Справа № 484/2650/26
Провадження № 1-кс/484/402/26
Ухвала

іменем України

про обрання запобіжного заходу

13.05.2026 року м. Первомайськ

слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 , розглянув клопотання слідчого СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області винесене у кримінальному провадженні № 0000343 від 04.05.2026, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Мала Токмачка, Оріхівського району, Запорізької області, громадянки України, з неповною середньою освіту, не одруженої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 ККУ раніше не судимої

встановив

слідчий СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області звернувся до слідчого судді із зазначеним клопотанням, в якому просив обрати запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою на строк досудового розслідування до 10.07.2026 року.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Викладені обставини щодо суті повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення в повній мірі обґрунтовуються отриманими стороною обвинувачення в порядку, визначеному КПК України, доказами. Під час досудового розслідування стороною обвинувачення встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та наполягали на його задоволенні.

Підозрювана та її адвокат у судовому засіданні заперечували щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили застосувати домашній арешт.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши подані документи, матеріали кримінального провадження, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги клопотання, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду клопотання і вирішення його по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

У провадженні СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , діючи всупереч положень Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про дозвільну систему» від 12.10.1992 № 576, Наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів» від 21.08.1998 № 622, у невстановленому в ході досудового розслідуванні місці, у невстановлений час, але не пізніше 06.05.2026, та у невстановлений спосіб, у невстановленої особи, незаконно придбала боєприпаси, а саме: підривач типу "УЗРГМ", підривач типу "УЗРГМ-2", корпус ручної осколкової гранати типу "РГН", корпус ручної осколкової гранати типу "РГД-5", маючи намір на їх подальший незаконний збут.

Виконуючи задумане, реалізуючи свій прямий злочинний умисел, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 , 06.05.2026, близько 18:00 год., більш точного часу не встановлено, з метою отримання грошових коштів за незаконний збут боєприпасів, за адресою: вул. Гімназійна, буд. 95Б, м. Первомайськ, Миколаївської області, зустрілась з ОСОБА_7 та за грошові кошти в сумі 4000 грн, незаконно збула останньому боєприпаси, а саме: підривач типу "УЗРГМ", який відноситься до ІІ (небезпечний) категорій вибухонебезпечності, підривач типу "УЗРГМ-2", який відноситься до ІІ (небезпечний) категорій вибухонебезпечності, корпус ручної осколкової гранати типу "РГН", який відноситься до ІІ (небезпечний) категорій вибухонебезпечності, корпус ручної осколкової гранати типу "РГД-5", який відноситься до ІІІ (обмежено небезпечний) категорій вибухонебезпечності.

Після цього ОСОБА_7 , 06.05.2026 близько 18:20 год. діючи під контролем правоохоронних органів, добровільно видав працівникам поліції: підривач типу "УЗРГМ", який відноситься до ІІ (небезпечний) категорій вибухонебезпечності та являється боєприпасом, підривач типу "УЗРГМ-2", який відноситься до ІІ (небезпечний) категорій вибухонебезпечності та являється боєприпасом, корпус ручної осколкової гранати типу "РГН", який відноситься до ІІ (небезпечний) категорій вибухонебезпечності та являється боєприпасом, корпус ручної осколкової гранати типу "РГД-5", який відноситься до ІІІ (обмежено небезпечний) категорій вибухонебезпечності та являється боєприпасом.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме зберігання, придбання та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Крім того, ОСОБА_5 , діючи всупереч положень Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про дозвільну систему» від 12.10.1992 № 576, Наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів» від 21.08.1998 № 622, у невстановленому в ході досудового розслідуванні місці, у невстановлений час, але не пізніше 12.05.2026, та у невстановлений спосіб, у невстановленої особи, незаконно придбала боєприпаси, а саме: підривач типу "УЗРГМ", який відноситься до ІІ (небезпечний) категорій вибухонебезпечності та являється боєприпасом, два корпуси ручної осколкової гранати типу "Ф-1"які відноситься до ІІІ категорії небезпечності (обмежено небезпечний) та являються боєприпасами; два підривача типу «УДЗ» до ручної гранати, які відносяться до ІІ категорії небезпечності (небезпечні) та являються боєприпасами; корпус ручної гранати типу «РГО» який відноситься до ІІІ категорії небезпечності (обмежено небезпечний) та являється боєприпасом, маючи намір на їх подальший незаконний збут.

Далі, виконуючи задумане, реалізуючи свій прямий злочинний умисел, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 , 12.05.2026 року, близько 13:05 год., більш точного часу не встановлено, з метою отримання грошових коштів за незаконний збут боєприпасів, за адресою: вул. Гімназійна, буд. 95Б, м. Первомайськ, Миколаївської області, зустрілась з ОСОБА_7 та за грошові кошти в сумі 6000 грн, незаконно збула останньому боєприпаси, а саме: підривач типу "УЗРГМ", який відноситься до ІІ (небезпечний) категорій вибухонебезпечності та являється боєприпасом, два корпуси ручної осколкової гранати типу "Ф-1"які відноситься до ІІІ категорії небезпечності (обмежено небезпечний) та являються боєприпасами; два підривача типу «УДЗ» до ручної гранати, які відносяться до ІІ категорії небезпечності (небезпечні) та являються боєприпасами; корпус ручної гранати типу «РГО» який відноситься до ІІІ категорії небезпечності (обмежено небезпечний) та являється боєприпасом.

Після цього ОСОБА_7 , 12.05.2026 близько 13:15 діючи під контролем правоохоронних органів, добровільно видав працівникам поліції: підривач типу "УЗРГМ", який відноситься до ІІ (небезпечний) категорій вибухонебезпечності та являється боєприпасом, два корпуси ручної осколкової гранати типу "Ф-1"які відноситься до ІІІ категорії небезпечності (обмежено небезпечний) та являються боєприпасами; два підривача типу «УДЗ» до ручної гранати, які відносяться до ІІ категорії небезпечності (небезпечні) та являються боєприпасами; корпус ручної гранати типу «РГО» який відноситься до ІІІ категорії небезпечності (обмежено небезпечний) та являється боєприпасом.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме носіння, зберігання, придбання та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

ОСОБА_5 12.05.2026 року (фізичне затримання) затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України.

Про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України відповідно до вимог ст.ст.276-278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено 12.05.2026 року.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-Рапортом про реєстрацію від 04.05.2026;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 07.05.2026;

-Протоколом обшуку від 12.05.2026;

-Протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину, а саме ОСОБА_5 від 12.05.2026;

-Протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_5 від 12.05.2026;

-Протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 12.05.2026.

Ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 могла вчинити кримінальне правопорушення, у якому їй повідомлено про підозру за ч.1 ст.263 КК України, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри та є достатніми для застосування щодо неї обмежувальних заходів.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень.

Щодо ризиків, зазначених у клопотанні, а саме: переховування від органів досудового розслідування або суду; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; незаконний вплив на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинення інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя зазначає.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

За вчинений злочин передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 ми років, злочин кваліфікується як тяжкий. Знаючи яка міра покарання її очікує за вчинення даного злочину, вона може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може продовжити вчиняти злочини аналогічного характеру.

Також прокурором у судовому засіданні доведено існування ризику, передбаченого пунктом 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик незаконного впливу ОСОБА_5 на свідків у даному кримінальному провадженні. При цьому слідчий суддя враховує, що за змістом ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може вжити заходи до пошуку свідків та очевидців вчинення злочину, які ще не були встановлені та допитані в ході досудового розслідування та схиляння їх до дачі показів, що виправдовують її та не відповідають реальним обставинам справи.

Метою запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, під час судового розгляду не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, оскільки слідчий в клопотанні і прокурор в судовому засіданні в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_5 на свободу.

Судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази, доводять обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_5 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та забезпечення її належної процесуальної поведінки.

З урахуванням викладеного клопотання захисту про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту задоволенню не підлягає.

Частиною 4 статті 182 КПК України визначено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

П. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З врахуванням особи підозрюваної, обставин кримінального провадження суд вважає, що застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 111, 176-178, 183, 193, 194, 196 КПК України

ухвалив

клопотання задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів до 10.07.2026 року включно.

Одночасно визначається застава розміром 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 266 240 (двісті шістдесят шість тис двісті сорок) грн., для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_5 обов`язків, визначених в КПК України.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент на протязі дії ухвали внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі звільнення під заставу, зобов`язати ОСОБА_5 виконувати наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та (або) суду, не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду повідомляти їх про зміну свого місця проживання та місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню Первомайським РВП ГУНП в Миколаївській області.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, в цей же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя: