Справа № 357/2351/26
У Х В А Л А

10.03.2026 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання № 1 м. Біла Церква Київської області, клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000309, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.01.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,

сторони кримінального провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

16.02.2026 прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про закриття кримінального провадження № 0000309, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.01.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, в порядку передбаченому п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності (ст. 49 КК України).

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив задовольнити за викладених у ньому підстав.

Потерпілий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду кримінального провадження повідомлений належним чином. В судовомузасіданні прокурором надано заяву ОСОБА_4 , у якій він просить проводити судовий розгляд клопотання прокурора про закриття кримінальногопровадження без його участі.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання підлягає задоволенню, а кримінальне провадження закриттю з наступних підстав.

Відповідно до пп. 1-1 п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті.

Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Аналіз вказаних норм процесуального законодавства свідчить про те, що закриття кримінального провадження можливе виключно за наявності двох обставин: 1) якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення; 2) у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Тобто вказані дві підстави є взаємозалежними та повинні бути в поєднані між собою. Таким чином, законодавцем встановлено імперативне правило, за яким суд приймає рішення про закриття кримінального провадження у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за умови, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Згідно із ч. 4 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Із матеріалів кримінального провадження встановлено, що в ніч з 08.09.1998 на 09.09.1998 невідома особа біля паркану заводу «Сільмаш» по вул. Ярослава Мудрого в м. Біла Церква нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_5 , від яких останній в подальшому помер в КНП Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня № 2».

14.09.1998 за вказаним фактом слідчим СВ Білоцерківського МУВС в Київській області порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 101 КК України (в редакції 1960 року), а 12.01.2013 відповідні відомості внесено до ЄРДР.

З 01.09.2001 вступив у законну силу Кримінальний кодекс України, який прийнятий 05.04.2021. Частиною 2 ст. 121 КК України передбачена кримінальна відповідальність за умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого. Таким чином, ч. 3 ст. 101 КК України (в редакції 1960 року) та ч. 2 ст. 121 КК України є тотожними оскільки визначають кримінальну відповідальність за одне і теж саме діяння. Санкція ч. 3 ст. 101 КК України (в редакції 1960 року) передбачала покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років. Відповідно до п. 18 Розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень КК України, при вирішенні питання про віднесення злочинів, передбачених Кримінальним кодексом України 1960 року, які були вчинені до набрання чинності цим Кодексом, до злочинів невеликої тяжкості, середньої тяжкості, тяжких або особливо тяжких слід керуватися ст. 12 цього Кодексу, якщо не пом`якшує кримінальну відповідальність осіб, які вчинили злочини до набрання чинності цим Кодексом. В інших випадках необхідно застосувати відповідні положення КК України 1960 року.

У зв`язку з цим, 16.02.2026 прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 було змінено правову кваліфікацію кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000309 від 12.01.2013 із ч. 3 ст. 101 КК України (в редакції 1960 року) на ч. 2 ст. 121 КК України.

Матеріали кримінального провадження № 0000309 від 12.01.2013 свідчать, що органом досудового розслідування, з метою здобуття доказів та встановлення особи, яка скоїла зазначене кримінальне правопорушення проведено ряд слідчих дій, однак особу, яка вчинила вказане кримінальне правопорушення встановити не вдалось можливим.

Таким чином під час проведення досудового розслідування особу, яка вчинила кримінальне правопорушення не встановлено, повідомлення про підозру в межах кримінального провадження нікому не вручено і достатніх даних для пред`явлення підозри немає.

Санкція ч. 2 ст. 121 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі від семи до десяти років, що відповідно до положень ст. 12 КК України, указує на те, що дане кримінальне правопорушення є тяжким злочином.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Згідно із встановленими обставинами вчинення кримінального правопорушення, викладених у клопотанні та в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, подія мала місце з 08.09.1998 на 09.09.1998, тобто більше двадцяти п`яти років тому.

Зважаючи на викладене, кримінальне провадження № 0000309, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.01.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, слід закрити у зв`язку із невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного та керуючись ст. 1-29, 284-286, п. 2 ч. 3 ст. 314, 369-372, 376 КПК України, ст. 12, 49 КК України, суд

П О С ТА Н О В И В :

Задовольнити клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000309, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.01.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Закрити кримінальне провадження № 0000309, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.01.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, на підставі пп. 1-1 п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_6