печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7177/26-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника, - ОСОБА_3 ,

захисника, - ОСОБА_4 ,

прокурора, - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві, у залі суду судове провадження за скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6 на рішення Міністерства юстиції України про видачу (екстрадицію) ОСОБА_6 з України до Швейцарської Конфедерації для виконання вироків суду,

ВСТАНОВИВ:

31.01.2026 за допомогою засобів поштового зв`язку адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду м. Києва зі скаргою, яка надійшла у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 09.02.2026, про скасування наказу Міністерства юстиції України № 41/5 від 07.01.2026 «Про видачу (екстрадицію) ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) з України до Швейцарської конфедерації для виконання вироку суду.

Так, у своїй скарзі захисник ОСОБА_4 стверджує, що наказ Міністерства юстиції України від 07.01.2026 № 45/1, яким прийнято рішення про видачу ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), є незаконним та має бути скасованим, виходячи з наступного.

На думку захисника ОСОБА_4 висновок, за результатами розгляду запиту про видачу (екстрадицію) (далі Висновок), складений директором Департаменту міжнародної правової допомоги ОСОБА_8 , не відповідає вимогам Інструкції про порядок здійснення міжнародного співробітництва з питань взаємної правової допомоги, видачу правопорушників (екстрадиції), передачі (прийняття) засуджених осіб, виконання вироків та інших питань міжнародного судового співробітництва у кримінальному провадженні під час судового провадження, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 19.08.2019 № 2599/5 (далі Інструкція).

Зокрема, всупереч вимогам Інструкції, Висновок не містить повних даних про вирок суду іноземної держави, не зазначено унікальний номер справи, не вказано про додаткові гарантії ОСОБА_9 , надані іноземною державою та не вказано місце проживання/перебування останнього.

Крім того, при оформленні Висновку не дотримані положення Вимог до оформлення документів ДСТУ 4163:2020, затверджених наказом Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 01.07.2020 № 144.

Так, за твердженням захисника ОСОБА_4 , перша, друга та третя сторінка Висновку не містять обов`язкових елементів для засвідчення копії документа, висновок не прошитий та не пронумерований, остання сторінка висновку засвідчений неуповноваженою посадовою особою. Крім того у висновку не проаналізовані положення законодавства Швейцарської Конфедерації щодо настання строків давності виконання вироку Верховного суду кантону Берн від 22.09.2020.

Також сторона захисту зауважила, що до Висновку не було додано оригінал чи копію запиту Швейцарської конфедерації про видачу ОСОБА_6 , а також копію вироку Верховного суду Кантону Берн, що позбавило його можливості ознайомитися з доказами покладеними в основу Висновку та належним чином підготуватися до свого захисту.

Крім того, адвокат ОСОБА_4 зазначив, що твердження у Висновку про те, що ОСОБА_10 не звертався до суб`єктів владних повноважень із заявою про отримання статусу біженця в Україні або застосування до нього додаткового захисту, не відповідає дійсності та спростовується довідкою про звернення за захистом в Україні від 28.01.2026 № 005464.

Представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, вважає рішення про екстрадицію незаконним та прийнятим з порушенням чинного законодавства.

ОСОБА_11 в судовому засіданні скаргу підтримав та просив задовольнити з викладених у ній підстав.

Представник Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення скарги, та просила відмовити в її задоволенні, посилаючись на свою позицію викладену в письмових запереченнях, зокрема:

Прокурор вважає, що вищезазначені посилання сторони захисту щодо невідповідностей Висновку підзаконним нормативним актам є надто перебільшеними та формальними.

Рішення про видачу (екстрадицію) особи приймається у формі наказу і саме вказане рішення може бути оскаржено до суду, що прямо передбачено ч. 3 ст. 590 КПК України.

Наказ про видачу (екстрадицію) ОСОБА_6 з України до Швейцарської Конфедерації для виконання вироку суду від 07.01.2026 № 45/1 відповідає вимогам викладеним у п. 14 Розділу V Інструкції, а тому твердження захисника ОСОБА_4 про необхідність скасування наказу через формальні зауваження до Висновку, на думку прокурора не повинні враховуватися судом при прийняття законного рішення.

Щодо зауваження сторони захисту про те, що у Висновку невірно вказано, що ОСОБА_10 не звертався до суб`єктів владних повноважень із заявою про отримання статусу біженця в Україні або застосування до нього додаткового захисту, прокурор вважає, що адвокат умисно спотворює факти.

Прокурор зазначає, що станом на дату складання Висновку, який датований 10.12.2025, ОСОБА_10 дійсно не звертався до суб`єктів владних повноважень із заявою про отримання статусу біженця в Україні або застосування до нього додаткового захисту, що підтверджується листом Управління ДМС України у Полтавській області від 24.09.2025 № 01/1-4578 вих.-25. Вказана інформація витребовувалася Черкаською окружною прокуратурою під час проведення додаткової екстрадиційної перевірки.

Крім того, у Висновку зазначено, що відповідно до листа Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства Державної міграційної служби України від 21.11.2025, встановлено, що ОСОБА_10 на території України із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, в установленому законодавством порядку не звертався.

Також прокурор звертає увагу, що при складанні скарги на рішення Міністерства юстиції України від 07.01.2026 № 45/1, захисник ОСОБА_4 не зазначив дату звернення ОСОБА_6 до Управління ДМС у Полтавській області про надання захисту в Україні, якою є 28.01.2026, оскільки це нівелює його аргументацію.

При цьому, прокурор зауважує, що відповідно до інформації Управління ДМС України у Полтавській області від 20.02.2026 № 5301.5-897/53.1-26, за результатами розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, громадянина Швейцарської Конфедерації ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийнято рішення, яке затверджено наказом УДМС від 18.02.2026 № 16 про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Тобто, на даний час, як вказує прокурор в своїх запереченнях, відсутні, визначені ст. 589 та ч. 4 ст. 590 КПК України, підстави для відмови у видачі (екстрадиції) ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , з України до Швейцарської Конфедерації.

Крім того, прокурор вважає за необхідне звернути увагу суду на те, що заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, ОСОБА_10 подавав до Управління ДМС в Полтавській області двічі і щоразу лише після винесення Міністерством юстиції України наказу про його видачу (екстрадицію), що свідчить про його намагання лише уникнути видачі, а не отримати реальний захист в Україні.

ОСОБА_10 достеменно знаючи, що його засуджено вироком Верховного суду кантону Берн Швейцарської Конфедерації від 22.09.2020 до 36 місяців позбавлення волі, та вироком Верховного суду кантону Берн Швейцарської Конфедерації від 17.03.2022 до 80 днів позбавлення волі, свідомо залишив країну свого громадянства та вже 28.06.2023 отримав посвідку на тимчасове проживання в Україні.

Разом з тим, як вказує прокурор, проживаючи в Україні з червня 2023 року ОСОБА_10 не скористався правом в установлені законом строки на звернення до органів Державної міграційної служби України, і лише після його затримання та прийняття законного рішення Центральним органом України про його видачу (екстрадицію) звернувся із заявою про надання йому статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту.

За таких обставин прокурор вважає, що зазначені в скарзі захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , підстави, що слугували б скасуванню наказу Міністерства юстиції України від 07.10.2026 № 45/1 «Про видачу (екстрадицію) ОСОБА_6 з України до Швейцарської Конфедерації для виконання вироку суду» є необґрунтованими та безпідставними, не знаходять свого підтвердження в зібраних матеріалах екстрадиційної перевірки.

Вивчивши скаргу, заслухавши позицію учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Так, 20.03.2025 в порядку ст. ст. 208, 582, 615 КПК України співробітниками УКР ГУ Національної поліції в Черкаській області в м. Золотоноша Черкаської області затримано громадянина Швейцарської Конфедерації ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується компетентними органами зазначеної країни, з метою виконання Рішення Верховного суду кантону Берн Швейцарської Конфедерації від 22.09.2020, яким останнього засуджено до 36 місяців позбавлення волі, та Рішення Верховного суду кантону Берн Швейцарської Конфедерації від 17.03.2022, яким його засуджено до 80 днів позбавлення волі.

Затримання зазначеної особи проведено у зв`язку з його розшуком компетентними органами іноземних держав за кримінальні правопорушення, у зв`язку з якими може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності чи виконання вироку суду.

Відповідно до бази даних ASF Генерального секретаріату Інтерполу щодо громадянина Швейцарської Конфедерації ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , опубліковано «червоне оповіщення» (арешт з метою екстрадиції).

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21.03.2025 до громадянина Швейцарської Конфедерації ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб до надходження запиту про його видачу (екстрадицію), з утриманням останнього в державній установі «Черкаський слідчий ізолятор».

Міністерством юстиції України від компетентних органів Швейцарської Конфедерації отримано запит про видачу (екстрадицію) громадянина Швейцарської Конфедерації ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою виконання Рішення Верховного суду кантону Берн Швейцарської Конфедерації від 22.09.2020, яким останнього засуджено до 36 місяців позбавлення волі, та Рішення Верховного суду кантону Берн Швейцарської Конфедерації від 17.03.2022, яким його засуджено до 80 днів позбавлення волі.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.04.2025 клопотання Черкаської окружної прокуратури про застосування до громадянина Швейцарської Конфедерації ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) задоволено частково та обрано відносно останнього запобіжний захід у виді тримання під вартою до 06.06.2025 включно.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.06.2025 клопотання Черкаської окружної прокуратури про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) громадянина Швейцарської Конфедерації ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , задоволено. Визнано наявність підстав для подальшого тримання ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) під вартою на строк 60 днів, тобто до 01.08.2025.

Враховуючи, що ОСОБА_10 ( ОСОБА_7 ) не є громадянином України, статус біженця або особи, яка потребує додаткового захисту не отримував, екстрадиційна перевірка 20.05.2025 Черкаською окружною прокуратурою закінчена, про що складено відповідний висновок, який того ж дня скеровано до Черкаської обласної прокуратури.

22.05.2025 Черкаською обласною прокуратурою складено висновок про закінчення екстрадиційної перевірки та скеровано його до Міністерства юстиції України, як до центрального органу, для прийняття рішення про видачу (екстрадицію) особи.

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 30.05.2025 № 1532/5 прийнято рішення видати громадянина Швейцарської Конфедерації ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з України до Швейцарської Конфедерації для виконання вироку Верховного суду кантону Берн Швейцарської Конфедерації від 22.09.2020 в частині засудження за вчинення злочинів, передбачених ст. ст. 303, 304, 285, 123 Кримінального кодексу Швейцарії.

Вказане рішення оскаржено стороною захисту, проте ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.06.2025 у задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) - адвоката ОСОБА_4 на рішення Міністерства юстиції України про видачу (екстрадицію) ОСОБА_6 з України до Швейцарської Конфедерації відмовлено.

Натомість ухвалою Черкаського апеляційного суду від 16.07.2025 наказ Міністерства юстиції України «Про видачу (екстрадицію) ОСОБА_6 з України до Швейцарської Конфедерації для виконання вироку суду» скасовано.

Зокрема, судом апеляційної інстанції констатовано, що 03.06.2025 ОСОБА_10 ( ОСОБА_7 ) в умовах слідчого ізолятору звернувся до Центрально-Південного міжрегіонального управління ДМС із заявою про визнання його біженцем та застосування до нього додаткового захисту. Вказане клопотання повернуто та рекомендовано звернутися до належного органу. 30.06.2025 ОСОБА_10 ( ОСОБА_7 ) звернувся до УДМС України в Полтавській області із заявою про визнання його біженцем та застосування до нього додаткового захисту.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.07.2025 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою громадянина Швейцарської Конфедерації ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) змінено на цілодобовий домашній арешт до 24.09.2025.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.09.2025 запобіжний захід відносно громадянина Швейцарської Конфедерації ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) змінено з домашнього арешту на особисте зобов`язання до 10.11.2025. Покладено на ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.11.2025 громадянину Швейцарської Конфедерації ОСОБА_9 ( ОСОБА_7 ) продовжено запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на строк 60 днів, тобто до 05.01.2026. При цьому, продовжено дію, покладених на ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31.12.2025 громадянину Швейцарської Конфедерації ОСОБА_9 ( ОСОБА_7 ) продовжено запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на строк 60 днів, тобто до 05.03.2026. При цьому, продовжено дію, покладених на ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до доручення Міністерства юстиції України Черкаською окружною прокуратурою проведено додаткову екстрадиційну перевірку, зокрема щодо фактів звернення громадянина Швейцарської Конфедерації ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) до органів міграційної служби з питань отримання статусу біженця, або особи, яка потребує додаткового захисту або тимчасового захисту.

Прокуратурою установлено, що громадянин Швейцарської Конфедерації ОСОБА_10 ( ОСОБА_7 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , в установленому Законом України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» порядку до Управління ДМС у Полтавській області не звертався. Тому заява про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту на розгляді вказаного Управління не перебуває.

Відповідно до інформації з інформаційної підсистеми ЄІАС УМП «Облік іноземців та біженців» ОСОБА_10 ( ОСОБА_7 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , 28.06.2023 документований посвідкою на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_1 , виданої органом 7301 (УДМС у Чернівецькій області) зі строком дії до 27.06.2024. Рішення про відкликання або визнання недійсною (скасування) зазначеної посвідки станом на 06.10.2025 не приймалося.

За результатами проведення додаткової екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі громадянина Швейцарської Конфедерації ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , 31.10.2025 Черкаською окружною прокуратурою складено висновок про відсутність підстав, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_6 компетентним органам Швейцарської Конфедерації з метою виконання покарання, призначеного вироком Верховного суду кантону Берн Швейцарської Конфедерації № SK 2072 від 20.09.2020 у виді 36 місяців позбавлення волі за вчинення правопорушень, передбачених ст. ст. 123, 285, 303, 304 Кримінального кодексу Швейцарської Конфедерації.

Строк давності виконання обвинувальних вироків швейцарської сторони, відповідно до Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року та законодавства Швейцарської Конфедерації не закінчилися.

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 07.01.2026 № 45/1 повторно прийнято рішення про видачу громадянина Швейцарської Конфедерації ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , з України до Швейцарської Конфедерації для виконання вироку Верховного суду кантону Берн Швейцарської Конфедерації від 22.09.2020 в частині засудження за вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 303.304, 285, 123 Кримінального кодексу Швейцарії.

Кримінальним процесуальним кодексом регламентовано порядок розгляду скарг на рішення про видачу особи (екстрадицію). Важливою умовою під час розгляду є участь особи, щодо якої прийнято рішення про видачу, що звернулася до суду із скаргою, оскільки законодавець передбачив обов`язковість її участі у судовому засіданні, на що прямо вказано у ч. 3 ст. 591 КПК України.

Європейський суд з прав людини (далі - Суд, ЄСПЛ) в рішенні від 10.07.1984 у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави-учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку. Згаданий суд у своїх рішеннях, серед інших, у справах «Фрайдлендер проти Франції» від 27.06.2000 та «Смірнова проти України» від 30.07.2009, неодноразово наголошував, що розумність тривалості провадження повинна бути оцінена в світлі обставин справи та з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів, а також предмет спору.

При цьому, Суд нагадував, що Договірні Сторони мають виявляти сумлінність для забезпечення ефективного здійснення прав, які гарантуються статтею 6 Конвенції (наприклад, рішення у справі «Фретте проти Франції» від 26.02.2002). Обов`язок заявника також полягає у тому, щоб проявляти особливу сумлінність у захисті своїх інтересів та вживати необхідних дій для ознайомлення з ходом провадження (наприклад, ухвала щодо прийнятності у справі «Тойшлер проти Німеччини» від 04.10.2001, рішення у справі «Сухорубченко проти Росії» від 10.02.2005, ухвала щодо прийнятності у справі «Гуржий проти України» від 01.04.2008, рішення у справі «Мускат проти Мальти» від 17.07.2012).

За змістом рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 у справі №1-9/2011 вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Суд враховує, зокрема, й висновки, сформульовані в рішеннях ЄСПЛ у справах «Цихановський проти України» від 06.09.2007 та «Коновалов проти України» від 18.10.2007 про те, що на національні суди покладено обов`язок створення умов для того, щоб провадження було швидким та ефективним. Наприклад, суд має вирішувати, чи відкладати засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якихось заходів щодо сторін, чия поведінка спричиняє невиправдані затримки з розглядом справи.

Слідчим суддею встановлено, що до Міністерства юстиції України надійшов запит від компетентних органів Швейцарської Конфедерації отримано запит про видачу (екстрадицію) громадянина Швейцарської Конфедерації ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою виконання Рішення Верховного суду кантону Берн Швейцарської Конфедерації від 22.09.2020, яким останнього засуджено до 36 місяців позбавлення волі, та Рішення Верховного суду кантону Берн Швейцарської Конфедерації від 17.03.2022, яким його засуджено до 80 днів позбавлення волі.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 541 КК України, екстрадиційна перевірка це діяльність визначених законом органів щодо встановлення та дослідження передбачених міжнародним договором України, іншими актами законодавства України обставин, що можуть перешкоджати видачі особи (екстрадиції), яка вчинила злочин.

Як визначено у ч. 1 ст. 554 КПК України, отримавши запит про міжнародну правову допомогу від запитуючої сторони, уповноважений (центральний) орган України розглядає його на предмет обґрунтованості і відповідності вимогам законів або міжнародних договорів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 589 КК України, у видачі особи іноземній державі відмовляється у разі, якщо: 1) особа, стосовно якої надійшов запит про видачу, відповідно до законів України на час прийняття рішення про видачу (екстрадицію) є громадянином України; 2) злочин, за який запитано видачу, не передбачає покарання у виді позбавлення волі за законом України; 3) закінчилися передбачені законом України строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності або виконання вироку за злочин, за який запитано видачу; 4) компетентний орган іноземної держави не надав на вимогу центрального органу України додаткових матеріалів або даних, без яких неможливе прийняття рішення за запитом про видачу (екстрадицію); 5) видача особи (екстрадиція) суперечить зобов`язанням України за міжнародними договорами України; 5-1) є обґрунтовані підстави вважати, що видача особи (екстрадиція) суперечить інтересам національної безпеки України; 6) наявні інші підстави, передбачені міжнародним договором України.

Згідно ч. 4 ст. 590 КПК України, рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, у порядку, встановленому законодавством України. Інформація про подання особою зазначених заяв або оскарження відповідних рішень не надається іноземній державі, що надіслала запит.

Виходячи з вищевказаного, наказ Міністерства юстиції України № 41/5 від 07.01.2026 «Про видачу (екстрадицію) ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) з України до Швейцарської конфедерації для виконання вироку суду прийнято законно та обґрунтовано, не порушуючи вимоги ч. 4 ст. 590 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 591 КПК України, при розгляді скарги слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу (екстрадицію), відтак, у слідчого судді відсутні підстави вважати проведену перевірку неналежною та незаконною.

При цьому, відсутні обставини, передбачені ст. 589 КПК України, що перешкоджали видачі особи іноземній державі, відтак, наказ є обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 392, 393, 532, 541, 589, 590, 591 Кримінального процесуального кодексу України, Законом України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 року та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6 на рішення Міністерства юстиції України про видачу (екстрадицію) ОСОБА_6 з України до Швейцарської Конфедерації для виконання вироків суду, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту проголошення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1