Справа № 346/988/26
Провадження № 1-кс/346/333/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Слідчий суддя ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_7 за погодженням прокурора Коломийської окружної прокуратури у кримінальному провадженні № 0000144 від 01.03.2026 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , розлученого, непрацюючого, неодноразово судимого, а саме: 21.10.2015 року Бобровицьким районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.186 КК України, на підставі ч.1 ст.70, ст.71 КК України остаточне покарання визначено у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці; 09.12.2015 року вказаним судом за ч.1 ст.152 КК України, на підставі ч.4 ст.70 КК України остаточне покарання визначено у виді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці; 16.05.2018 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці; 29.03.2021 року Бобровицьким районним судом Чернігівської області за ч.3 ст.185 КК України, на підставі ч.4 ст.70 КК України остаточне покарання визначено у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в :

клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вищевказаного кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Така підозра підтверджується: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протоколами огляду місця події, допиту потерпілої ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_9 ,, пред`явлення особи для впізнання та огляду предмета (відеозапису), даними висновку товарознавчої експертизи №СЕ-19/109-26/2826-ТВ від 04.03.2026 року

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи судимим за вчинення злочинів проти власності, востаннє 29.03.2021 року Бобровицьким районним судом Чернігівської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, на підставі ч.4 ст.70 КК України остаточне покарання визначено у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, на шлях виправлення не став, правильних висновків для себе не зробив, та повторно, під час непогашеної судимості, вчинив нове кримінальне правопорушення проти власності.

Так, 28.02.2026 року близько 09:49 год. ОСОБА_5 , перебуваючи на стоянці біля магазину «Рожевий Маркет», що за адресою: смт. Гвіздець, вул. Січових Стрільців, 1, Коломийського району Івано-Франківської області, з метою особистої наживи, вирішив повторно вчинити крадіжку майна.

Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 умисно, повторно, в умовах воєнного стану, запровадженого відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 64/2022 та продовженого з 05 години 30 хвилин 03.02.2026 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента України від 12.01.2026 року, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав належний ОСОБА_8 мобільний телефон марки Apple моделі Iphone 11, Black, об`ємом пам`яті 128 Гб, вартістю 4 920 грн., який випав із кишені останньої, коли вона сідала в автомобіль. Після цього, ОСОБА_5 місце вчинення кримінального правопорушення покинув, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 4 920 грн.

Крім тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, слідчий зазначає наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, усвідомлюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та розмір покарання, передбачений за вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється; незаконно впливати на свідка та потерпілу у цьому кримінальному провадженні, якому стали відомі їхні анкетні дані, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він не має офіційних джерел для здобуття необхідних для існування речей та міцних соціальних зв`язків (розлучений, на утриманні нікого не має), інкримінований йому злочин відноситься до категорії корисливих; крім того вказане кримінальне правопорушення він вчинив під час непогашеної судимості, що в свою чергу доводить можливість вчинення ним в майбутньому аналогічних корисливих злочинів, а також він більше 5 разів притягався до кримінальної відповідальності із призначенням йому покарання у виді позбавлення волі.

Тому слідчий просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки жоден інший запобіжний захід не зможе забезпечити вирішення завдань кримінального процесу, з покладенням на нього обов`язків: прибуття до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою; не відлучатись з постійного місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватись від спілкування з потерпілою та свідком у даному кримінальному провадженні.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав із зазначених підстав та просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні зазначив про необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу саме у вигляді цілодобового домашнього арешту, враховуючи, що заявлені ризики є обгрунтованими, зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення, що інкримінується під час непогашеної судимості, вчиненого в денну пору доби, а перебіг строку погашення судимості постійно переривався впродовж останніх 10 років, а також існування ризиків впливу на потерпілу та свідка, можливість його переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки навіть на розгляд вказаного клопотання не зміг прибути без застосування відповідного приводу та його перебування в розшуку ТЦК та СП.

Підозрюваний не заперечив проти задоволення вказаного клопотання.

Захисник вважає запропонований запобіжний захід щодо підозрюваного надто суворим, оскільки останніймає постійне місце проживання, тому просить застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби, що буде достатнім запобіжним заходом для забезпечення його належної поведінки, враховуючи необхідність його лікування.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані матеріали, доходжу наступних висновків.

13.03.2026 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно з вимогами п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Як встановлено ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

«Обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин (Ilgar Mammadov проти Азербайджану, п.88; Erdagoz проти Туреччини, п. 51; Fox, Campbell і Hartley проти Сполученого Королівства, п 32).

Відповідно до ч.1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідчий суддя вважає, що прокурором та слідчим доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України ( а саме можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; незаконно впливати на свідка та потерпілу у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи, що підозрюється у корисливому кримінальному правопорушенні під час непогашеної судимості, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків ), що недостатнім є застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обрання ж інших запобіжних заходів є неможливим в силу наступних обставин.

Обрання запобіжного заходу у виді особистої поруки на думку слідчого судді, в даному випадку буде неефективним з огляду на те, що істотною відмінністю цього запобіжного заходу від особистого зобов`язання є те, що реалізація особистої поруки передбачає менше обмеження прав і свобод підозрюваного, обвинуваченого, ніж інші запобіжні заходи, зокрема особисте зобов`язання, і відповідних заяв до слідчого судді та органу досудового розслідування не поступало. Особисте зобов`язання та застава також, на думку слідчого судді, в даному конкретному випадку не спроможне забезпечити досягнення цілей у кримінальному провадженні та нівелювати наявні ризики.

Отже, в судовому засіданні доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, а тому до підозрюваного, враховуючи наведені у клопотанні ризики, особу підозрюваного, який раніше неодноразово судимий, відбував покарання у виді позбавлення волі, в тому числі за кримінальні правопорушення проти власності, неодружений, офіційно не працевлаштований та не має офіційних джерел для здобуття необхідних для існування речей, тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення, з урахуванням вимог ст. 181 КПК України, слід застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, що забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання вказаних ризиків, буде співмірним і доцільним в даному кримінальному провадженні. Що стосується заперечень захисника, то суд вважає, що такі не є безумовними підставами для відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, та не можуть бути беззаперечними стимулюючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного. Крім того, доказів необхідності здійснення відповідного лікування підозрюваним до слідчого судді не надано.

Крім того слідчий суддя вважає, що на підозрюваного слід покласти і певні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 176-179, 181, 184, 193, 194, 196, 198, 309, 395 КПК України,-

у х в а л и в:

застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк 2 (два) місяці, тобто по 15 травня 2026 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;

2) не відлучатись з місця постійного проживання за адресою АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) утриматись від спілкування зі свідком та потерпілою у даному кримінальному провадженні.

Порушення умов домашнього арешту має наслідком застосування грошового стягнення чи більш суворішого запобіжного заходу.

Ухвала підлягає виконанню Коломийським районним відділом поліції ГУНП в Івано-Франківській області.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1