Справа №: 486/1076/25 Провадження № 1-кп/486/114/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 року м. Південноукраїнськ

Південноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000481 від 07.11.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лиса Гора, Первомайського району, Миколаївської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, який на утриманні неповнолітніх дітей не має, не є учасником бойових дій, не маючого інвалідності, без реєстрації та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що 07.11.2024 близько 08:40 год., керуючи автомобілем марки «Toyota», моделі «Camry», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в салоні якого знаходився сам, рухаючись по просп. Незалежності в м. Південноукраїнськ, Миколаївської області, в ранковий час доби, в умовах необмежної видимості та сприятливих погодних умов, по сухій прямій ділянці проїзної частини дороги в межах лівої смуги руху, зі сторони вул. Енергетиків в напрямку просп. Соборності, наближався до нерегульованого пішохідного переходу поблизу багатоквартирного житлового будинку №18 просп. Незалежності.

Під час руху в обраному напрямку, при наближенні до вказаного нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.38.1 та 5.38.2 (Пішохідний перехід) Правил дорожнього руху України, розташованого на проїзній частині просп. Незалежності у м. Південноукраїнськ, в районі багатоповерхового житлового будинку №18, водій ОСОБА_3 грубо порушив вимоги пункту 18.1 ПДР України, відповідно до якого водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, тобто при наближенні до зазначеного нерегульованого пішохідного переходу проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не вчасно відреагував на її зміни та перешкоду у вигляді пішохода ОСОБА_6 , яка переходила проїзну частину справа-наліво по відношенню до напрямку руху автомобіля, і яку він об?єктивно спроможний був виявити.

Внаслідок грубого порушення вимог п. 18.1 ПДР України водій ОСОБА_3 скоїв наїзд лівою передньою частиною керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_6 , яка отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої променевої кістки, легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров?я, у вигляді закритої черепно-мозкової травми із забоєм м?яких тканин обличчя зліва, з підконьюнктивальним крововиливом, забійною раною слизової оболонки нижньої губим зліва, що виразилася у формі струсу головного мозку, а також легкі тілесні ушкодження у вигляді садна коліна.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок грубого порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», 12.3, 18.1 ПДР України, які знаходяться в прямому причинному зв?язку з наслідками, що настали.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У підготовчому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , заявила клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого за ч.1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою, на підставі вимог ст.46 КК України, та скасування арешту майна.

Обвинувачений в підготовчому засіданні підтримав свого захисника, зазначив, що розуміє наслідки закриття провадження не з реабілітуючих обставин, та погоджується.

Потерпіла в підготовчому засіданні зазначила, що підтримує клопотання, відмовляється від обвинувачення. Вказала, що збитки відшкодовані обвинуваченим, будь-якого виду претензій до нього не має.

Прокурор вважає, що клопотання підлягає задоволенню, зазначив, що обвинувачений вчинив перший нетяжкий злочин, про що свідчить вимога. Крім того, обвинувачення є приватним і сторона обвинувачення не може наполягати на продовженні розгляду. Заперечення по суті клопотання відсутні. Щодо витрат, частини характеризуючих матеріалів, а також щодо скасування арешту майна просив суд долучити відповідні докази до матеріалів кримінального провадження.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених, зокрема, ч.2 ст. 284 КПК України, а саме у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п.1 ч.2 ст. 284 КПК України).

Згідно ч. 4 ст. 56 КПК України на всіх стадіях кримінального провадження потерпілий має право примиритися з підозрюваним, обвинуваченим і укласти угоду про примирення. У передбачених законом України про кримінальну відповідальність та цим Кодексом випадках примирення є підставою для закриття кримінального провадження.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 26 КПК України).

У постанові Верховного Суду від 05.10.2021 № 715/2106/20 викладена позиція про те, що під примиренням як однією з умов звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України слід розуміти примирення, як кінцевий результат усіх попередніх примирних процедур та домовленостей між винним та потерпілим, який полягає, з одного боку, у добровільному волевиявленні потерпілого, яке проявляється у його проханні (клопотанні) про звільнення винного від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України або у відсутності заперечень щодо такого звільнення, а з іншого - у відсутності заперечень щодо такого звільнення з боку самого підозрюваного, обвинуваченого.

Розглядаючи клопотання про закриття справи на підставі ст. 46 КК України, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Як встановлено в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 примирився з потерпілою ОСОБА_6 та в повному обсязі відшкодував їй матеріальні збитки. Жодних матеріальних та моральних претензій потерпіла до обвинуваченого не має.

Обвинувачений ОСОБА_3 розуміє наслідки закриття щодо нього кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.

Враховуючи вказані обставини, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який не судимий, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, щиро розкаявся, надав допомогу потерпілій безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, добровільно відшкодував потерпілій матеріальні збитки, а також те, що вчинений злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України є нетяжким злочином, суд вважає, що ОСОБА_3 можливо звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою, а кримінальне провадження щодо нього закрити.

Окрім цього судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11.11.2024, накладено арешт на вилучений 07.11.2024 автомобіль «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, суд вирішує питання щодо арештованого майна.

З огляду на вище зазначене, суд вважає за необхідне скасувати арешти накладені на автомобіль «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 .

Таким чином, клопотання захисника обвинуваченого підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо процесуальних витрат у кримінальному провадженні, суд враховує висновок, викладений у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду 01.02.2024 у справі № 930/497/23 (провадження № 51-4798км23) про те, що процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

За таких обставин, процесуальні витрати у кримінальному провадженні, пов`язані з проведенням судових інженерно-транспортних експертиз, проведених в рамках кримінального провадження №0000481 від 07.11.2024, які, згідно довідок, за загальною сумою склали 9932 (дев`ять тисяч дев`ятсот тридцять дві) гривні 80 (вісімдесят) копійок, слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, не звільняє від сплати процесуальних витрат.

Керуючись ст. ст. 12, 44, 46 КК України, ст. ст. 284, 285, 286, 288, 314 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілою, а кримінальне провадження щодо нього закрити.

Арешт на транспортний засіб марки «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 , який накладено ухвалою слідчого судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11.11.2024 - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 9932 (дев`ять тисяч дев`ятсот тридцять дві) гривні 80 (вісімдесят) копійок за проведення судових експертиз.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Південноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом семи діб з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1