Провадження № 1-кп/185/162/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в період воєнного стану в залі суду м.Павлограда у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000315 від 18.09.2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Веселе Межівського району Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, непрацюючого, в силу ст.89 КК України не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.296, ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.296, ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, при наступних обставинах:

обвинувачений ОСОБА_3 на початку серпня 2025 року близько 15:00 годині, знаходячись в будинку АДРЕСА_1 в одній із кімнат покинутого домоволодіння, побачив два предмети, схожі на вибухові пристрої, у вигляді осколкової гранати типу РГО, після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, носіння та зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу. В подальшому обвинувачений ОСОБА_3 , у цей же день та час, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, носіння та в подальшому зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, підняв вказані предмети, таким чином придбав вибухові пристрої та в подальшому переніс їх до місця свого проживання в будинок АДРЕСА_1 , та почав зберігати вибухові пристрої на території свого домоволодіння за вищевказаною адресою. Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 , порушуючи вимоги Постанови Кабінету Міністрів України №576 «Про затвердження Положення про дозвільну систему» від 12.10.1992 року (в редакції зі змінами до наказу МВС №590 від 19.09.2022), в порушення «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів» затвердженої наказом МВС України №662 від 21 серпня 1998 року (в редакції зі змінами до наказу МВС України №590 від 19.09.2022), незаконно придбав, переніс та зберігав вибухові пристрої без передбаченого законом дозволу.

Крім того, 16 вересня 2025 року близько 18:00 годині обвинувачений ОСОБА_3 , взявши з собою ручну оборонну осколкову гранату РГО, споряджену зарядом бризантної вибухової речовини, для ініціювання вибуху використовувався запал УЗРГМ-2, яка відноситься до категорії саморобних вибухових пристроїв, прийшов з нею на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , - де проживає його знайомий, потерпілий ОСОБА_6 , та, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклого злочинного наміру на вчинення грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, реалізуючи задумане, із хуліганських спонукань, прагнучи показати своє явне нехтування до існуючих у суспільстві правил поведінки та норм моралі, проявляючи особливу зухвалість, демонструючи свою явну перевагу над потерпілим ОСОБА_6 , який проживає в житловому будинку, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, а саме, ручної оборонної осколкової гранати РГО, спорядженої зарядом бризантної вибухової речовини, для ініціювання вибуху використовувався запал УЗРГМ-2, яка відноситься до категорії саморобних вибухових пристроїв, розуміючи вибухові властивості саморобного вибухового пристрою, привів її в бойову готовність шляхом висмикування запобіжної чеки (металевого кільця), після чого відпустив запобіжну скобу та підійшовши, кинув її в підсобне приміщення (погреб), який розташований на подвір`ї вищезазначеного домоволодіння, в результаті чого стався вибух, від якого пошкоджено споруду підсобного приміщення (погребу).

Крім того, 17 вересня 2025 року близько 18:00 годині обвинувачений ОСОБА_3 , взявши з собою ручну оборонну осколкову гранату РГО, споряджену зарядом бризантної вибухової речовини, для ініціювання вибуху використовувався запал УЗРГМ-2, яка відноситься до категорії саморобних вибухових пристроїв, прийшов на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , - де проживає потерпілий ОСОБА_6 , з яким у нього на початку вересня 2025 року на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, виник словесний конфлікт. Обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_6 , який як йому було достовірно відомо, перебував на території вказаного домоволодіння, в ході словесної сварки з останнім, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_6 , бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, розуміючи вибухові властивості вибухового пристрою у вигляді ручної оборонної осколкової гранати РГО, спорядженої зарядом бризантної вибухової речовини, для ініціювання вибуху використовувався запал УЗРГМ-2, яка відноситься до категорії саморобних вибухових пристроїв, привів її в бойову готовність шляхом висмикування запобіжної чеки (металевого кільця), після чого відпустив запобіжну скобу та, підійшовши до житлового будинку, де на той час перебував потерпілий ОСОБА_6 , кинув вибуховий пристрій у вигляді ручної оборонної осколкової гранати типу РГО у вікно зальної кімнати вищевказаного домоволодіння, в результаті чого стався вибух всередині будинку. Тим самим обвинувачений ОСОБА_3 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочинного наміру до кінця. Обвинувачений ОСОБА_3 , вважаючи, що досяг своєї злочинної мети, залишив місце вчинення злочину, однак наслідки його єдиного злочинного умислу у вигляді умисного протиправного заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_6 не настали з причин, що не залежали від його волі, оскільки останній вчасно вжив заходів щодо збереження свого життя.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані:

- за ч.1 ст.263 КК України, як носіння, зберігання та придбання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу;

- за ч.4 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень;

- за ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, як закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

В судовому засіданні від прокурора надійшло письмове клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із смертю обвинуваченого, на підтвердження чого долучено лікарське свідоцтво про смерть обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . У зв`язку з чим прокурор вважає, що є підстави для закриття даного кримінального правопорушення. Також, прокурором надана довідка з виконавчого комітету Межівської селищної ради, відповідно до якої обвинувачений ОСОБА_3 проживав один за адресою: АДРЕСА_1 , - без реєстрації місця проживання, близькі родичі відсутні.

Захисник не заперечував проти закриття кримінального провадження відносно його підзахисного у зв`язку зі смертю останнього, будь-якого непогодження із цим не висловлював. Підтвердив факт відсутності близьких родичів у обвинуваченого ОСОБА_3 та надав письмову згоду суду на закриття кримінального провадження.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з п.5 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, особа, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

В п.2 ч.10 ст.284 КПК України передбачено, що за наявності підстави для закриття кримінального провадження, передбаченої пунктом 5 частини першої цієї статті: суд - до постановлення ухвали про закриття кримінального провадження направляє у порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення повідомлень, одному з близьких родичів або члену сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захиснику обвинуваченого копію клопотання прокурора про закриття кримінального провадження із роз`ясненням права заявити клопотання про непогодження із закриттям кримінального провадження.

Філія ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» у Дніпропетровській та Донецькій областях» на запит суду 25.02.2025 року надала інформацію, що 20.02.2026 року обвинувачений ОСОБА_3 був госпіталізований до КНП «КЛШМД» ДМР. В телефонному режимі 24.02.2026 року о 10:15 годині було повідомлено, що обвинувачений ОСОБА_3 помер у лікарні.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №468 від 04.03.2026 року встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Межівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 проживав без реєстрації місця проживання та близькі родичі у останнього відсутні.

В частині 7 статті 284 КПК України закріплено, що якщо обставини, передбачені п.п. 5, 6, 7, 8, 9, 10 ч. 1 цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому п.п. 2, 3 ч.2 цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Враховуючи, що обвинувальний акт стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 до суду надійшов 11.11.2025 року, смерть обвинуваченого настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , за відповідним спливом часу клопотань від близьких родичів ОСОБА_3 чи інших осіб про продовження судового розгляду з метою реабілітації обвинуваченого до суду не надійшло, наявність згоди та відсутність будь-якого непогодження захисника обвинуваченого на закриття кримінального провадження у зв`язку зі смертю підзахисного, - суд приходить до висновку, що заявлене клопотання прокурора необхідно задовольнити та закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.296, ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, відповідно до п.5 ч.1 ст.284 КПК України.

Крім того, відповідно до ст.124 КПК України, лише у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Стягнення процесуальних витрат при закритті кримінального провадження не передбачено. З урахуванням викладеного, процесуальні витрати на проведення судових експертиз загалом у розмірі 15153.80 гривень слід віднести на рахунок держави.

Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.284, 372 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.296, ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000315 від 18.09.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.296, ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, - закрити на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні у розмірі 15153.80 гривень віднести на рахунок держави.

Речові докази:

- сейф-пакет з об`єктами дослідження (металеві уламками) після експертизи, який переданий на зберігання до ВП №2 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, - після набрання ухвалою законної сили знищити;

- паперовий конверт з вмістом папілярних ліній, вилучених зі спускового важеля від гранати, та паперовий конверт з вмістом дактилокарти ОСОБА_3 , які долучені до матеріалів кримінального провадження після набрання ухвалою законної сили зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1