Справа № 344/2909/26
Провадження № 1-кс/344/1508/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 , погодженого з прокурором у кримінальному проваджені прокурором відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна, в межах кримінального провадження № 0000429 від 06.06.2025, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого покликався на те, що П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000429, відомості про же 06.06.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Нагляд за здійсненням досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні у формі процесуального керівництва здійснюється прокурорами Івано-Франківської обласної прокуратури.

У ході досудового розслідування даного кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_6 , який працює на посаді заступника начальника управління - начальника відділу запобігання надзвичайним ситуаціям ТУ ДСНС в Івано-Франківській області, діючи за попередньою змовою групою осіб, із невстановленими на даний час службовими особами акціонерного товариства «Українська залізниця», впродовж 03.06.2025-09.02.2026 вимагали та одержали від ОСОБА_7 неправомірну вигоду в загальній сумі 5000 доларів США, що згідно з курсом НБУ становить 212 364,25 грн за працевлаштування ОСОБА_8 в AT «Українська залізниця» та його подальше бронювання та отримання відстрочки від призову під час мобілізації.

Обставини такої протиправної діяльності підтверджені, зокрема, протоколами допитів свідків, матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій, протоколом затримання ОСОБА_6

09.02.2026, на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_9 , що за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: належний ОСОБА_9 мобільний телефон iPhone 15 Pro ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , а також грошові кошти в сумі 2000 доларів США та 3000 Євро.

09.02.2026 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

Сторона кримінального провадження, яка звернулася з даним клопотанням, вказує, що у ході досудового розслідування встановлено, що мобільний телефон ОСОБА_9 використовувався у протиправній діяльності, оскільки він за допомогою нього контактував із іншими можливими співучасниками кримінального правопорушення, в тому числі і з ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , відтак у ньому збереглись відомості про телефонні з`єднання, а також можуть бути наявні переписки у месенджерах та фотографії, які підтверджують неправомірні дії. Грошові кошти в сумі 2000 доларів США та 3000 Євро можуть бути цінностями, набутими кримінально протиправним шляхом, а відтак, їх походження потребує додаткової перевірки. Крім цього, встановлено, що в ході проведення контролю за вчиненням злочину грошові кошти передавались в іноземній валюті. Відтак, вищеописані речі та документи і грошові кошти містять ознаки речових доказів, визначені ст. 98 КПК України.

З метою забезпечення збереження речових доказів, у зв`язку із наявними підставами вважати, що вказаний телефон може містити відомості щодо обставин, які досліджуються в ході кримінального провадження та можуть бути використані як докази у суді, з врахуванням того, що не забезпечення схоронності вказаного майна може призвести до його зникнення, втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий вказує на необхідність накладення арешту на зазначене вище майно.

У судовому засіданні слідчий підтримав вимоги клопотання.

Захисник ОСОБА_9 особи, у якої вилучено майно під час обшуку, у судовому засіданні частково визнав вимоги клопотання стосовно накладення арешту на мобільний телефон. Заперечує вимогу клопотання про накладення арешту на грошові кошти, оскільки такі не є набутими внаслідок вчинення злочину, а є сімейними коштами його матері та її чоловіка громадянина Німеччини, які зберігалися по місцю проживання ОСОБА_9 . Просить врахувати, що ОСОБА_9 у даному кримінальному провадженні має статус свідка та жодних коштів від підозрюваного ОСОБА_6 не отримував.

Заслухавши слідчого та захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Тому, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Зважаючи на вищезазначені норми, наведені у клопотанні обставини та доводи сторін у судовому засіданні, слідчий суддя вважає клопотання підставним та доцільним щодо накладення арешту, із забороною відчуження, розпоряджання та користування на вилучені 09.02.2026 у ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 , що за адресою: АДРЕСА_1 : належний ОСОБА_9 мобільний телефон iPhone 15 Pro ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , а також грошові кошти в сумі 2000 доларів США, оскільки таке майно може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_9 на даний час не повідомлено про підозру, його процесуальний статус у кримінальному провадженні № 0000429 від 06.06.2025 - свідок.

Як вказав слідчий у судовому засіданні, кошти у розмірі 3000 Євро були вилучені під час обшуку 09.02.2026, оскільки на той час були підстави припускати, що такі є набуті протиправним шляхом та їх походження потребувало додаткової перевірки, з огляду на що не надано доказів, які б свідчили, що таке майно має відношення до розслідуваного даного кримінального провадження, а тому утримання вилученого майна призводить до порушення прав власників, що є неспівмірним із потребами досудового розслідування.

Враховуючи те, що вказане тимчасово вилучене майно не відповідає критеріям статті 98 КПК України, тобто вилучені грошові кошти не мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, відтак відсутні підстави для накладення на них арешту.

Керуючись ст.ст. 131,132, 167, 170-173, 236, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт, із забороною відчуження, розпоряджання та користування, на вилучені 09.02.2026 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 , що за адресою: АДРЕСА_1 : належний ОСОБА_9 мобільний телефон iPhone 15 Pro ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , а також грошові кошти в сумі 2000 доларів США, з метою забезпечення збереження речових доказів.

В решті вимог клопотання відмовити.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 23.02.2026