печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2026 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000441 від 06.05.2020

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м.Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000441 від 06.05.2020.

В обґрунтування клопотання адвокат зазначає, що арешт накладений на земельну ділянку є необґрунтованим, оскільки ОСОБА_4 немає будь-якого процесуального статусу у кримінальному провадженні № 0000441, земельна ділянка набута у встановлений законом спосіб. З урахуванням наведеного, на стійке переконання сторони захисту існує достатньо підстав для задоволення клопотання та подальшого скасування арешту на земельну ділянку. Адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутністю.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду провадження був повідомлений належним чином.

Слідчим суддею визнано можливим проводити розгляду клопотання за відсутності учасників кримінального провадження, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання по суті.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно до ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду підчас судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора при оперативному супроводженні Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000441 від 06.05.2020.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 07.11.2024 у справі № 757/50397/24-к задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на низку земельних ділянок, зокрема на земельну ділянку :15:001:0028, яка зареєстровано за ОСОБА_4 , із забороною її відчуження, розпорядження та користування. Арешт накладено з метою збереження речового доказу.

Разом з тим, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 придбала арештовану земельну ділянку на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу, який був посвідчений приватним нотаріусом. Реєстрація права власності на земельну ділянку відбулася із дотриманням вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Будь-які обмеження для використання земельної ділянки на час її придбання були відсутні.

Також слідчий суддя звертає увагу на ту обставину, що ОСОБА_4 добросовісно та відкрито, із дотриманням вимог чинного законодавства, придбала та володіє земельною ділянкою, та з моменту придбання жодних дій, які б могли свідчити про намір її відчуження, вона не здійснювала. Крім того, ОСОБА_4 немає будь-якого процесуального статусу у кримінальному провадженні №0000441 від 06.05.2020, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває значний час та за цей час ОСОБА_4 не було повідомлено про підозру, отже, арешт наразі носить формальний характер і не відповідає цілям, передбачених ст.98 КПК України.

Крім того, доводи представника слідчим чи прокурором не спростовані, оскільки в судове засідання вони не з`явились, свою позицію щодо вказаного клопотання не висловили.

Відтак слідчий суддя вважає, що подальший арешт майна, який є тимчасовим заходом забезпечення, наразі не відповідатиме меті кримінального провадження та буде надмірним втручанням у права особи володіти своїм майном, а протилежне слідчим чи прокурором не доведено.

Таким чином, враховуючи викладене, а також ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя вважає доведеною ту обставину, що потреба в арешті зазначеної земельної ділянки відпала, оскільки органом досудового розслідування не надано доказів та не доведено існування правових підстав для подальшого збереження арешту майна, а відтак клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000441 від 06.05.2020 - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва № 757/50397/24-к від 07.11.2024, на земельну ділянку з кадастровим номером :15:001:0028, яка зареєстрована за ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1