ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/94/26 Справа № 712/2175/26 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

головуючогоОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі прокурора захисника (відеоконференція) ОСОБА_5 ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у закритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 лютого 2026 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави, стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Переяслав-Хмельницький Київської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одружений, має на утриманні малолітню дитину, працює тренером ДЮСШ, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и в :

До слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання старшої слідчої СВ Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 лютого 2026 року клопотання слідчого задоволено.

Застосовано до ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 15 квітня 2026 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання особи, тобто з 15 лютого 2026 року.

Визначено ОСОБА_8 розмір застави - 300 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб (998 400,00 грн.), яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), та у разі внесення якої покладено на ОСОБА_8 зобов`язання:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора і суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Не погоджуючись із рішення слідчого судді, захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити в задоволенні клопотання, в разі залишення рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без змін, зменшити розмір застави до 80-ти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування своїх вимог захисник зазначає про необґрунтованість підозри, оскільки органом досудового розслідування порушено ряд процесуальних вимог законодавства, зокрема під час затримання ОСОБА_8 . Слідчий суддя в ухвалі вказує про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, однак підозра в цьому злочині не повідомлялася.

Крім того стороною захисту вказується на недоведеність існування ризиків про які вказував слідчий у своєму клопотанні, зокрема ризик переховування та продовжити вчиняти кримінальне правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.

Також адвокат зазначив про надмірно завеликий розмір застави, оскільки слідчий суддя не врахував матеріальний стан підозрюваного, у якого місячна заробітна плата близько 8 000,00 грн, а визначення максимального розміру застави суперечить також приписам ч. 4 ст. 182 КПК України, так як враховані лише два ризики з п`яти передбачених КПК.

Захисник підтримав апеляційну скаргу із зазначених в ній підстав, просив відмовити в обранні запобіжного заходу взагалі.

Прокурор не визнав апеляційних вимог, вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, зазначивши, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, на які вказує слідчий в клопотанні.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, ознайомившись з судовим матеріалом та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За фабулою клопотання встановлено, що ОСОБА_8 , за попередньою змовою із ОСОБА_10 , маючи умисел на незаконне придбання з метою збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено «канабісу», в особливо великих розмірах, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, 15.02.2026, близько 13 год. 10 хв., перебуваючи на території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , придбав у ОСОБА_10 поліетиленові пакети із наркотичним засобом та з моменту придбання зберігав їх за місцем свого проживання до 13 год. 15 хв. 15.02.2026.

Так, 15.02.2026 у період часу з 13 год. 43 хв. до 23 год. 33 хв., працівниками поліції, під час проведення обшуку, на підставі ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 30.01.2026, у домоволодінні, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_8 , було виявлено та вилучено поліетиленові пакети із речовиною рослинного походження, в частині з яких відповідно до висновку експерта №СЕ-19/124-26/1737-НЗПРАП від 16.02.2026, міститься наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, масою 91.25 г., №СЕ-19/124-26/1764-НЗПРАП від 17.02.2026, міститься наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, загальною масою 1 471.86 г., №СЕ-19/124-26/1763-НЗПРАП від 17.02.2026, міститься наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, загальною масою 1 693.20 г.

Загальна маса наркотичного засобу, обіг якої обмежено «канабісу», становить 3 256.31? г., що відповідно до таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу, затверджених Комітетом з контролю за наркотиками при МОЗ України, є особливо великим розміром наркотичного засобу.

Таким чином, органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які дають підстави для обґрунтованої підозри ОСОБА_8 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, в особливо великих розмірах, з метою збуту за попередньою змовою групою осіб.

15.02.2026 ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

16.02.2026 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у незаконному виготовленні та зберіганні наркотичного засобу, у великих розмірах, з метою збуту, за попередньою змовою групою осіб, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

17.02.2026 ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, тобто у незаконному зберіганні наркотичного засобу, у особливо великих розмірах, з метою збуту, за попередньою змовою групою осіб, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Задовольняючи клопотання слідчого та застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з того, що останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання на строк від семи від дев`яти до дванадцяти років позбавлення волі, що підозра у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України є обґрунтована, наявні ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З приводу доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про необґрунтованість підозри, апеляційний суд зазначає наступне.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

З досліджених матеріалів клопотання, необхідно дійти висновку про можливу причетність підозрюваного до подій, які є предметом розслідування у кримінальному провадженні. Подальше розслідування зазначених обставин є виправданим.

З приводу обґрунтованості ризиків, на які вказує сторона обвинувачення слід зазначити наступне.

Ризик переховуватися від органів досудового розслідування та суду доводиться загрозою можливого призначеного покарання підозрюваному.

Крім того апеляційний суд вважає, що існує ризик того, що ОСОБА_8 може впливати на інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, зважаючи на характер кримінального діяння, яке тривало протягом певного часу ,вчинялося групою осіб (згідно протоколів про результати проведення негласних слідчих дій).

Ризик незаконного впливу на свідків теж існує, оскільки підозрюваний проживає сім`єю з дружиною ОСОБА_11 , там же проживає бабуся ОСОБА_12 , наркотичні засоби вилучали за їх місцем проживання, і дружина та бабуся ймовірно можуть володіти певною інформацією щодо придбання, зберігання наркотичних засобів.

На час перегляду апеляційної скарги встановлено, що підозрюваний ОСОБА_8 вніс заставу та перебуває за місцем свого проживання, а тому ризик незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних нівелюється його перебуванням на волі.

Щодо ризику продовжити вчиняти злочинну діяльність, то суд вважає, що стороною обвинувачення цей ризик не підтверджено та не доведено належними доказами, а припускати про його можливе вчинення немає підстав, оскільки правоохоронними органами злочинна група викрита, доказів щодо придбання ОСОБА_8 наркотичних засобів у інших осіб матеріали справи не містять.

Щодо розміру застави, суд виходить з того, що за визначенням, що міститься у ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Частиною четвертою ст. 182 КПК установлено, що розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави для різних категорій кримінальних правопорушень (злочинів) визначений п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України та, з-поміж інших, щодо осіб, підозрюваних у вчиненні особливо тяжкого злочину, встановлений у розмірі від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Застава в жодному разі не виконує функції покарання особи або ж відшкодування збитків, обрання цього заходу не означає доведення її вини, натомість її розмір повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого, не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в такому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Кримінальний процесуальний закон саме на слідчого суддю (суд) покладає обов`язок під час визначення розміру застави перевіряти, чи він не є завідомо непомірним для підозрюваного (обвинуваченого).

Розмір застави повинен бути встановлений з урахуванням належної особі власності, якою вона може безперешкодно і без шкоди для близьких розпоряджатися для внесення застави, її майнового і сімейного стану.

Таким чином, необхідно виокремити обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу у вигляді застави та визначенні її розміру, серед яких: спосіб життя наприклад, періодичність перетину кордону, наявність у підозрюваного соціальних зв`язків поза межами країни тощо; сім`я та особи на утриманні для призначення застави суд обов`язково повинен врахувати наявність на утриманні непрацездатних осіб або дітей; наявність або відсутність у підозрюваного постійного місця роботи або законних джерел доходу (розмір офіційної заробітної плати, надходження від дивідендів, депозити в банках тощо); житло наявність у підозрюваного власного житла або такого, яке він законно орендує.

За приписами ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Застосовані загальні принципи щодо обґрунтування тримання підозрюваного під вартою та визначення розміру застави наведені, зокрема, в рішенні у справі «Корбан проти України» від 04 липня 2019 року, де йдеться про те, що гарантія, передбачена пунктом 3 статті 5 Конвенції, покликана забезпечити не відшкодування будь-якої шкоди, завданої внаслідок передбачуваного злочину, а лише присутність обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави має встановлюватися головним чином з огляду на особу обвинуваченого, належне йому майно та його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на ступінь впевненості, що можлива перспектива втрати застави або вжиття заходів проти поручителів у випадку його неявки у судове засідання буде достатнім стримуючий фактором, щоб позбавити його бажання втекти. Оскільки відповідне питання є основоположним правом на свободу, гарантованим статтею 5 Конвенції, органи державної влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так і для вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Тяжкість пред`явлених обвинувачень не може бути вирішальним фактором для виправдання розміру застави.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_8 , особи підозрюваного, того факту, що визначену слідчим суддею заставу підозрюваний сплатив, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді в цій частині і вважає достатнім розміром застави для забезпечення завдань кримінального провадження може бути сума у 300 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Отже достатніх підстав для задоволення апеляційної скарги адвоката суд апеляційної інстанції не вбачає.

Згідно з частиною 3 статті 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду міста Черкаси від 18 лютого 2026 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: