Справа № 175/3718/26
Провадження № 1-кп/175/290/26
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року с-ще Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в порядку спрощеного провадження, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, кримінальне провадження №0000022 від 09.02.2026 за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівка Сватівського району Луганської області, громадянина України, із повною середньою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

На початку серпня 2024 року, більш точний час та дату кримінальним провадженням не встановлено, ОСОБА_2 перебуваючи у м. Ізюм Харківської області, більш точного місця не встановлено, маючи умисел, спрямований на пособництво у підробленні офіційного документа, через мережу «Інтернет» в застосунку «TikTok» знайшов оголошення про надання послуг по виготовленню та продажу посвідчень водія.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний протиправний умисел, направлений на пособництво у підробленні офіційного документа, який видається установою, що має право видавати такі документи, та надає право допуску громадян до керування транспортними засобами, а саме водійське посвідчення, оформлення та видача якого, згідно зі ст. 5-1 «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою КМУ №340 від 08.05.1993, здійснюється територіальними центрами МВС, ОСОБА_2 надав невстановленій кримінальним провадженням особі свої повні анкетні дані, зразок підпису та своє фото, тим самим, здійснив пособництво у підробленні офіційного документа, а саме посвідчення водія.

Надалі, невстановлена кримінальним провадженням особа, отримавши особисті дані, зразок підпису та фотокартку ОСОБА_2 , у не встановлені кримінальним провадженням час та місці підробила офіційний документ, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім?я ОСОБА_3 , дата видачі 09.09.2024, виданого органом ТЦ 4641, що надавало ОСОБА_2 право на керування транспортними засобами категорії «А», «В», і відправила посвідчення водія ОСОБА_3 у м. Ізюм поштовим відправленням, за що отримала від останнього грошову винагороду в розмірі 13000,00 грн.

Після цього ОСОБА_2 , перебуваючи в м. Ізюм у відділенні «Нова пошта», у не встановлені кримінальним провадженням дату і час, отримав завідомо підроблений офіційний документ - посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 видане 09.09.2024 органом ТСЦ 4641, заповнене на ім?я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без проходження встановленої законом процедури, усвідомлюючи, що оформлення та видача посвідчення водія згідно зі ст. 5-1 «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою КМУ №340 від 08.05.1993, здійснюється територіальними центрами МВС, та яке відповідно до п.п. а) п.2 ч.1 ст.13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», відноситься до документів, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус, а згідно зі ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» є документом, що підтверджує право на керування транспортними засобами відповідної категорії.

Крім того, 08.02.2026 у ОСОБА_2 , який перебував за адресою: АДРЕСА_1 , де відносно нього складався протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП, виник протиправний умисел, спрямований на використання підробленого документа, а саме посвідчення водія, серійний номер НОМЕР_1 виданого 09.09.2024 органом ТСЦ 4641 на ім?я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на використання підробленого документа, а саме посвідчення водія, серійний номер НОМЕР_1 видане 09.09.2024 органом ТЦ 4641 на ім?я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що дане посвідчення водія отримане ним всупереч «Положенню про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою КМУ від 08.05.1993 №340, надав працівникам поліції в якості документа, що посвідчує його особу водійське посвідчення, бланк якого не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам посвідчень водія, що перебувають в офіційному обігу на території України, тобто використав завідомо підроблений документ.

Таким чином, ОСОБА_2 своїми умисними протиправними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України, тобто пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установами маючими право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання його іншою особою, а також кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

25.02.2026 обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 з клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, разом із письмовою заявою обвинуваченого ОСОБА_2 , яка складена в присутності захисника ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні та матеріалами досудового розслідування надійшов до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області.

Ухвалою судді від 25.02.2026 постановлено провести розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні та виклику учасників кримінального провадження.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

В заяві від 24.02.2026 щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, складеній в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_2 визнав свою вину у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_2 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Згідно ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акту з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні; письмова заява потерпілого щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні; матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінальних проступків без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

На підставі ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків повністю доведена, а його дії правильно кваліфіковані за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України, як пособництво у підробленні офіційного документа, який видається установами, які мають право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання його іншою особою, та за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які статтею 12 КК України віднесені до кримінальних проступків, характер та конкретні обставини їх скоєння; дані про особу обвинуваченого, який одружений, працює неофіційно, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення як обставини, що пом`якшують його покарання та відсутність обставин, які б його обтяжували.

Оцінюючи в сукупності всі встановлені обставини, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_2 покарання в межах санкцій ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу та на підставі ч.1 ст.70 КК України при визначенні остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень застосувати найбільш сприятливий спосіб - поглинення призначених покарань, що на переконання суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередженню вчинення нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України, а скасування арешту на підставі ст.174 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення експертизи по справі підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370-374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 (три тисячі чотириста) гривень;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_2 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_2 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи по справі у розмірі 3119,90 грн.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09.02.2026 на посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 - скасувати.

Речові докази: бланк посвідчення водія на ім`я ОСОБА_2 , серійний номер НОМЕР_1 , який зберігається в матеріалах кримінального провадження - залишити зберігати в матеріалах кримінальної справи.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1