ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУНС № 766/6211/23 Головуючий в першій інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/110/26 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст. 126-1 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 10 жовтня 2025 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, який перебуває на обліку КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР Наркологічний центр із розладами психіки та поведінки внаслідок вживання опіатів, має синдром залежності, зареєстрованого, фактично проживаючого за адресою: м. Херсон, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 08.03.2023 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 309 КК України до 2-х років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_10 звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71, п. б ч. 1 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання до покарання, яке призначене цим вироком, невідбутого ОСОБА_10 покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 20 березня 2023 року, остаточно ОСОБА_10 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили не обирався.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 обчислювати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання вироку.

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_10 визнано винним та засуджено за вчинення вищевказаного кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_10 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживали однією сім`єю у приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де вели спільний побут та мали взаємні права і обов`язки та відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України вважалися сім`єю, на яку, окрім іншого, поширюються вимоги п. 4 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання домашньому насильству».

Не дивлячись на це, ОСОБА_10 , у порушення вимог положень ст. 28 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» безпричинно на протязі тривалого проміжку часу, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, систематично вчиняв психологічне та фізичне насильство щодо своєї матері ОСОБА_11 , а саме:

- 27.03.2023 приблизно о 16:00 год., ОСОБА_10 перебуваючи за місцем спільного проживання зі своєю матір`ю ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства психологічного та фізичного характеру стосовно своєї матері ОСОБА_11 , а саме: виражався в її бік грубою нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, завдав декілька ударів по обличчю, чим спричинив потерпілій емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та як в наслідок побоювання за свою безпеку. За вказані протиправні дії, постановою Малиновського районного суду м. Одеса від 02.06.2023, ОСОБА_10 , було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України, та накладене грошове стягнення в розмірі 170,00 грн;

- 20.06.2023 року близько 20 год 05 хв в АДРЕСА_1 , ОСОБА_10 стосовно якого 12.06.2023 винесено терміновий заборонний припис серії АА046167 про заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, правопорушення вчинене повторно протягом року відповідно до рішення №3806 Малиновського районного суду м. Одеса від 29.03.2023, стягнення накладено 12.06.2023, контактував з матір`ю, чим порушив вимоги заборонного припису;

- 25.06.2023 року близько 09:00 год, перебуваючи за адресою проживання в АДРЕСА_1 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку з матір`ю ОСОБА_11 , висловлювався на її адресу грубою нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, намагався вдарити, порушив заборону спілкування (заборонний припис термін дії до 30.06.2023);

- 02.07.2023 року близько 06:00 год, за адресою АДРЕСА_1 , вчинив стосовно своєї матері громадянки ОСОБА_11 домашнє насильство психологічного й фізичного характеру, виражався в її бік грубою лайкою, шарпав за одяг. За вказані протиправні дії, постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 13.07.2023, ОСОБА_10 , було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладене грошове стягнення в розмірі 340,00 грн;

- 04.07.2023 близько 14:00 год., ОСОБА_10 перебуваючи за місцем спільного проживання із своєю матір`ю ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства психологічного та фізичного характеру, а саме хапав за одяг та руки. За вказані протиправні дії, постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.07.2023, ОСОБА_10 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП України, та накладено грошове стягнення у розмірі 340,00 грн;

- 06.07.2023 близько 04:40 год ОСОБА_10 перебуваючи за місцем спільного проживання із своєю матір`ю ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, вчинив сварку з матір`ю, висловлювався на її адресу грубою нецензурною лайкою, вдарив декілька разів по голові. За вказані протиправні дії, постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.07.2023, ОСОБА_10 , було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП України, та накладено грошове стягнення у розмірі 340,00 грн.

У подальшому, будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, у період з липня по серпень 2023 року, ОСОБА_10 , перебуваючи за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на подальше систематичне вчинення домашнього насильства на ґрунті конфліктних побутових сімейних відносин, систематично продовжив вчиняти домашнє насильство щодо своєї матері ОСОБА_11 , яке виразилось у психологічному та фізичному насильствах та вчиненні наступних дій:

- 22.07.2023 о 16:27 год ОСОБА_10 перебуваючи за місцем спільного проживання зі своєю матір`ю ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, повторно, незважаючи на неодноразові притягнення до адміністративної відповідальності, вчинив сварку з матір`ю, висловлювався на її адресу грубою нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та наніс декілька ударів долонею по голові ОСОБА_11 , чим умисно вчинив фізичне та психологічне насильство відносно останньої;

- крім того, 24.07.2023 близько 18:00 год ОСОБА_10 перебуваючи за місцем спільного проживання зі своєю матір`ю ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства психологічного та фізичного характеру вчинив із нею сварку, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження, у зв`язку із погіршенням фізичного стану потерпілої, 24.07.2023 її було госпіталізовано до неврологічного відділення КНП «Херсонської обласної клінічної лікарні» ХОР, при цьому відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 09.08.2023 року встановлено такі тілесні ушкодження: закрита-черепно мозкова травма, струс головного мозку, забій м`яких тканин голови (лобної та потиличної області), всі тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів, не виключено від ударів руками, ногами. Всі тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, виникнення тілесних ушкоджень в період часу з 22-24.07.2023 не виключається;

- також 05.08.2023 близько 20:34 год ОСОБА_10 перебуваючи за місцем спільного проживання із своєю матір`ю ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, психологічного та фізичного характеру наніс невстановлену кількість ударів по тілу ОСОБА_11 , чим спричинив потерпілій емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та як в наслідок побоювання за свою безпеку;

- крім того, 07.08.2023 приблизно о 14 год 50 хв ОСОБА_10 перебуваючи за місцем спільного проживання із своєю матір`ю ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, психологічного та фізичного характеру наніс тілесні ушкодження ОСОБА_11 ;

- також 07.08.2023 приблизно о 15 год. 20 хв. ОСОБА_10 перебуваючи за місцем спільного проживання зі своєю матір`ю ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, психологічного та фізичного характеру наніс удари по тілу ОСОБА_11 , чим спричинив ситуаційну реакцію та численні забої м`яких тканин тіла;

- крім цього 07.08.2023 приблизно о 18 год. 58 хв. ОСОБА_10 перебуваючи за місцем спільного проживання зі своєю матір`ю ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, психологічного та фізичного характеру вчиняв насильницькі дії протягом дня щодо своєї матері ОСОБА_11 , чим спричинивши потерпілій емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та як наслідок побоювання за свою безпеку та тілесні ушкодження;

- також 07.08.2023 приблизно о 20 год. 47 хв. ОСОБА_10 перебуваючи за місцем спільного проживання із своєю матір`ю ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, продовжував вчиняти насильницькі дії психологічного та фізичного характеру;

- крім того, 09.08.2023 року близько 10:00 год ОСОБА_10 перебуваючи за місцем спільного проживання зі своєю матір`ю ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, психологічного та фізичного характеру, чим спричинив потерпілій психологічних страждань. При цьому, 09.08.2023 ОСОБА_11 звернулася до приймального відділення Херсонської обласної клінічної лікарні, доставлена каретою «Швидкої медичної допомоги» о 14 год 30 хв. Відповідно до медичної довідки №83 з КНП «Херсонської обласної клінічної лікарні» ХОР встановлено діагноз: ДЕП ІІ-ІІІ змішаного генезу вираженним вестибуло-атектичним та цефалгічним синдромами;

- також 12.08.2023 близько 19:30 год. ОСОБА_10 перебуваючи за місцем спільного проживання зі своєю матір`ю ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, вчинив сварку, в ході якої виражався грубою нецензурною лайкою, всіляко принижував, залякував, та погрожував фізичною розправою;

- крім цього 13.08.2023 о 18:54 год. ОСОБА_10 перебуваючи за місцем спільного проживання зі своєю матір`ю ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, вчинив бійку зі своєю матір`ю.

Вищевказані дії обвинуваченого ОСОБА_10 судом першої інстанції кваліфіковані за ст. 126-1 КК, а саме як: домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Не погодившись з вироком суду першої інстанції прокурор подав на нього апеляційну скаргу в якій просить оскаржуваний вирок змінити. У вступній частині вироку вказати, що ОСОБА_10 раніше судимий вироком Хаджибейського (Малиновського) районного суду м. Одеси Одеської області від 20.03.2023 року зі змінами, внесеними ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.03.2024 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 роки.

У резолютивній частині вироку вказати що на підставі ст. 71 КК України, ОСОБА_10 остаточно призначено покарання за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Хаджибейського (Малиновського) районного суду м. Одеси Одеської області від 20.03.2023 року зі змінами внесеними ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.03.2024 року, у вигляді обмеження волі на строк 3 роки.

На підставі ч. 7 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_10 у строк відбування покарання строк його цілодобового домашнього арешту в період часу з 18.08.2023 по 11.10.2023 року, із розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована доводами про допущення судом істотного порушення вимог КПК України, неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначив, що відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 374 КПК України та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. 14 постанови N? 5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» у вступній частині вироку зазначаються відомості про особу, які мають значення для справи, зокрема, й такі дані про непогашену і незняту судимість.

Як вбачається з вступної частини вироку, що оскаржується, судом першої інстанції вказано, що ОСОБА_10 раніше судимий 08.03.2023 року Малиновського районного суду м. Одеси за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки та на підставі ст. 75 КК України, звільнений з випробуванням.

Разом з тим, як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_10 притягується до кримінальної відповідальності за вироком Хаджибейського (Малиновського) районного суду м. Одеси Одеської області від 20.03.2023 року, за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України. Цим вироком йому призначено покарання у виді обмеження волі, строком на 2 роки, із застосуванням положень ст. 75, п. 2 ч. 3, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, строком на 1 рік (справа № 521/6513/23).

Однак, 04.03.2024 року Херсонським міським судом Херсонської області ухвалено рішення про скасування звільнення ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням, яке призначено за вироком від 20.03.2023 року. Враховуючи приписи ст. 532 КПК України рішення суду набуло чинності 14.03.2024 року (справа № 766/8922/23). А тому, останнім за часом вироком стосовно ОСОБА_10 вважається вирок Хаджибейського (Малиновського) районного суду м. Одеса Одеської області від 20.03.2023 року, а не 08.03.2023 року, зі змінами, внесеними ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.03.2024 року.

Таким чином, суд першої інстанції встановивши ці відомості, безпідставно у вступній частині вироку вказав про наявність стосовно ОСОБА_10 вироку від 08.03.2023 року, чим істотно порушив вищевказані вимоги кримінального процесуального закону.

Крім того, як зазначає апелянт, згідно з вимогами ст. 374 КПК України та роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, які містяться в п. 13 постанови № 5 від 29.06.1990 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», резолютивна частина обвинувального вироку повинна бути викладена чітко і ясно, щоб при виконанні вироку не виникало сумнівів щодо виду і розміру покарання, призначеного судом, та змісту інших рішень, викладених у цій частині, зокрема рішень щодо початку строку відбування покарання та заліку строку попереднього ув`язнення, домашнього арешту.

Статтею 72 КК України визначені правила та підстави заліку строку попереднього ув`язнення та домашнього арешту.

За цими правилами, встановленими у ч. 7 цієї статті КК України, у разі засудження особи до покарання у вигляді позбавлення волі, суд зараховує строк домашнього арешту виходячи з такого їх співвідношення: трьом дням цілодобового домашнього арешту відповідає один день позбавлення волі.

Проте у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_10 зазначених вимог закону України про кримінальну відповідальність та кримінального процесуального закону судом першої інстанції не дотримано.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 18.08.2023 року стосовно ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з одночасним покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 8. Строк дії ухвали визначено до 11.10.2023 року, включно (справа № 766/3873/23).

Таким чином, судом першої інстанції безпідставно в резолютивній частині вироку не зазначено про зарахування в строк відбуття ОСОБА_10 остаточного покарання у вигляді реального позбавлення волі строку попереднього ув`язнення у вигляді цілодобового домашнього арешту у співвідношенні три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі, чим допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Інші учасники судового провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, захисника, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора, вивчивши і перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, провівши часткове судове слідство, вислухавши сторони в судових дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, колегія суддів дійшла до наступного.

ОСОБА_10 належними чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, однак до суду не прибув про причини неявки не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за встановлених і викладених у вироку обставин та кваліфікацію його дій за ст. 126-1 КК України, а також сформульоване обвинувачення, визнане судом доведеним, ніким не оскаржується, а тому відповідно до приписів ч.1 ст. 404 КПК вирок суду, в цій частині, в апеляційному порядку не перевіряється.

Відповідно до ст. 370 КПК України, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, вмотивованим рішенням, є рішення в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Статтею ст. 413 КПК України, визначений перелік підстав, які свідчать про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, а ст. 412 КПК України перелік істотних порушень вимог кримінального процесуального закону.

Зазначені вимоги кримінального та кримінального процесуального закону України судом першої інстанції при ухваленні вироку відносно ОСОБА_10 були дотримані не в повному обсязі..

Так, відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 374 КПК України та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. 14 постанови N? 5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» у вступній частині вироку зазначаються відомості про особу, які мають значення для справи, зокрема, й такі дані про непогашену і незняту судимість.

Як вбачається з вступної частини оскаржуваного вироку, судом першої інстанції зазначено про те, що ОСОБА_10 раніше судимий 08.03.2023 року вироком Малиновського районного суду м. Одеси за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки та на підставі с. 75 КК України, звільнений з випробуванням з іспитовим строком.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_10 притягувався до кримінальної відповідальності за вироком Хаджибейського (Малиновського) районного суду м. Одеси Одеської області від 20.03.2023 року, за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, і за вказаним вироком суду йому було призначено покарання у виді обмеження волі, строком на 2 роки, із застосуванням положень ст. 75, п. 2 ч. 3, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, строком на 1 рік (справа № 521/6513/23).

В подальшому, 04.03.2024 року Херсонським міським судом Херсонської області ухвалено рішення про скасування звільнення ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком від 20.03.2023 року. Враховуючи приписи ст. 532 КПК України рішення суду набуло чинності 14.03.2024 року (справа № 766/8922/23).

Отже, останнім за часом вироком стосовно ОСОБА_10 є вирок Хаджибейського (Малиновського) районного суду м. Одеса від 20.03.2023 року, а не 08.03.2023 року, зі змінами, внесеними ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.03.2024 року, а отже в оскаржуваному вироку суд першої інстанції встановивши ці відомості, безпідставно у вступній частині вироку вказав про наявність стосовно ОСОБА_10 вироку від 08.03.2023 року.

Зважаючи на викладене, у вступній частині вироку слід зазначати про те, що ОСОБА_10 раніше судимий вироком Хаджибейського (Малиновського) районного суду м. Одеси Одеської області від 20.03.2023 року зі змінами, внесеними ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.03.2024 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 роки.

Також, у резолютивній частині вироку слід вказати що на підставі ст. 71 КК України, ОСОБА_10 остаточно призначено покарання за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Хаджибейського (Малиновського) районного суду м. Одеси Одеської області від 20.03.2023 року зі змінами внесеними ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.03.2024 року, у вигляді обмеження волі на строк 3 роки.

Крім того, відповідно до вимог ст. 374 КПК України та роз`яснень, які містяться в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», резолютивна частина обвинувального вироку повинна бути викладена чітко і ясно, щоб при виконанні вироку не виникало сумнівів щодо виду і розміру покарання, призначеного судом, та змісту інших рішень, викладених у цій частині, зокрема рішень щодо початку строку відбування покарання та заліку строку попереднього ув`язнення, домашнього арешту.

Статтею 72 КК України визначені правила та підстави заліку строку попереднього ув`язнення та домашнього арешту. Відповідно до ч. 7 ст. 72 КК України, у разі засудження особи до покарання у вигляді позбавлення волі, суд зараховує строк домашнього арешту виходячи з такого їх співвідношення: трьом дням цілодобового домашнього арешту відповідає один день позбавлення волі.

Проте у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_10 зазначених вимог закону України про кримінальну відповідальність та кримінального процесуального закону судом першої інстанції не дотримано.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 18.08.2023 року стосовно ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 8. Строк дії ухвали визначено до 11.10.2023 року, включно (справа № 766/3873/23).

Однак, вищевказані положення ст. 72 КК України, судом першої інстанції не були взяті до уваги, і як наслідок в резолютивній частині вироку не зазначено про зарахування в строк відбуття ОСОБА_10 остаточного покарання у виді реального позбавлення волі строку попереднього ув`язнення у вигляді цілодобового домашнього арешту у співвідношенні три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі, чим допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Зважаючи на викладене, резолютивна частина вироку слід доповнити вказівкою про те, що на підставі ч. 7 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_10 у строк відбування покарання строк його цілодобового домашнього арешту в період часу з 18.08.2023 по 11.10.2023 року, із розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

Зважаючи на викладене, апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_10 - зміні.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 408, 409, 412, 413, 419, КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заступника керівника Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 10 жовтня 2025 року стосовно ОСОБА_10 за ст. 126-1 КК України, змінити.

У вступній частині вироку вказати, що ОСОБА_10 раніше судимий вироком Хаджибейського (Малиновського) районного суду м. Одеси Одеської області від 20.03.2023 року зі змінами, внесеними ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.03.2024 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 роки.

У резолютивній частині вироку вказати що на підставі ст. 71 КК України, ОСОБА_10 остаточно призначено покарання за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Хаджибейського (Малиновського) районного суду м. Одеси Одеської області від 20.03.2023 року зі змінами внесеними ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.03.2024 року, у вигляді обмеження волі на строк 3 роки.

На підставі ч. 7 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_10 у строк відбування покарання строк його цілодобового домашнього арешту в період часу з 18.08.2023 по 11.10.2023 року, із розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

В решті вищевказаний вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня її оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14