ВИРОК

Іменем України

23.03.2026 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін в м. Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000035 від 12.03.2026 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Львова, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 ,25.02.2026 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи на автобусній зупинці, що за адресою: м. Львів, вул. Стрийська, 47 знайшов та з корисливих мотивів, привласнив банківську картку «ПриватБанк» із № НОМЕР_1 , котра прив`язана до рахунку НОМЕР_2 , яка належить потерпілому ОСОБА_4 та видана на ім?я останнього, з метою і подальшого використання. Після чого, впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, розуміючи, що вказана банківська картка за сукупністю норм ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» є офіційним документом, оскільки перебуває в офіційному обігу, має необхідні реквізити установи банку АТ КБ «Приватбанк» і містить інформацію, яка засвідчує факти, котрі мають юридичне значення, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із корисливих мотивів, з метою подальшого незаконного використання, привласнив знайдену ним банківську картку АТ КБ «Приватбанк» із номером рахунку № НОМЕР_1 , яка належить потерпілому ОСОБА_5 . В подальшому, 25.02.2026 року в період часу з 08:00 год. по 10:06 год. ОСОБА_3 , здійснив 12 операцій купівлі товарів на загальну суму 3048 гривень використовуючи при цьому для розрахунку вищезазначену банківську картку, яка належить потерпілому ОСОБА_4 .

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 357 КК України, як привласнення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.

Кримінальне провадження розглядалось судом відповідно до положень ст.ст.381, 382 КПК України у спрощеному провадженні за клопотанням прокурора без виклику сторін.

Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 у порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду 18.03.2026 року, з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акту долучено письмову заяву ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника - адвоката ОСОБА_6 , в заяві обвинувачений зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку він визнає беззаперечно, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, які викладені в обвинувальному акті та з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку, а також йому роз`яснено, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Надав згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, що засвідчено його та захисника підписами.

Надано заяву потерпілого ОСОБА_4 , якою він не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, згодний із встановленими під час дізнання обставинами, згодний з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_3 в поданій заяві обставини вчинення кримінального правопорушення встановлені органом досудового розслідування не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого тиску.

Таким чином, обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, учасниками судового провадження не оспорюються, а отже суд, вивчивши матеріали обвинувального акту та матеріали кримінального провадження, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, та сукупність зібраних доказів з достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 357 КК України, як привласнення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують та пом`якшують його покарання.

З досліджених судом матеріалів вбачається, що ОСОБА_3 відповідно до ст.89 КК України є раніше не судимим, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжую ть покарання судом не встановлено.

Із врахуванням усіх обставин кримінального провадження та зважаючи на відомості про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 357 КК України покарання у виді штрафу в межах санкції вказаної статті, що цілком відповідає тяжкості вчиненого та особі обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати у вказаному кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжні заходи, не застосовувалися. Підстави для обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_3 відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.367-371,373-374,381,382, 394,395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок суду може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня отримання його копії з урахуванням особливостей, передбачених у ч. 1 ст. 394 КПК України, а саме: даний вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1