Справа № 458/1375/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2026 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження

сторона обвинувачення:

прокурори - начальник Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , прокурор Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 ,

потерпіла сторона:

потерпіла ОСОБА_5 ,

потерпілий ОСОБА_6 ,

потерпіла ОСОБА_7 ,

потерпілий малолітній ОСОБА_8 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_7 ,

представник потерпілих адвокат ОСОБА_9 ,

сторона захисту:

обвинувачений ОСОБА_10 ,

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Турка Львівської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.09.2025 року № 0000110 за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Лосинець Турківського району Львівської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, працездатний не працює, одружений, має на утрманні 3 дітей, не депутат, військовозобов`язаний, раніше не судимий ІПН НОМЕР_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_10 09.09.2025 року приблизно о 12.00 год, керуючи технічно-справним автомобілем марки «BMW X3» реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись ним в напрямку м. Ужгород автодорогою Львів-Самбір-Ужгород, на 129 км, що поблизу с. Мельничне Самбірського району Львівської області, порушив вимоги Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, а саме:

Розділу 1 «Загальні положення» п. 1.2 (в Україні установлено правосторонній рух),

п.1.5 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків),

п. 1.10 (в частині визначення термінів: «безпечна швидкість» - швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах; «дорожні умови» - сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан;

Розділу 2 «Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів» п. 2.3 «б» (бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі),

п. 2.3 «д» (не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху);

Розділу 12 «Швидкість руху» п. 12.1 (під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним), які виразились у тому, що він рухаючись вищевказаним автомобілем у світлу пору доби проявив неуважність до дорожніх умов, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб безпечно керувати автомобілем та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, в результаті чого при проїзді затяжного повороту дороги праворуч відносно напрямку його руху, без причин технічного характеру, не справився з керуванням автомобіля марки «BMW X3» реєстраційний номер НОМЕР_2 та допустив виїзд вказаного транспортного засобу на смугу зустрічного руху, де відбулось зіткнення із зустрічним автомобілем марки "MAZDA CX7", реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_7 .

В результаті порушення водієм ОСОБА_10 вищевказаних вимог ПДР:

- водій автомобіля марки "MAZDA CX7" реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_7 отримала наступні тілесні ушкодження: закрита тупа травма живота у вигляді розриву брижі тонкого кишечника з масивною кровотечою у черевну порожнину тіла, яка утворилась від дії тупого предмета, незадовго до поступлення в лікарню, могла утворитись 09 вересня 2025 під час дорожньо-транспортної пригоди - зіткнення автомобілів і відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя;

- пасажир автомобіля марки "MAZDA CX7" реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_6 отримав наступні тілесні ушкодження: закритий перелом шиловидного відростка правої променевої кістки, забій грудної клітки зліва, гідротокас, післятравматичний препателярний бурсит, які утворились незадовго до поступлення на лікування від дії твердих тупих предметів, можливо до виступаючих частин салону автомобіля в момент різкого припинення руху при зіткненні автомобілів, не характерні для утворення при падінні з положення стоячи, можливо в час і при обставинах вказаних в постанові і відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості по ознаці довготривалості розладу здоров`я; забійне садно і синець правого коліна легкого тілесного ушкодження;

- пасажир автомобіля марки "MAZDA CX7", реєстраційний номер НОМЕР_3 малолітній ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав тілесні ушкодження: забійна рана правої пахової ділянки, інші поверхневі травми живота, нижньої частини спини та таза, садно, забій стінки живота, садно лівої бічної стінки живота, садно плеча та плечового поясу, садно в ділянці лівого плеча, які утворились незадовго до поступлення на лікування від дії твердих тупих предметів, можливо до виступаючих частин салону автомобіля в момент різкого припинення руху при зіткненні автомобілів, не характерні для утворення при падінні з положення стоячи, можливо в час і при обставинах вказаних в постанові і відносяться: забійна рана правої пахової ділянки до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я; забійні садна лівого стегна, лівої бічної стінки живота та садно плеча та плечового поясу до легкого тілесного ушкодження;

- пасажир автомобіля марки «BMW X3» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_5 отримала наступні тілесні ушкодження: закритий перелом обох кісток лівого передпліччя, закритий перелом правої променевої кістки, садна в тазовій ділянці, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Суд вважає, що дії ОСОБА_10 необхідно кваліфікувати за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_7 тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя та спричинило потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Позиції учасників судового провадження.

Позиція сторони обвинувачення.

Прокурор в судовому засіданні звернув увагу, що під час судового розгляду даного кримінального провадження обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_10 кримінального правопорушення знайшли своє підтвердження в повному обсязі, його дії кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України, кваліфікація є вірною і обґрунтованою, а винність обвинуваченого повністю підтверджена отриманими та дослідженими доказами. Не заперечив щодо призначення обвинуваченому покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді 3 роки 6 місяців позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами, на підставі 75 КК України просив звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених ст..76 КК України.

Позиція потерпілої сторони.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_8 . ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримали заяву, яка була подана ними, згідно якої ОСОБА_10 видачився перед ними та добровільно відшкодував заподіяну їм внаслідок ДТП моральну та матеріальну шкоду, зокрема відшкодував заподіяну ОСОБА_7 шкоду, яка не покривається страховими виплатами. Тодто іншу частину моральної та морально/ шкоди, завданої ОСОБА_7 внаслідок ДТП, а саме витрат на її лікування та відшкодування вартості пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля марки "MAZDA CX7" реєстраційний номер НОМЕР_3 , а також належного страхового відшкодування у зв`язку із стйкою втратою працездатності, ОСОБА_7 має намір отримати від страхової компанії ТДВ «СК Гардіан», у якій застрахований автомобіль марки "MAZDA CX7" реєстраційний номер НОМЕР_3 за участі якого відьулося ДТП, до якої ОСОБА_7 звернулася із письмовою заявою про виплату належного їй страхового відшкодування в межах страхових лімітів. Також потерпілі цією заявою підтверджують, що до водія ОСОБА_10 по факту даної ДТП жодним моральних та матеріальних претензій не мають і в подальому не матимуть, цивільного позову не заявляли та заявляти не будуть.

Представник потерпілих адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримав позицію потерпілих, просив обрати запобіжний захід обвинувачому не пов`язаний з позбавленням волі, оскільки ОСОБА_10 сприяв на досудовому розслоідуванні, свою провину визнав повністю, добровільно надавав допомгу потерпілим, просив суворо не карати ОСОБА_10 .

Позиція сторони захисту.

Обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні свою вину за інкримінованим обвинуваченням визнав повністю та надав суду такі показання, що він 09.09.2025 року вирішив поїхати за поросям і приблизно о 12.00 год, керуючи автомобілем марки «BMW X3» реєстраційний номер НОМЕР_2 автодорогою Львів-Самбір-Ужгород поблизу с. Мельничне Самбірського району Львівської області, не справився з керуванням керованого автомобіля, виїхав на смугу зустрічного руху, де зіткнувся із зустрічним автомобілем марки "MAZDA CX7", реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_7 , чим порушив вимоги Правил дорожнього руху, внаслідок чого потерпіла ОСОБА_7 отримала тяжке тілесне ушкодження, а потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_5 отримали середньої тяжкості тілесні ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я. Визнав, що дорожньо-транспортна подія виникла з його вини через неуважність і нехтування Правилами дорожнього руху, за що шкодує, щиросердечно кається просив суворо не карати.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що наявні обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_10 у сукупності, а також дані про особу обвинуваченого істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що є підставою для застосування до нього статті 69 КК У країни. Відповідно до ч. І ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті. Обвинувачений ОСОБА_10 протягом тривалого часу офіційно працевлаштований в Чеській Республіці, відтак має офіційний дохід, а також у нього є у наявності грошові кошти на банківському рахунку, що підтверджується випискою із банківського рахунку, а також відшкодував витрати медичному закладу та витрати на проведення експертиз.

Зазначені пояснення обвинуваченого суд оцінює в сукупності з іншими доказами, які підтверджують, що саме внаслідок протиправних дій обвинуваченого, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілій тяжке тілесне ушкодження. Показання в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння обвинуваченою особою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ в справі «Яременко проти України».

Незважаючи на повне визнання вини обвинуваченим, на підтвердження встановлених судом обставин вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення свідчать докази, дослідженні під час судового розгляду у порядку ст.94 КПК України.

Учасники провадження не заперечили щодо дослідження в судовому засіданні доказів, зазначених прокурором.

Судом під час судового засідання були безпосередньо досліджені письмові матеріали кримінального провадження, щодо достовірності та допустимості наданих стороною обвинувачення доказів, з боку сторони захисту ніяких зауважень щодо наданих документів, заявлено не було.

Досліджені докази є належними, оскільки у своїй сукупності прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст.91 КПК України, та є допустимими, оскільки отримані у порядку, встановленому КПК України.

Визнання обвинуваченим ОСОБА_10 своєї вини, свідчить про те, що він усвідомив суспільно-небезпечний характер своїх дій, визнання ним своєї вини також свідчить про його бажання нести відповідальність за вчинене.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_10 , незважаючи на визнання ним своєї вини, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами поясненнями потерпілої особи.

Досліджені докази узгоджуються з дослідженими поясненнями обвинуваченого в частині, що він порушив вимоги Розділу 1 «Загальні положення» п. 1.2 (в Україні установлено правосторонній рух), п.1.5 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків), п. 1.10 (в частині визначення термінів: «безпечна швидкість» - швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах; «дорожні умови» - сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан; Розділу 2 «Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів» п. 2.3 «б» (бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), п. 2.3 «д» (не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху); Розділу 12 «Швидкість руху» п. 12.1 (під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним), які виразились у тому, що він рухаючись вищевказаним автомобілем у світлу пору доби проявив неуважність до дорожніх умов, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб безпечно керувати автомобілем та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, в результаті чого при проїзді затяжного повороту дороги праворуч відносно напрямку його руху, без причин технічного характеру, не справився з керуванням автомобіля марки «BMW X3» реєстраційний номер НОМЕР_2 та допустив виїзд вказаного транспортного засобу на смугу зустрічного руху, де відбулось зіткнення із зустрічним автомобілем марки "MAZDA CX7", реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_7 .

В результаті порушення водієм ОСОБА_10 вищевказаних вимог ПДР: - водій автомобіля марки "MAZDA CX7" реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_7 отримала наступні тілесні ушкодження: закрита тупа травма живота у вигляді розриву брижі тонкого кишечника з масивною кровотечою у черевну порожнину тіла, яка утворилась від дії тупого предмета, незадовго до поступлення в лікарню, могла утворитись 09 вересня 2025 під час дорожньо-транспортної пригоди - зіткнення автомобілів і відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя; - пасажир автомобіля марки "MAZDA CX7" реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_6 отримав наступні тілесні ушкодження: закритий перелом шиловидного відростка правої променевої кістки, забій грудної клітки зліва, гідротокас, післятравматичний препателярний бурсит, які утворились незадовго до поступлення на лікування від дії твердих тупих предметів, можливо до виступаючих частин салону автомобіля в момент різкого припинення руху при зіткненні автомобілів, не характерні для утворення при падінні з положення стоячи, можливо в час і при обставинах вказаних в постанові і відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості по ознаці довготривалості розладу здоров`я; забійне садно і синець правого коліна легкого тілесного ушкодження; - пасажир автомобіля марки "MAZDA CX7", реєстраційний номер НОМЕР_3 малолітній ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав тілесні ушкодження: забійна рана правої пахової ділянки, інші поверхневі травми живота, нижньої частини спини та таза, садно, забій стінки живота, садно лівої бічної стінки живота, садно плеча та плечового поясу, садно в ділянці лівого плеча, які утворились незадовго до поступлення на лікування від дії твердих тупих предметів, можливо до виступаючих частин салону автомобіля в момент різкого припинення руху при зіткненні автомобілів, не характерні для утворення при падінні з положення стоячи, можливо в час і при обставинах вказаних в постанові і відносяться: забійна рана правої пахової ділянки до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я; забійні садна лівого стегна, лівої бічної стінки живота та садно плеча та плечового поясу до легкого тілесного ушкодження; - пасажир автомобіля марки «BMW X3» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_5 отримала наступні тілесні ушкодження: закритий перелом обох кісток лівого передпліччя, закритий перелом правої променевої кістки, садна в тазовій ділянці, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Відповідно до ст.94 КПК України, аналізуючи вищезазначені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх матеріалів кримінального провадження, керуючись законом, приходить до переконання, що зазначені докази є належними, допустимими, достовірними, перебувають між собою у взаємозв`язку, доповнюють один одного, не суперечать між собою, тобто подія кримінального правопорушення мала місце, провина обвинуваченого повністю доведена, противоправні дії ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 286 КК України кваліфіковані вірно оскільки, він, як особа, яка керує транспортним засобом, при вищезазначених обставинах своїми діями порушив правила безпеки дорожнього руху, внаслідок чого спричинило потерпілій ОСОБА_7 тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя та спричинило потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Правова оцінка та мотиви суду

Суд, ухвалюючи по справі рішення, керується нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав для його ухвалення.

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Під час розгляду кримінального провадження суд зобов`язаний суворо додержуватись закріпленого у ст..62 Конституції України принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. При цьому неприпустимо покладати на обвинуваченого (підсудного) доведення своєї невинуватості. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При ухваленні вироку відповідно до вимог ст..17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики ЄСПЛ» суд вважає за необхідне застосувати Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Суд враховує, що практика ЄСПЛ вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» п. 43).

Також суд при постановленні вироку приймає до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 року у справі «Веренцов проти України» п.86).

Згідно з вимогами ст..91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушенням, передбачене кримінальним кодексом України суспільно небезпечне винне діяння, вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Основним безпосереднім об`єктом правопорушення є безпека руху автомобільного транспорту (усі види автомобілів ), а його додатковим обов`язковим об`єктом - життя і здоров`я особи.

Судом встановлено, що ОСОБА_10 , керуючи транспортним засобом, який приводяться в рух двигуном внутрішнього згоряння з робочим об`ємом понад 50 см, що забезпечує конструктивну швидкість, яка перевищує 40 км/год і для керування якими потрібне посвідчення, що видається органами головного сервісного центру МВС і надає право пересування шляхами загального користування і такий транспортний засіб підлягає обов`язковому страхуванню цивільної відповідальності, порушив вимоги Розділу 1 «Загальні положення» п. 1.2 (в Україні установлено правосторонній рух), п.1.5 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків), п. 1.10 (в частині визначення термінів: «безпечна швидкість» - швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах; «дорожні умови» - сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан; Розділу 2 «Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів» п. 2.3 «б» (бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), п. 2.3 «д» (не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху); Розділу 12 «Швидкість руху» п. 12.1 (під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним), які виразились у тому, що він рухаючись вищевказаним автомобілем у світлу пору доби проявив неуважність до дорожніх умов, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб безпечно керувати автомобілем та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, в результаті чого при проїзді затяжного повороту дороги праворуч відносно напрямку його руху, без причин технічного характеру, не справився з керуванням автомобіля марки «BMW X3» реєстраційний номер НОМЕР_2 та допустив виїзд вказаного транспортного засобу на смугу зустрічного руху, де відбулось зіткнення із зустрічним автомобілем марки "MAZDA CX7", реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_7 і при вищезазначених обставинах своїми діями через порушення правил безпеки дорожнього руху, внаслідок чого спричинило потерпілій ОСОБА_7 тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя та спричинило потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Вказані наслідки отримання тілесних ушкоджень потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням водієм ОСОБА_10 автомобіля марки «BMW X3» реєстраційний номер НОМЕР_2 Правил дорожнього руху, а саме:

Розділу 1 «Загальні положення» п. 1.2 (в Україні установлено правосторонній рух),

п.1.5 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків),

п. 1.10 (в частині визначення термінів: «безпечна швидкість» - швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах; «дорожні умови» - сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан;

Розділу 2 «Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів» п. 2.3 «б» (бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі),

п. 2.3 «д» (не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху);

Розділу 12 «Швидкість руху» п. 12.1 (під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним), які виразились у тому, що він рухаючись вищевказаним автомобілем у світлу пору доби проявив неуважність до дорожніх умов, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб безпечно керувати автомобілем та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху,

В діях ОСОБА_10 проявилася об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки присутні обов`язкові ознаки як діяння, обстановка, наслідки та причинний зв`язок між діянням і наслідками.

Судом встановлено, що діяння ОСОБА_10 полягає в тому, що він здійснюючи процес керування рухомою машиною, яке починається рухом ходової частини машини та закінчується припиненням руху, з початку і до кінця руху зобов`язаний був дотримуватися встановлених правил водіння, порушив правила безпеки дорожнього руху, яке було вчинено було шляхом вчинення дій, які заборонені правилами, а також не виконав дії, які особа може і зобов`язана вчинити відповідно до вимог правил безпеки руху.

Судом встановлено, що діяння ОСОБА_10 пов`язані з недотриманням вимог відповідних нормативних актів Правил дорожнього руху. Окрім цього, судом встановлено, що правопорушення ОСОБА_10 вчинено в обстановці, в якій вчинене діяння та наслідки настали в обстановці дорожнього руху, тобто в процесі пересування транспортного засобу.

Кримінальна відповідальність ОСОБА_10 за ч.2 ст. 286 КК України настає, оскільки ним заподіяно наслідки у вигляді фізичної шкоди потерпілим особам в результаті порушення Правил дорожнього руху.

В діях ОСОБА_10 існує причинний зв`язок між його діянням і наслідками.

Правопорушення, вчинене ОСОБА_10 є закінченим, оскільки настали наслідки заподіяння потерпілим особам тілесних ушкоджень.

Окрім цього, суд дійшов висновку, що ОСОБА_10 є суб`єктом злочину, оскільки він є осудною особою, оскільки досяг 16-річного віку і керував транспортним засобом, незважаючи на те, що у нього наявне право володіння чи користування цим транспортним засобом, посвідчення на право управління даним транспортним засобом.

Окрім цього, згідно вимог ч.1 ст. 22 КК України ОСОБА_10 підлягає кримінальній відповідальності, оскільки до вчинення кримінального правопорушення виповнилося шістнадцять років.

Діями ОСОБА_10 відображена суб`єктивна сторона правопорушення у формі необережної вини, як психічного ставлення до вчинюваної ним дії та наслідків, виражене у формі необережності, оскільки він передбачав можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, повинен був і міг їх передбачити.

Кваліфікуючою ознакою вчиненого ОСОБА_10 є спричинення в результаті порушення правил дорожнього руху тяжкості тілесні ушкоджень потерпілим ОСОБА_7 тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя та спричинило потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_10 кваліфіковано вірно за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілим особам ОСОБА_7 тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя та спричинило потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх наявними долученими доказами, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, під час розгляду кримінального провадження підтверджено порушення ним правил безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом, що заподіяли потерпілим особам ОСОБА_7 тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя та спричинило потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я при встановлених судом фактичних обставинах, поза розумним сумнівом, його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до ст..65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд по даному кримінальному провадженню, вирішуючи питання призначення покарання ОСОБА_10 , вирішує питання призначення йому покарання у межах, установлених у санкції ч. 2 ст. 286 КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, відповідно до положень Загальної частини кримінального кодексу, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також враховуючи те, що ОСОБА_10 має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень з вирішенням підстав призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки відсутня сукупність кримінальних правопорушень, а також у відсутність угоди про примирення або угоди про визнання вини.

Разом з тим, судом враховується думка прокурора, який в судових дебатах не заперечував щодо призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, негативного відношення обвинуваченого до скоєного, про можливість виправлення ОСОБА_10 , про можливість вирішення питання і прийняття рішення по справі із застосуванням вимог ст..75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст..76 КК України, з врахуванням обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного.

Згідно ст..50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, як законний захід особливої форми державного примусу, як одну з форм реалізації кримінальної відповідальності, індивідуалізації застосування примусу тільки до особи, визнаної винною у вчинені злочину і таке покарання має на меті не тільки кару, а й покарання необхідне й достатнє для її виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень і не повинно мати на меті завдання фізичних страждань або принизити людську гідність.

Судом враховано, що відповідно до ч.ч.1,3,5 ст. 12 КК України вчинене обвинуваченим правопорушення є тяжким злочином, оскільки це є передбачене кримінальним кодексом діяння, за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Також приймається до уваги те, що згідно вимог ст.. 13 КК України злочин, вчинений ОСОБА_10 є закінченим злочином, оскільки фактично настали суспільно небезпечні наслідки, передбачені ч. 2 ст. 286 КК України, як обов`язкова ознака об`єктивної сторони даного правопорушення.

Згідно вимог ст.. 19 КК України ОСОБА_10 є осудним, який під час вчинення кримінального правопорушення усвідомлював свої дії, правильно розумів фактичні об`єктивні ознаки злочину, а саме, що дії скеровані були на порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, знав в якій обстановці вчиняє свої дії, знав і усвідомлював в якому місці вчиняє дії, передбачав можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, повинен був і міг їх передбачити.

ОСОБА_10 не вчинив правопорушення за обставин, що виключають кримінальну протиправність діяння не вчиняв правопорушення при необхідній обороні, не вчиняв дії стосовно особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, його правопорушення не здійснено у стані крайньої необхідності, внаслідок фізичного або психічного примусу, або при виконанні незаконного наказу чи розпорядження, а також в умовах виправданого ризику для досягнення значної суспільно корисної мети.

Судом в повному об`ємі вивчена особа обвинуваченого ОСОБА_10 враховано позитивні і негативні соціальні, фізичні, психічні і правові елементи характеристики особи.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер і класифікацію вчиненого ним кримінального правопорушення.

Судом враховано психічні ознаки, оскільки на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність, і відсутність психічного розладу, що вбачається з довідки виданої комунальним некомерційним підприємством «Турківська центральна міська лікарня».

Згідно вимоги УІТ (ВІТ) до кримінальної відповідальності не притягувався.

Характеризується за місцем проживання позитивно, що вбачається з громадської характеристики виданої Турківською міською радою. До даних, які характеризують ОСОБА_10 з позитивної сторони, суд відносить усі сукупні позитивні дані про особу і, зокрема, сумлінне ставлення до виконання своїх громадських обов`язків, оскільки наявна позитивна поведінка у побуті, та також дотримання правил співжиття, участь його у суспільному житті.

Як на досудовому розслідуванні, так і під час судового розгляду мав належну процесуальну поведінку, у скоєному покаявся, не намагався уникнути від відповідальності, що також характеризує ОСОБА_10 з позитивної сторони.

Враховано наявністьсім`ї, оскільки є одружений, в склад його сім`ї входять малолітні інеповнолітні діти, проживає в села Лосинець Турківського району Львівської області. Судом враховане те, що має постійне місце проживання та реєстрації, не є депутатом.

Судом враховано обставину, що пом`якшує відповідальність, як відвернення винним шкідливих наслідків вчиненого злочину, оскільки ОСОБА_10 своїми власними активними діями, а не при допомозі третіх осіб, після скоєного, просив пробачення в потерпілих осіб, вибачився, потерпілі з обвинуваченим продовжують спілкуватися, не ворогують після подій дорожньо-транспортної події.

Разом з тим, суд враховує, що обвинувачений відповідно до ст..12 КК України вчинив тяжкий злочин, за який санкцією ч. 2 ст. 286 КК України передбачено покарання за вчинене кримінальне правопорушення позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, на протязі всього судового розгляду вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнавав, відомості про працевлаштування на території України в справі відсутні, потерпілим приніс свої вибачення, потерпілі претензій матеріального та морального характеру не мають, у скоєному покаявся, вину визнав, не намагався уникнути від відповідальності.

Таким чином, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, оскільки у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст. 66 КК України при призначенні покарання обставинами, які його пом`якшують, визнаються щире каяття або активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім. Отже, щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Зважаючи на вказане, в діях ОСОБА_10 проявилося щире каяття.

Судом враховано вимоги постанови Верховного Суду від 30.10.2018 року у справі №559/1037/16-к, де надано роз`яснення, що активне сприяння розкриття злочину і щире каяття є окремими обставинами, що пом`якшують покарання, у зв`язку з чим суд розцінює щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину альтернативними, незалежними, окремо існуючими обставинами, що пом`якшують покарання.

Окрім цього, на думку суду обставиною, яка пом`якшує покарання, що не передбачена ч. 1 ст. 66 КК України, але враховується як така на підставі ч. 2 ст. 66 КК України, є вчинення винним злочину вперше. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» судам дано роз`яснення, відповідно до якого особам, які вперше вчинили злочини, доцільно призначати менш суворе покарання.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 судом не встановлені.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, з урахуванням обставин кримінального правопорушення і даних про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, на підставі 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених ст..76 КК України. При цьому суд вважає за недоцільне застосовувати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на визначений строк, оскільки згідно поданих ОСОБА_10 документів вбачається, що останній офіційно працевлаштований в Чеській Республіці в транспортний засіб використовує для поїздок на роботу, у поверненні додому, в перевезенні своєї сім`ї при виконанні сімейних та господарських обов`язків.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 року ЄСПЛ зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Враховуючи, що особі, яка вчинила злочин має бути призначено покарання необхідне для попередження нових злочинів, ставлення обвинуваченого до скоєного правопорушення, його наслідки, суд приходить до висновку, що ОСОБА_10 повинно бути призначено покарання, у виді позбавлення волі, але вважає можливим від призначеного покарання звільнити з випробуванням, так як його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, однак в умовах здійснення обов`язкового контролю за подальшою його поведінкою, та з покладанням на нього обов`язків передбачених ст.. 76 КК України.

Суд вважає, що оскільки обвинувачений провину свою визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, мав належну процесуальну поведінку, висловлює жаль з приводу вчиненого, згідний нести кримінальну відповідальність за вчинене, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вчинене створило у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, він зробив належні висновки для себе, матеріальна або моральна шкода повністю відшкодована, потерпілі особи претензій не мають, відбулося примирення між винною та потерпілою особою, між обвинуваченим і потерпілими рособами продовжують існувати людські стосунки, у зв`язку з чим, на думку суду, встановлені обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_10 правопорушення, враховуючи посткримінальну поведінку ОСОБА_10 - усвідомлення протиправності вчиненого діяння, висловлювання критичного відношення до своїх дій, вибачення перед потерпілими зважаючи на характеризуючі дані особи, суд дійшов висновку, що ці фактори істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, по справі встановлені обставини, що пом`якшують покарання настільки істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_10 злочину, що призначення йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України із застосуванням ст..75 КК України звільнивши від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком з покладенням обов`язків, передбачених ст..76 КК України буде справедливим.

Отже, з урахуванням наведеного, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Покарання яке обирає суд є пропорційним характеру вчиненого ОСОБА_10 дій та їх небезпечності, і є необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нових правопорушень. Окрім цього, суд не вбачає підстав вважати, що обране покарання буде явно несправедливим унаслідок м`якості.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_10 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Призначаючи покарання суд стверджує принцип невідворотності покарання.

Відтак загалом суд має призначати покарання конкретній особі за конкретний злочин, максимально індивідуалізуючи покарання, що є виключно судовою дискрецією у кримінальному судочинстві і охоплює повноваження суду, надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Таким чином, згідно зі ст.6 Конвенції виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду, завершальною стадією судового провадження. У зв`язку із цим під час розгляду питань про відстрочку, розстрочку необхідно дотримуватися вимог Конвенції щодо виконання судового рішення упродовж розумного строку (справи «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997 року, «Ромашов проти України» від 27.07.2004 року, «Дубенко проти України» від 11.01.2005 року, «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року та інші).

Покарання, яке обирає суд є пропорційним характеру вчиненого ОСОБА_10 дій та їх небезпечності, і є необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Окрім цього, суд не вбачає підстав вважати, що обране покарання буде явно несправедливим унаслідок м`якості.

Питання про судові витрати суд вирішує на підставі ст.124 КПК України.

У відповідності до положень ч.2 ст.124 КПК, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, здійснені документально підтверджені процесуальні витрати.

У кримінальному провадженні наявні витрати на залучення експерта.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта на проведення експертиз сектору автотехнічних досліджень Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України підлягають стягненню з обвинуваченого у повному обсязі на користь держави.

По справі були проведені експертиза сектору автотехнічних досліджень Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України інженерно-транспортна експертиза №СЕ-19/114-25/22597-ІТ від 08.10.2025 року становить 4457 грн; інженерно-транспортна експертиза №СЕ-19/114-25/22570-ІТ від 07.10.2025 року становить 4457,00 грн; транспортно-трасологічна експертиза №СЕ-19/114-25/22564-ІТ від 06.10.2025 року становить 6685,50 грн; інженерно-транспортна експертиза №СЕ-19/114-25/22987-ІТ від 09.10.2025 року становить 4457,00 грн; інженерно-транспортна експертиза №СЕ-19/114-2025/29683-ІТ від 08.12.2025 року становить 4457,00 грн. Загальний розмір витрат на залучення експертів становлять 24 513,50 грн.

Водночас ОСОБА_10 в повному обсязі о часу прийняття рішення по справі, провів в повному обсязі оплату таких витрат

Оскільки по справі наявні процесуальні витрати, водночас такі витрати відшкодовано, суд в такому випадку не вирішує дане питання.

Згідно ст..374 ч.4 п.2 КПК України у резолютивній частині вироку зазначаються, зокрема, рішення про цивільний позов.

Відповідно до ч.1 ст.129, абз.7 п.2 ч.3 ст.374 КПК України при ухваленні обвинувального вироку, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому, про що у вироку зазначаються відповідні підстави.

В рамках кримінального провадження прокурором в порядку ст.128 КПК України не було пред`явлено цивільного позову.

В рамках кримінального провадження потерпілою стороною не був заявлений цивільний позов про відшкодування майнової та моральної шкоди спричиненої кримінальним правопорушенням.

Оскільки по справі відсутній цивільний позов, суд в такому випадку не вирішує дане питання.

Питання про долю речових доказів і документів вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження і таке питання потрібно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

У зв`язку з наявністю речових доказів, дане питання вирішувати наступним чином.

Вимогами ч.4 ст.174 КПК України передбачено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Питання про долю речових доказів і документів вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження і таке питання потрібно вирішити в порядку ст..100 КПК України.

При вирішенні даного питання стосовно речового доказу судом враховано те, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 317 ЦК України право володіння не є тотожним праву власності, а є лише частиною його змісту. Зазначені вище перелічені факти та відомості разом із відомостями, що викладені у копіях доданих до матеріалів кримінального провадження документів вказують на те, що такі речові докази автомобіль марки «BMW ХЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 ; автомобіль марки "MAZDA СХ7", реєстраційний номер НОМЕР_4 ; медичні документи належать законним власникам.

Також суд враховує, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 16 КПК України на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення. Підстави та порядок тимчасового вилучення майна визначаються ст. 167 та ст. 168 КПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна, є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч. 2 ст. 167 КПК України майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися ним до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Турківського районного суду Львівської області 10.09.2025 року про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, згідно якої накладено арешт майно, тимчасово вилучені під час проведення огляд місця події від 09.09.2025 року на автомобіль марки «BMW ХЗ» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 земелного кольору, 2008 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 належить ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зберігається згідно квитанції від 12.09.2025 року на території майданчика для тимчасового тримання транспортних засобів відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області (юридична адреса: вул. В.Стуса,14 м.Турка Самбірський район Львівська область) скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Турківського районного суду Львівської області 10.09.2025 року про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, згідно якої накладено арешт майно, тимчасово вилучені під час проведення огляд місця події від 09.09.2025 року на автомобіль марки "MAZDA СХ7" державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2008 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 належить ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що зберігається згідно квитанції від 12.09.2025 року на території майданчика для тимчасового тримання транспортних засобів відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області (юридична адреса: вул. В.Стуса,14 м.Турка Самбірський район Львівська область) скасувати.

Речові докази, який згідно постанови про визнання та приєднання до справи речового доказу визнано речовим доказом у кримінальному провадженні автомобіль марки «BMW ХЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 належить ОСОБА_12 ; автомобіль марки "MAZDA СХ7", реєстраційний номер НОМЕР_4 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 належить ОСОБА_13 ; медичні картки стаціонарного хворого ОСОБА_7 №№ 28826, 32628, 34582; медичну картки стаціонарного хворого ОСОБА_7 № 5157; рентген знімок потерпілої ОСОБА_5 зроблений КНП «Турківська центральна міська лікарня» та довідку № 5760; медичну картки стаціонарного хворого ОСОБА_8 № 79287; медичну картки стаціонарного хворого ОСОБА_6 № 5158 повернути фактичним користувачам (володільцям)

При вчиненні правопорушення ОСОБА_10 було судом встановлено, що ОСОБА_10 не було використано сторонні знаряддя і засоби, а тому питання спеціальної конфіскації суд не вирішує.

Інші письмові докази і характеризуючі особу матеріали, які були долучені до матеріалів кримінального провадження, у подальшому слід зберігати при матеріалах справи.

Запобіжний захід обвинуваченому обирався згідно ухвали слідчого судді Турківського районного суду Львівської області 05.12.2025 року у вигляді особистого зобов`язання до 20.03.2026 року - залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Покарання, яке обирає суд є пропорційним характеру вчиненого ОСОБА_10 дій та їх небезпечності, і є необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Окрім цього, суд не вбачає підстав вважати, що обране покарання буде явно несправедливим унаслідок м`якості.

Судом також враховано вимоги п.1 ст.6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Керуючись ст.ст.7,8,9,22,30-33,84-86,110,318,319,349,369-371,373,374,376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Призначити ОСОБА_10 покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами.

Застосувати до ОСОБА_10 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом цього терміну не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_10 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи засудженої особи.

Строк відбуття покарання ОСОБА_10 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_10 , обраний згідно ухвали слідчого судді Турківського районного суду Львівської області 05.12.2025 року у вигляді особистого зобов`язання - залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Турківського районного суду Львівської області 10.09.2025 року про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, згідно якої накладено арешт майно, тимчасово вилучені під час проведення огляд місця події від 09.09.2025 року на автомобіль марки «BMW ХЗ» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 земелного кольору, 2008 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 належить ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зберігається згідно квитанції від 12.09.2025 року на території майданчика для тимчасового тримання транспортних засобів відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області (юридична адреса: вул. В.Стуса,14 м.Турка Самбірський район Львівська область) скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Турківського районного суду Львівської області 10.09.2025 року про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, згідно якої накладено арешт майно, тимчасово вилучені під час проведення огляд місця події від 09.09.2025 року на автомобіль марки "MAZDA СХ7" державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2008 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 належить ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що зберігається згідно квитанції від 12.09.2025 року на території майданчика для тимчасового тримання транспортних засобів відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області (юридична адреса: вул. В.Стуса,14 м.Турка Самбірський район Львівська область) скасувати.

Речові докази після вступу вироку в законну силу:

автомобіль марки «BMW ХЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 належить ОСОБА_12 , повернути його фактичному користувачу (володільцю) - обвинуваченому ОСОБА_10 ;

автомобіль марки "MAZDA СХ7", реєстраційний номер НОМЕР_4 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 належить ОСОБА_13 , повернути його фактичному користувачу (володільцю) - потерпілій ОСОБА_7 ;

медичні картки стаціонарного хворого ОСОБА_7 №№ 28826, 32628, 34582 повернути у ДНТ «ЛНМУ імені Данила Галицького»;

медичну картки стаціонарного хворого ОСОБА_7 № 5157 повернути у КНП «Турківська центральна міська лікарня»;

рентген знімок потерпілої ОСОБА_5 зроблений КНП «Турківська центральна міська лікарня» та довідку № 5760 - повернути потерпілій ОСОБА_5 ;

медичну картки стаціонарного хворого ОСОБА_8 № 79287 повернути у відокремлений підрозділ «Лікарня Святого Миколая» КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги»;

медичну картки стаціонарного хворого ОСОБА_6 № 5158 повернути у КНП «Турківська центральна міська лікарня».

Докази, які підтверджують вину в скоєному і які були долучені до матеріалів кримінального провадження після вступу вироку в законну силу - витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні, постанови про визнання та прилучення до справи речових доказів, ухвали слідчого судді, а також докази, які характеризують обвинувачену особу - зберігати при кримінальній справі.

Вирок суду першої інстанції може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити учасникам кримінального провадження право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1