Справа № 642/1614/26
Провадження № 1-кс/642/379/26
УХВАЛА

Іменем України

10 березня 2026 року слідчий суддя Холодногірського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000241 від 03.03.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

встановив:

Прокурор Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Холодногірськго районного суду м. Харкова із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000241 від 03.03.2026 за ч. 4 ст. 186 КК України.

В обгрунтування клопотання зазначено, що у провадженні СВ ВП №2 Харківського РУП №3 ГУ НП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0000241 від 03.03.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.03.2026 близько 18 год. 30 хв. невстановлена особа, в умовах воєнного стану, знаходячись біля закладу "KFC", який розташований за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 144, відкрито заволоділа мобільним телефоном ТМ Xiaomi Redmi, грошовими коштами у сумі 6000 грн. документами на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та спричинила тілесні ушкодження останньому.

04.03.2026 в період часу з 00:10 по 00:51 було проведено особистий обшук гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході затримання останнього в порядку ст.ст. 208, 615 КПК України у слідчому кабінеті для затриманих ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Зброярська, буд. 1, з метою виявлення та вилучення речових доказів. Під час проведення обшуку у ОСОБА_5 було виявлено грошові кошти у розмірі 500 грн. (одна купюра номіналом 500 грн. ВУ1785878) та мобільний телефон Redmi чорного кольору без чохла, які було поміщено до сейф-пакету NPU5198202 та вилучено.

Постановою слідчого СВ відділу поліції №2 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області від 04.03.2026 вилучені в ході проведення особистого обшуку гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вищезазначені грошові кошти у розмірі 500 грн. (одна купюра номіналом 500 грн. ВУ1785878) та мобільний телефон Redmi чорного кольору без чохла визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Прокурор зазначив, що вищезазначені гроші та телефон мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, на підставі ст. 98 КПК України.

Також вказав, що метою накладення арешту на вилучене майно є його збереження, оскільки його повернення призведе до неминучого приховування, пошкодження, знищення, перетворення або відчуження, з метою уникнення винної особи від кримінальної відповідальності за скоєний злочин та унеможливить проведення відповідних експертиз вилученого майна.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, вимоги клопотання підтримує.

Захисник ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_6 , надав заяву про розгляд клопотання прокурора про арешт майна без його участі.

Згідно ч.1 ст. 172 КПК України, неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно положень ч.4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1)можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.4 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані у випадках, коли їх застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Пунктом 1 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів.

Враховуючи те, що прокурором надано достатньо доказів, що вилучені предмети мають доказове значення для даного кримінального провадження, а також, що незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора.

Керуючись ст.ст. 107, 131, 167, 170, 171, 173 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:

Клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000241 від 03.03.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході затримання останнього в порядку ст.ст. 208, 615 КПК України, шляхом заборони будь-яким особам здійснювати відчуження вказаного майна та розпоряджатися ним, а саме на: грошові кошти у розмірі 500 грн. (одна купюра номіналом 500 грн. ВУ1785878) та мобільний телефон Redmi чорного кольору без чохла.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а власником майна - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Слідчий суддя