Справа № 515/3044/13-к
Провадження № 1-кс/515/891/26
Татарбунарський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року м. Татарбунари

Слідчий суддя Татарбунарського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову ст. слідчого СВ Татарбунарського ВП АВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_4 від 18.03.2019 року про закриття кримінального провадження №0000068 від 13.12.2012 року, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого.

В обґрунтування вимог скарги скаржник посилався, що постанова винесена не уповноваженою на те особою, а відтак є незаконною. Крім того, постанова є необґрунтованою, слідчим не було вжито всіх заходів. На думку скаржника, слідчим не забезпечено розслідування справи, постанова про закриття кримінального провадження прийнята всупереч діючого законодавства без виконання всіх слідчих та процесуальних дій і є невмотивованою. Просив скаргу прийняти до розгляду і відкрити провадження, постанову про закриття кримінального провадження скасувати, зобов`язати уповноважену службову особу внести до ЄРДР відповідні відомості та відновити заходи досудового розслідування, зобов`язати уповноважену службову особу надати скаржнику документ, що підтверджує внесення відповідних відомостей про відновлення заходів досудового розслідування, зобов`язати уповноважену службову особу повідомити Татарбунарський районний суд Одеської області про виконання ухвали слідчого судді, шляхом направлення копії витягу з ЄРДР.

В судове засідання скаржник не з`явився, надав заяву в якій просив судове засідання провести без його участі, скаргу просив задовольнити.

Уповноважена особа відділення № 2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області у судове засідання не з`явилась, про день, місце і час розгляду скарги була належним чином повідомлена. Від начальника відділення № 2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд скарги без його участі, у зв`язку з неможливістю прибути до суду, просив у задоволені скарги відмовити в судове засідання не прибув, належним чином повідомлені про день, місце і час розгляду скарги. Разом із тим, стороною обвинувачення слідчому судді представлені матеріали кримінального провадження №0000068 від 13.12.2012 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України.

Враховуючи положення ст.306 КПК України, слідчим суддею, з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, визнано можливим її розгляд у відсутність скаржника, представника органу досудового розслідування та прокурора.

Розглянувши скаргу, дослідивши додані до скарги додатки та матеріали кримінального провадження №0000068 від 13.12.2012 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно п. 17 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий - службова особа органу Національної поліції, органу безпеки, органу Державного бюро розслідувань, органу Бюро економічної безпеки України, Головного підрозділу детективів, підрозділу детективів, відділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень;

Відповідно до п. 1,2 ч. 2 ст. 39 КПК України, керівник органу досудового розслідування уповноважений: визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих; відсторонювати слідчого від проведення досудового розслідування вмотивованою постановою за ініціативою прокурора або з власної ініціативи з наступним повідомленням прокурора та призначати іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу або у разі неефективного досудового розслідування.

Стаття 40 КПК України, передбачає повноваження слідчих, серед інших, приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу.

Виходячи з норм КПК України, слідчий це не будь яка службова особа, а службова особа, уповноважена керівником органу досудового розслідування, в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування. І саме цій уповноваженій особі належить право приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу.

Частина 5 статті 40 КПК України, передбачає, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Згідно витягу з кримінального провадження № 0000068 від 13.12.2012, слідчим по кримінальному провадженню зазначено ОСОБА_6 .

Згідно доручення про проведення досудового розслідування від 13.12.2012 наданого начальником слідчого відділу Татарбунарського РВ ГУМВС України в Одеській області проведення досудового розслідування доручено ОСОБА_6 .

Будь-яких інших документів чи відомостей про відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування та призначати іншого слідчого матеріали кримінального провадження не містять.

Натомість, оскаржувана постанова винесена не слідчою СВ Татарбунарського РВ ГУМВС України в Одеській області капітаном міліції ОСОБА_6 , а ст.слідчим СВ Татарбунарського ВП АВП ГУНП в Одеській області капітаном поліції ОСОБА_4 , повноваження якого, на вчинення процесуальних дій, в рамках цього кримінального провадження, в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Згідно ст. 19 КУ, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

А відтак оскаржувана постанова винесена не належною процесуальною особою.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися /використовувалися/ для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Відповідно до ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом (ст. 93 КПК України).

Згідно ч.5 ст.110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача повинна складатися з вступної, мотивувальної та резолютивної частини.

Мотивувальна частина постанови повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Як вбачається з постанови старшого слідчого від 18.03.2019 про закриття кримінального провадження №0000068 від 13.12.2012, її мотивувальна частина не відповідає вимогам п.2 ч.5 ст.110 КПК України.

Так, постанова старшого слідчого про закриття кримінального провадження вмотивована тим, що відповідно до висновку судової експертизи дослідження причин та наслідків порушення вимог безпеки життєдіяльності та охорони праці №709/21 від 15.02.2016 до наслідків, а саме: отримання тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_3 , призвели , як (бездіяльність) адміністрації ТОВ «Кедр» так і дії самого потерпілого, що на думку слідчого виключає можливість притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 272 КК України.

Крім того кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутність складу правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо: встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Обставини, що виключають кримінальну протиправність діяння це суспільно корисні або прийнятні вчинки, які зовнішньо схожі на злочин, але не є кримінально караними.

Обставини, що виключають кримінальну протиправність діяння зазначені у главі VІІІ КК України та до них належать необхідна оборона, крайня необхідність, затримання злочинця, виконання наказу, фізичний/психічний примус, виправданий ризик та інші.

В оскаржуваній постанові не зазначено у зв`язку з відсутністю чого (об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта чи суб`єктивної сторони) слідчий дійшов висновку про відсутність складу кримінального правопорушення.

Слід особливу увагу звернути на те, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, тому прийняття даного рішення можливе після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин провадження та оцінки слідчим зібраних та перевірених доказів у їх сукупності.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Виходячи з ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому, щодо проведення конкретних слідчих дій, адже слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних органом досудового розслідування доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України).

Однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що орган досудового розслідування, зобов`язаний провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що оскаржувану постанову прийнято не уповноваженою на це особою, передчасно без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінального правопорушення, що порушує вимоги чинного КПК України, а тому вказана постанова підлягає скасуванню.

Що стосується вимог скаржника, якими він просив зобов`язати уповноважену службову особу внести до ЄРДР відповідні відомості та відновити заходи досудового розслідування, зобов`язати уповноважену службову особу надати скаржнику документ, що підтверджує внесення відповідних відомостей про відновлення заходів досудового розслідування, слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно ст. 533 КПК України, вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Ухвала про скасування постанови про закриття кримінального провадження є обов`язковою для виконання осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України, а тому не потребує покладання додаткових обов`язків на осіб, уповноважених на її виконання, а тому в цій частині слід відмовити.

Що стосується вимоги скаржника, якою він просить зобов`язати уповноважену службову особу повідомити Татарбунарський районний суд Одеської області про виконання ухвали слідчого судді, шляхом направлення копії витягу з ЄРДР, слідчий суддя зазнає наступне.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.

Частина 4 ст. 535 КПК України передбачає, що органи, особи, які виконують судове рішення, повідомляють суд, який постановив судове рішення, про його виконання.

А відтак слідчий суддя наділений повноваженнями щодо здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, а також мають функцію контролю за виконанням судового рішення, тому ця вимога підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити частково.

Постанову ст. слідчого СВ Татарбунарського ВП АВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 18.03.2019 року, винесену в рамках кримінального провадження №0000068 від 13.12.2012, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України скасувати.

Зобов`язати уповноважену службову особу відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області повідомити Татарбунарський районний суд Одеської області про виконання ухвали слідчого судді.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя