Справа № 392/325/26
Провадження № 1-кс/392/37/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2026 року м. Мала Виска

Слідчий суддя Маловисківського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мала Виска клопотання прокурора Маловисківського відділу Новоукраїнської окружної прокуратури ОСОБА_5 за матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000037 від 18.02.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України про арешт майна,-

встановив:

Прокурор Маловисківського відділу Новоукраїнської окружної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив накласти арешт на транспортний засіб марки «КАМАЗ» оранжевого кольору, з д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу: НОМЕР_2 , власником якого являється ОСОБА_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але фактичним користувачем являється ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з забороною розпоряджатися ними будь-яким чином та користування з метою забезпечення збереження транспортних засобів в якості речового доказу до прийняття рішення по кримінальному провадженню.

На обґрунтування клопотання вказав, що 17.02.2026 року до ВП №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області надійшло повідомлення про те, що за адресою м. Мала Виска, Новоукраїнського району, Кіровоградської області, за координатами 48.6408650, 31.6217751, транспортний засіб марки "КАМАЗ" оранжевого кольору, з д.н.з. НОМЕР_3 здійснював вивіз будівельного сміття на вказану територію.

17.02.2026 року проведено огляд місця за адресою: м. Мала Виска, Новоукраїнського району, Кіровоградської області, за координатами 48.6408650, 31.6217751 в ході якого було вилучено транспортний засіб марки «КАМАЗ» оранжевого кольору, з д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу: НОМЕР_2 , власником якого являється ОСОБА_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але фактичним користувачем являється ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

На даний час досудове розслідування триває та необхідно провести ряд слідчих (розшукових) дій, які мають значення для встановлення істини в даному кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, просила задовольнити з викладених підстав. Обґрунтувала накладення арешту необхідністю додатково оглянути транспортний засіб із залученням спеціаліста з метою виявлення слідів чи речей, які мають значення для встановлення істини в даному кримінальному провадженні, крім цього необхідно провести судово-технічну експертизу транспортного засобу.

Власник майна ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора, вважав його необґрунтованим, вказав, що у його власності перебуває транспортний засіб, на який прокурор просить накласти арешт, вказаним транспортним засобом він надавав послуги ТОВ «УКРПАУЕР» з перевезення будівельного сміття. Перевезення проводилося за маршрутом погодженим рішенням Виконавчого комітету Маловисківської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області №527 від 19 грудня 2025 року з місцем складування на території бувшої котельні мікрорайону «Вись», згідно доданої схеми. Жодних відхилень від погодженого маршруту та місця складування ним не допускалося. Просив у задоволенні клопотання прокурора відмовити в повному обсязі.

Заслухавши думку учасників справи та дослідивши клопотання та додані матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування розпочато кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000037 від 18.02.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України.

Згідно протоколу огляду місця події від 17.02.2026 слідчим СВ ВП №1 (м. Мала Виска) 17.02.2026 року проведено огляд місця за адресою: м. Мала Виска, Новоукраїнського району, Кіровоградської області, за координатами 48.6408650, 31.6217751 в ході якого було вилучено транспортний засіб марки «КАМАЗ» оранжевого кольору, з д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу: НОМЕР_2 , власником якого являється ОСОБА_4 (відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 05.05.2025 року), фактичним користувачем - ОСОБА_7 .

Постановою слідчого СВ ВП №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області від 18.02.2026 транспортний засіб марки «КАМАЗ» оранжевого кольору, з д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу: НОМЕР_2 , власником якого являється ОСОБА_4 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000037 від 18.02.2026 та поміщено на територію ВП №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області.

Крім того, до клопотання прокурором додано та слідчим суддею досліджено такі документи: рапорт від 17.02.2026 року, письмові пояснення від 18.02.2026 та копію паспорта громадянина України ОСОБА_7 ..

Слідчим суддею встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Маловисківської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області №527 від 19 грудня 2025 року «Про розгляд заяви ТОВ «УКРПАУЕР» погоджено маршрут перевезення будівельного сміття, який буде проводитися по вулицях м. Мала Виска, а саме: Центральна, Київська, Містечкова та 1 провулок Професійний з місцем складування на території бувшої котельні мікрорайону «Вись» та додано відповідну Схему перевезення будівельного сміття від колишнього кінотеатру «Колос» до колишньої котельні мікрорайону «Вись».

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.ч.10, 11 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном повинно здійснюватися з дотриманням принципу «пропорційності» (principle of proportionality) - «справедливої рівноваги (балансу)» (fair balance) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» не означає обов`язкового досягнення соціальної справедливості в кожній конкретній справі, а передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар» (individual and excessive burden). Принцип «пропорційності» (principle of proportionality) вимагає співрозмірного обмеження прав і свобод людини для досягнення публічних цілей.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR І999-11).Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява М48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series А N 52).Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п. 50, Series А N 98).У відповідності до ст. 41 Конституції України кожний має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

Так, посилаючись у клопотанні на необхідність накладення арешту на тимчасово вилучене майно в ході огляду місця події від 17.02.2026 року, яке є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, вказує, що транспортний засіб є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, та зберігає на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, при цьому власник має право використання вказаного транспортного засобу, який визнано речовим доказом, а залишивши його у власника, останній може його приховати, пошкодити, відчужити іншим особам.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено обставин, які б підтверджували, що вилучений під час огляду місця події транспортний засіб марки «КАМАЗ» оранжевого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , містить на собі сліди кримінального правопорушення або інші відомості кримінального правопорушення, та зможе перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчим суддею зі змісту клопотання встановлено, що арешт на майно ініціатор клопотання обґрунтовує лише необхідністю забезпечення збереження речових доказів, з метою недопущення приховання, пошкодження, знищення та відчуження вилученого майна.

В судовому засіданні прокурор посилалася на необхідність накладення арешту на вказаний транспортний засіб, в тому числі, необхідністю додатково оглянути транспортний засіб із залученням спеціаліста та проведення судово-технічну експертизу транспортного засобу

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу прокурора, що на місці події проведено огляд за допомогою фото пристрою Nicon L320, та за участю ст. спеціаліста криміналіста ОСОБА_8 , крім іншого, в протоколі слідчої дії зафіксовано і досліджено обстановку місця події, слідів злочину та інших фактів, що мають значення для проведення розслідування. При цьому, органом досудового розслідування не надано достатніх доказів наявності ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження речових доказів, зокрема транспортних засобів.

Більше того, посилаючись на необхідність проведення судово-технічної експертизи транспортного засобу, прокурор до клопотання та в судове засідання не надала та не долучила відповідну копію постанови про призначення такої експертизи.

Окрім того, прокурор не навела аргументів, що проведення таких слідчих дій (додатковий огляд транспортного засобу за участю спеціаліста) було не можливо було провести в період з моменту вилучення такого майна 17.02.2026 до дати розгляду даного клопотання слідчим суддею, тобто до 20.02.2026.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання встановив, що зазначене майно має значення речового доказу, але прокурором не надано жодного доказу, який би свідчив про те, що перебування транспортного засобу у користуванні та розпорядженні власника чимось загрожуватиме збереженню майна, та що існують ризики його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження .

Також слідчий суддя звертає увагу на те, що до клопотання про арешт майна прокурор не долучив жодних доказів та не навів жодних доводів, що дозволяли б слідчому судді встановити розумність та співрозмірність обмеження права власності чи права користування завданням кримінального провадження.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно транспортний засіб марки «КАМАЗ» оранжевого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , не встановлено що зазначеною метою накладення арешту забезпечений «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи.

Відтак матеріалами клопотання, які містять лише формальне зазначення підстав та мети такого заходу забезпечення кримінального провадження, не доведено, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про який зазначено у клопотанні з метою забезпечення завдань кримінального провадження, а також не довів наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити в повному обсязі.

У зв`язку з чим , відповідно ч.3 ст.173 КПК України транспортний засіб марки «КАМАЗ» оранжевого кольору, з д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу: НОМЕР_2 , власником якого являється ОСОБА_4 необхідно повернути власнику ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 170-173, 369- 372 КПК України,

постановив:

клопотання прокурора про арешт майна залишити без задоволення.

Відповідно ч.3 ст.173 КПК України транспортний засіб марки «КАМАЗ» оранжевого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу: НОМЕР_2 , власником якого являється ОСОБА_4 , та який поміщено на територію ВП №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області, за адресою: Кіровоградська область, Новоукраїнський район, м. Мала Виска, вул. Ценральна, 81 повернути власнику ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_9