Провадження № 1-кс/947/1891/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2026 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю представника заявника адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000014 від 22.05.2025, передбаченого кримінальнім правопорушенням за ч. 3 ст. 204 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_5 , в якому просить: скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси у справі№ 947/33658/25, провадження 1-кс/947/14047/25 від 10.10.2025 на майно, вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , перелік якого вказано у клопотанні.

В обґрунтування поданого клопотання заявник зазначає, що під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні 0000014 від 22.05.2025, в тому числі проведення органом досудового розслідування відповідних судових експертиз встановлено, що наступне майно: Мобільний телефон iPhone 14 Pro Max із сім карткою; Мобільний телефон iPhone 16 Pro Max, із сім карткою; Флеш-носій Ralls, 16 Gb, S/N 090429A11; Флеш-носій SP, 16 Gb, S/N D33829; Флеш-носій Transcend, 16Gb, S/N 6501J04550; Флеш-носій GoodRam, 8Gb, без відомостей про серійний номер; Флеш-носій без відомостей про модель та серійний номер із написом Assiy in China, Чорнові записи, які поміщені у конверт з грошима на 7 арк., Листи формату А4 на яких комп`ютерним способом виконаний друкований текст зі змістом зберігання (ароматизатори та тютюн) на 61 арк., Грошові кошти на загальну суму 121 712 (сто двадцять одна тисяча сімсот дванадцять гривень, 2 800 (дві тисячі вісімсот) євро, 6 811 (шість тисяч вісімсот одинадцять) доларів США не є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 204 КК України і може бути використано у якості доказу у кримінальному провадженні № 0000014 від 22.05.2025, оскільки не відповідає критеріям речових доказів, визначених ст. 98 КПК України.

Заявник стверджує, що на теперішній час потреби досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000014 від 22.05.2025 не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника арештованого майна, про який ідеться в клопотанні прокурора, ухвалі слідчого судді про накладення арешту від 10.10.2025 (п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України).

У судовому засіданні:

Представника заявника адвокат ОСОБА_3 надав короткий виклад обставинам справи, вимоги клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні, долучив податкову декларацію, а також документи щодо стану сім`ї, повідомив, що майно на яке накладено арешт не може бути використане як доказ в рамках кримінального провадження, та звернув увагу, що вилучені грошові кошти необхідні для утриманні його родини.

Прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що досудове розслідування триває, проводяться відповідні слідчі дії.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У судовому засіданні встановлено, що детективами Підрозділу Територіального управління БЕБ у Одеській області, за процесуальним керівництвом Одеської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000014 від 22.05.2025, передбаченого кримінальнім правопорушенням за ч. 3 ст. 204 КК України.

В рамках даного кримінального провадження, детективами групи детективів 11.09.2025 на підставі ухвал слідчого судді Київського районного суду м. Одеса від 10.09.2025 у справі № 947/33658/25, провадження № 1-кс/947/13818/25 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: Мобільний телефон iPhone 14 Pro Max, S/N НОМЕР_1 із сім карткою НОМЕР_2 ;Мобільний телефон iPhone 16 Pro Max, S/N CFQMDQ024D із сім карткою НОМЕР_3 ;Флеш-носій Ralls, 16 Gb, S/N 090429A11;Флеш-носій SP, 16 Gb, S/N D33829;Флеш-носій Transcend, 16Gb, S/N 6501J04550;Флеш-носій GoodRam, 8Gb, без відомостей про серійний номер;Флеш-носій без відомостей про модель та серійний номер із написом Assiy in China,Чорнові записи, які поміщені у конверт з грошима на 7 арк.,Листи формату А4 на яких комп`ютерним способом виконаний друкований текст зі змістом зберігання (ароматизатори та тютюн) на 61 арк.,Грошові кошти на загальну суму 121 712 (сто двадцять одна тисяча сімсот дванадцять) гривень, 2 800 (дві тисячі вісімсот) євро, 6 811 (шість тисяч вісімсот одинадцять) доларів США.

12.09.2025 детективом у даному кримінальному провадженні прийнято процесуальне рішення та в порядку ст. 110 КПК України винесено постанову про визнання вилученого майна речовим доказом.

В подальшому, ухвалою слідчого судді від 10.10.2025 року накладено арешт на вищевказане майно.

Як вбачається із доданої до клопотання ухвали слідчого судді, арешт на перелічене вище майно в рамках вказаного кримінального провадження було накладено з метою збереження його в якості речового доказу, оскільки воно відповідало критеріям ст.98 КПК України, з метою подальшого проведення судових експертиз, а грошові кошти ймовірно отриманні в наслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вищевикладене вказує на те, що арешт на речі вилучені в ході обшуку було накладено обґрунтовано.

Разом з тим, що стосується подальшої необхідності дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Вирішуючи питання про дотримання справедливого балансу між правом особи на мирне володіння своїм майном та інтересами суспільства в контексті можливості скасування арешту майна з огляду на заявлену підставу в подальшому арешті відпала потреба, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, арешт майна в рамках судового розгляду справи зазвичай стосується контролю за використанням майна. Таке втручання повинно бути законним, відповідати загальним інтересам і бути пропорційним, тобто воно повинно досягати «справедливого балансу» між вимогами загальних інтересів спільноти та вимогами захисту основних прав особи. Хоч будь-який арешт і тягне за собою завдання шкоди, фактично завдана шкода не повинна бути більшою, ніж неминуча, а між захистом права власності та вимогами загальних інтересів слід досягати «справедливої рівноваги».

При цьому, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

На переконання слідчого судді, про відсутність подальшої потреби у застосуванні арешту може свідчити обставина спливу строку, оскільки, як вбачається з досліджених в ході розгляду клопотання матеріалів, з часу накладення слідчим суддею арешту на майно, вилученого під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , який був обумовлений потребою у огляді та досліджень (11.09.2025 року), і до часу звернення адвоката з клопотанням про його скасування (06.02.2025 року), минуло майже п`ять місяців, в той час коли відповідно до положень п. 1.13 розділу І Інструкції про призначення та проведення судових експертиз, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 року № 1950/5) строк проведення експертизи не повинен перевищувати 90 календарних днів, а у разі значного завантаження експерта установлюється більший розумний строк за письмовою домовленістю з органом, який призначив експертизу. При цьому, організація призначення експертизи в розумні строки, в тому числі в частині вибору експертної установи, яка матиме змогу одразу призначити та провести необхідну експертизу в межах визначених Інструкцією строків є клопотом сторони обвинувачення.

Прокурор, заперечуючи проти скасування арешту, не надав слідчому судді будь-які докази того, що з вилученим майном проводяться слідчі дії. Більш того прокурор не надав навіть самої постанови про призначення як то огляду так і призначення будь-яких експертиз.

При вирішенні питання про скасування арешту з коштів, слідчим суддею враховується, що ОСОБА_5 є ФОП, відповідно до наданої стороною захисту податкової декларації за 2024 рік, яка була подана 26.02.2025 року загальна сума доходу останнього становила 5 753 123, 35 грн.

Разом з цим, прокурором не було надано слідчому судді беззаперечні відомості відносно того, що вилучені грошові кошти набуті внаслідок вчинення злочину або не є заробітною платою.

Окрім того, ОСОБА_5 одружений та виховує неповнолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_1 , а від так слідчий суддя погоджується з доводами сторони захисту, що арештовані грошові кошти є вкрай необхідними для забезпечення повноцінного виховання неповнолітньої дитини та взагалі родини в цілому.

Слідчий суддя констатує, що досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження № 0000014 триває з 22.05.2025 року, та до цього часу будь-яких кримінально-протиправних претензій з боку сторони обвинувачення власнику майна ОСОБА_5 . На думку слідчого судді у сторони обвинувачення було достатньо часу для проведення всіх необхідних слідчих дій, про які зазначає прокурор.

Вищевказані обставина викликають об`єктивні сумніви у подальшій необхідності такого обмеження права власності, як решт майна та ефективності здійснення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Слідчим суддею встановлено, що за певний час стороною обвинувачення не доведено що майно має відношення до вчинення протиправних дій в рамках кримінального провадження.

З огляду на арешт, на даний час власник майна не має можливості у повній мірі використовувати та розпоряджатися належним йому майном, адже наразі діють обмеження встановлені ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси в частині арешту майна власника.

За таких обставин, слідчий суддя не може прийти до переконання, що на теперішній час накладений арешт майна відповідає засадам розумності та співмірності, а відповідно, й що такий захід забезпечення обґрунтовано продовжує обмежувати право власності власника майна.

Разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне залишити дію ухвали в частині арешту вилучених мобільних телефонів, та флеш - носіїв, оскільки стороною захисту до клопотання про скасування арешту майна не долучені докази, які б підтверджували те, що в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту мобільних телефонів та флеш-носіїв відпала потреба, а саме те, що їх було оглянуто експертом.

Між тим слідчий суддя звертає увагу, що сторона захисту в подальшому не позбавлена права повторного звернення з клопотанням про скасування арешту.

На слідчого суддю покладено функцію судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України), і він наділений кримінально-процесуальним законодавством повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо. Право власності є непорушним.

Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 1 ст. 16 КПК України).

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права (ст. 1 Протоколу №1 (1952 рік) до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

За таких обставин, слідчий суддя не може прийти до переконання, що на теперішній час арешт майна буде відповідати засадам розумності та співмірності, а відповідно, й що такий захід забезпечення обґрунтовано обмежувати право власності власника майна.

З урахуванням викладеного, в цілях не порушення гарантованого права власності особи, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання про скасування арешту майна підлягає частковому задоволенню.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно підлягає поверненню особі, у якої воно було вилучено.

Таким чином, керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Скасувати арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси у справі№ 947/33658/25, провадження 1-кс/947/14047/25 від 10.10.2025 на майно, вилучене під час проведення обшуку за адресою: Одеська область, м. Одеса, провулок Магнітогорський 2-й, будинок 2, а саме:

- Флеш-носій Ralls, 16 Gb, S/N 090429A11;

- Флеш-носій SP, 16 Gb, S/N D33829;

- Флеш-носій Transcend, 16Gb, S/N 6501J04550;

- Флеш-носій GoodRam, 8Gb, без відомостей про серійний номер;

- Флеш-носій без відомостей про модель та серійний номер із написом Assiy inChina,

- Чорнові записи, які поміщені у конверт з грошима на 7 арк.,

- Листи формату А4 на яких комп`ютерним способом виконаний друкований текст зі змістом зберігання (ароматизатори та тютюн) на 61 арк.,

- Грошові кошти на загальну суму 121 712 (сто двадцять одна тисяча сімсот дванадцять гривень, 2 800 (дві тисячі вісімсот) євро, 6 811 (шість тисяч вісімсот одинадцять) доларів США.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1