Провадження № 1-кп/554/11/2026
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2026 року Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві кримінальне провадження №0001337 від 21.10.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Полтава, громадянина України, неодруженого, непрацевлаштованого, з середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

08.06.2000 Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 141, 42 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 46-1 КК України з відстрочкою виконання вироку 2 роки;

22.01.2002 Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст.141, 42, 43 КК України (в редакції 1960 року), до позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці;

13.10.2004 Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст.185, ч. 2 ст. 186, 69, 70, 71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць;

15.12.2006 Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 186 КК України, до позбавлення волі строком на 4 роки;

06.10.2013 Полтавським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки;

21.01.2010 Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком 2 років;

12.02.2010 Октябрським районним судом м. Полтави, за ч. 3 ст.185, ч. 4 ст.70 КК України, до позбавлення волі строком на 3 років;

06.10.2009 Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст.185 КК України, до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

05.12.2013 Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70, 71 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць;

17.04.2014 Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70, 71 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців;

20.05.2014 Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст.185, ч. 4 ст. 70, 71 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців;

27.06.2014 Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст.185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців;

29.08.2014 Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст.185 , ч. 4 ст. 70 КК України, до позбавлення волі строком на 2 роки 10 місяців;

03.03.2017 Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185 КК України до арешту строком на 6 місяців;

20.04.2017 Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст.185, ч.4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 1 місяць;

21.06.2017 Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст.185, ч. 4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 1 місяць;

15.09.2017 Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України, до позбавлення волі строком на 3 роки;

17.10.2017 Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України, до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців;

18.12.2017 Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць, 09.11.2018 звільнений по відбуттю строку покарання;

03.07.2019 Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України, до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

10.10.2019 Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

24.06.2021 Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 3 ст. 185, ст.70, ст.71 КК України, до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;

20.09.2022 Київським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст.70, ст.72 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;

12.10.2023 Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, 07.03.2025 звільнений по відбуттю строку покарання,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Біологічне Полтавського району Полтавської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, маючого на утриманні дитину 2008 року народження, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

10.06.2008 Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 189 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, 11.12.2012 звільнений по відбуттю строку покарання;

17.06.2014 Київським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 1000 гривень;

17.02.2015 Полтавським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнено з іспитовим строком терміном 1 рік;

12.05.2015 Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць;

13.05.2015 Київським районним судом м. Полтави за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяці, 11.05.2018 звільнений по відбуттю строку покарання;

29.11.2018 Полтавським районним судом Полтавської області, за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнити з іспитовим строком терміном 1 рік;

16.05.2019 Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ст.71 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 2 місяці;

13.04.2020 Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки;

14.01.2021 Октябрським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України позбавлення на строк 3 роки, 24.03.2023 звільнений по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

20 жовтня 2025 року близько 00 год 30 хв ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 , проходячи поблизу клініки «CHISTOTILo», розташованої за адресою: м. Полтава, вул. В`ячеслава Чорновола, буд. №14/16, помітили на фасаді вищевказаної будівлі, поряд із входом до клініки, металевий вуличний ліхтар у вигляді сови. ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_5 заволодіти вищевказаним ліхтарем з метою особистого збагачення, на що останній погодився.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , діючи таємно, умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів та мети, шляхом вільного доступу, демонтували та викрали металевий вуличний ліхтар у вигляді сови вартістю 17100 гривень, що належав ФОП ОСОБА_6 .

Після цього ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зникли та розпорядилися викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 17100 гривень.

Кваліфікація дій обвинувачених судом

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Допитаний в ході судового розгляду матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтвердивши факт його скоєння за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Допитаний в ході судового розгляду матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтвердивши факт його скоєння за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, надала заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутність.

Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачені та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд вину обвинуваченого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України вважає повністю доведеною, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.

Виклад позицій сторін кримінального провадження

Прокурор просила суд визнати винним ОСОБА_4 та призначити йому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік. Визнати винним ОСОБА_5 та призначити йому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік.

Обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненному та просив його суворо не карати, зазначивши, що усвідомив неправильність своїх дій, просив призначити йому менш суворе покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 щиро розкаявся у вчиненному та просив його суворо не карати, зазначивши, що усвідомив неправильність своїх дій, просив призначити йому менш суворе покарання.

Потерпіла ОСОБА_6 в заяві про розгляд справи у її відсутність не висловилась щодо призначення міри покарання обвинуваченим.

Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченим суд, згідно з вимогами статей 65 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, конкретні обставини їх вчинення, особу винних, поведінку до вчинення кримінальних правопорушень і після цього, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченим, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та відшкодування шкоди.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують їх покарання, не встановлено.

Так, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочині , і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Суд індивідуалізує покарання, необхідне і достатнє для виправлення засуджених, а також для запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника випливає з статті 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Постановою Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» визначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Суд враховує характер та ступінь тяжкості злочину, інкримінованого обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, за яким матеріальна шкода не є значною та повністю відшкодована.

Крім того, суд бере до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який неодружений, непрацевлаштований, має постійне місце реєстрації та проживання, на обліку у лікаря психіатра на даний час не перебуває, однак перебуває на обліку у лікаря нарколога, раніше не судимий.

Також, суд бере до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який неодружений, має на утриманні дитину 2008 року народження, непрацевлаштований, має постійне місце реєстрації та проживання, на обліку у лікаря психіатра на даний час не перебуває, однак перебуває на обліку у лікаря нарколога,раніше не судимий.

Слід зазначити, що мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його, щодо особи, яка вчинила злочин. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви №43759/10 та №43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обвинувачених обставин, характеристику їх особи, щире розкаяння у вчиненому, з врахуванням ставлення обвинувачених до вчинення діяння та його наслідків, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 та ст.76 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для їх виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ними, так і іншими особами.

Вирішення цивільного позову

Цивільний позов по матеріалах кримінального провадження не заявлений.

Мотиви інших рішень

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином витрати на залучення експертів в розмірі 1782 гривні 80 копійок підлягають стягненню з обвинувачених на користь держави, а саме по 891 гривні 40 копійок з кожного.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Згідно ст. 174 ч. 4 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Отже арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 27 жовтня 2025 року, слід скасувати.

Зважаючи на призначену міру покарання, запобіжний захід відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не обирати.

Керуючись статтями 370, 373, 374, 615 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 891 гривню 40 копійок витрат на залучення експертів.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 891 гривню 40 копійок витрат на залучення експертів.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, а саме: металевий ліхтар та металеву сову повернути власнику.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 27 жовтня 2025 року скасувати.

Вирок може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1