ЄУН справи: 336/9734/24
Номер провадження: 1-кп/336/482/2026
Вирок

іменем України

23 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001497 від 25.07.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки в м. Оріхів Пологівського району (колишній Оріхівський район) Запорізької області, громадянки України, розлученої, яка на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей не має, яка має спеціальну середню освіту, яка не працює, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживала за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

22 липня 2024 року, приблизно о 18 год 30 хв, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , поблизу приміщення літньої кухні, вживала алкогольні напої спільно зі своїм мешканцем ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, y ОСОБА_4 із ОСОБА_6 раптово виник конфлікт на ґрунті особистих неприязних стосунків. Діючи умисно, з метою заподіяння смерті ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, взяла кухонний ніж та реалізуючи свій злочинний умисел, завдала один удар в область нижньої частини черевної порожнини з ліва тулубу ОСОБА_6 , спричинивши йому тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, які перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_6 , тим самим умисно вбила його.

Смерть ОСОБА_6 настала від одиночного сліпого колото-різаного поранення живота, з локалізацією шкірної рани в нижній третині живота зліва, яке проникає в черевну порожнину, з ушкодженням по ходу ранового каналу передньої черевної стінки, очеревини та лівої зовнішньої клубової артерії, яке ускладнилось розвитком небезпечного для життя стану гострої крововтрати та перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_6 .

В судовому засіданні обвинувачена свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 1 ст. 115 КК України, не визнала. Пояснила суду, що мешкала разом із ОСОБА_6 приблизно протягом одного року. 20 липня 2024 року повернулася з відпочинку в Івано-Франківської області. 21 числа вона з ОСОБА_6 пообідали, потім прилягла відпочити, давши ОСОБА_6 свій телефон. ОСОБА_6 , побачивши її фотознімок у купальнику, вилив на неї відро води. Вона його відштовхнула, він схватив держак від лопати, вдаривши її кілька разів по спині та голові. Обвинувачена вибігла на вулицю та пригрозила, що викличе поліцію або ТЦК, або він сам піде. Він погодився, одягнувся, потім дав її ляпас по обличчю та вдарив ногою по її нозі. Далі він поїхав. Вона постелила собі на гойдалці у дворі, оскільки боялася спати на кухні та в будинку. Приблизно о 6-7 ранку наступного дня ОСОБА_6 повернувся із пляшкою, в якій було приблизно 200 г горілки, та запропонував помиритися. Далі він послав її в магазин придбати їжі та горілки. Це його вимога, щоб пляшка горілки була на столі кожного дня. Він побачив кров на її голові (після ударів палкою напередодні) та дав кепку, щоб вона приховала кров. ОСОБА_4 поїхала до магазину, придбала пляшку горілки. Потім він покупався, сів у полотенці за стіл, стали їсти у літній кухні, спілкуватися. Потім ОСОБА_6 знову повернувся до питання, чому вона повернулася з відпочинку пізніше, висловлював їй претензії, зазначаючи, що вона там гуляла, а він сидів дома без хліба і сигарет. На що ОСОБА_4 відповіла, що тільки-но у магазині віддала борг 900 грн, тобто він у борг міг собі купити їжу, сигарети. Він скинув полотенце, залишився голяка, тому вона запитала, чи почалася в нього шизофренія. ОСОБА_6 схопив дві виделки та підніс до її очей, погрожуючи, що виколе їх. Вона закричала поруч знаходився магазинчик, хоча розуміла, що там не почують, але розраховувала, що крик якось вплине на ОСОБА_6 . Той сказав, що ніхто не почує крик. Вона відштовхнула ОСОБА_6 , сказала, щоб він одягався та йшов звідси. Обвинувачена уточнила, що під час конфлікту зробила собі подряпини на руці, щоб налякати його, ОСОБА_6 витер кров, нецензурно сказавши, що вона валяє дурня. Надалі обвинувачена пішла до будинку, він її обігнав, схватив корито («вагани»). Вона сказала «Ти зовсім чокнутий чи що?», відштовхнула його. Він кинув ці вагани. Підняв палку, товщиною у палець, зламав навпіл та знову погрожував виколоти очі. Вона знову, перепитуючи, чи шизофренік він, відштовхнула його. Він викинув палку, схопив її за голову та почав бити головою об стінку. Вона закричала від болі, він відступив. Вона схопила ніж, що лежав на столі, та побігла на вихід з двору. Чому схватила ніж, не знає. ОСОБА_6 побіг за нею. Розуміючи, що не зможе вибігти на вулицю (калитка була зачинена), розвернулася, тримаючи ніж у руках. Обвинувачена показала як тримала ніж у руках, не підіймаючи його та не замахуючись. Пояснила, що із ОСОБА_6 вони приблизно одного зросту, чому згідно з висновками експертизи напрям удару був згори вниз, пояснити не змогла. Далі ОСОБА_6 пішов до хати. Потім погукав її, попросив води. Вона принесла води і тільки тоді побачила, що на тілі ОСОБА_6 кров. Запропонувала викликати швидку, він відмовився. Попросив щось вологе, оскільки йому було дуже жарко. ОСОБА_4 взяла футболку, намочила її. Він накрився цією футболкою, знову відмовився викликати швидку він боявся поліції, ТЦК. Вона пішла в хату, прилегла. Через деякий час, ще було світло, вона вийшла з кімнати, побачила, що ОСОБА_6 лежить на полу, пояснив, що так прохолодніше. Він сказав, що б вона йшла на диван, а він зараз прийде. Обвинувачена повернулася на диван. Вона не думала, що він може померти, оскільки до цього він самостійно наливав собі воду, ходив до туалету. Вона заснула, відчула, що ОСОБА_6 коло неї не має, піднялася та побачила тіло ОСОБА_6 у ванній кімнаті. Вона просидила всю ніч, не знаючи, що робити. Зранку взяла сумочку та документи, поїхала на велосипеді до ОСОБА_7 . Там у дворі перебув ОСОБА_8 та запитав, де ОСОБА_6 . Обвинувачена відповіла, що не знає. ОСОБА_7 також перепитав, де ОСОБА_6 , на що вона відповіла так само. Він повідомив, що ОСОБА_6 вчора приходив п`яним, в одних трусах та футболці, із тесаком у руках, погрожував усіх порізати та повбивати всіх. ОСОБА_4 сказала, що вчора вигнала ОСОБА_6 , а сьогодні його не бачила. 23 та 24 липня вона пробула разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 лише увечері 24 числа вона повідомила останньому, що ОСОБА_6 лежить мертвий у ванній кімнаті вдома. Потім ОСОБА_8 розповів про це ОСОБА_7 25 липня зранку запропонувала ОСОБА_8 піти з нею додому, взяти гроші їй потрібно було ще віддати борг. Вона на кухні взяла гроші, а ОСОБА_8 зайшов у будинок. Далі вони пішли до магазину, де вона купила поїсти, далі пішли до знайомої, які віддала борг, взяли ще пляшку горілки, повернулися додому до ОСОБА_7 . Приблизно за 15 хвилин приїхала поліція. Також ОСОБА_9 пояснила суду, що ОСОБА_6 часто ображав її. Одного разу вибив зуби, викрутив руку та бив по п`ятам. Того разу вона не зверталася до поліції, остільки не могла ходити. Іншого разу вона викликала поліцію, його забрали, а наступного ранку він повернувся додому. ОСОБА_6 завжди неадекватно поводився: міг лопатою бити по трансформатору, вимагаючи світла, погрожувати військовим. Не зважаючи на його дії, у неї ніколи не виникало умислу вбити його. Обвинувачена на питання прокурора відповіла, що намагалася витерти кров (як пояснювала обвинувачена, то було сукровиця, потім уточнила, що кров не була чорного кольору, а яскраво-червоною, «алою» її мовою) з тіла ОСОБА_6 та дивану. За її поясненнями, тілесні ушкодження ОСОБА_6 отримав приблизно о 15 год. Також обвинувачена зазначила, що боялася повідомити про смерть ОСОБА_6 його брату та тітці, які телефонували. Пояснила, що зі свідками ОСОБА_8 та ОСОБА_7 перебуває у дружніх відносинах, підстав її обмовляти у них немає.

В судовому засіданні прокурор у судовому засіданні вважав вину ОСОБА_4 повністю доведеною, просив призначити обвинуваченій покарання у виді 9 років позбавлення волі, врахувавши перебування у стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину проти особи, з якою перебуває у близьких відносинах.

Захисник просила суд постановити виправдувальний вирок, оскільки склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, відсутній. Зауважила, що конфлікт був не раптово виниклим, а тривалим з 21 числа. Обвинувачена не усвідомлювала, що тілесні ушкодження, можуть привести до смерті, і не бажала настання такого наслідку. На думку захисника діяння обвинуваченої слід було кваліфікувати як вбивство через необережність або як вбивство з перевищенням меж необхідної оборони.

Суд, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, оцінивши кожний із доказів, наданих сторонами кримінального провадження з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку щодо висунутого ОСОБА_4 обвинувачення за ч. 1 ст. 115 КК України, доходить до висновку про те, що під час судового розгляду стороною обвинувачення доведено поза розумним сумнівом вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, який полягає у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, а саме потерпілому ОСОБА_6 .

Так, свідок ОСОБА_8 показав суду, що він був знайомий із ОСОБА_10 та потерпілим. Приїхавши до м. Оріхів у червні або липні 2024 року, свідок перебував у гостях у ОСОБА_7 , з яким вживали спиртні напої. Того ж дня до них прийшов ОСОБА_6 , який був у стані сильного алкогольного сп`яніння. Він пробув недовго і пішов додому. Наступного ранку свідок побачив як на велосипеді приїхала ОСОБА_4 , її голова була в крові. Кров була також на футболці та штанах. ОСОБА_4 пояснила, що посварилися із ОСОБА_6 , він її ударив головою об стіну. Пояснювала, що після цього ОСОБА_6 пішов із дому. Потім ОСОБА_4 сходила до душу, змила кров. Обвинувачена перебувала у стані сп`яніння. Вона кілька разів давала ОСОБА_7 гроші на придбання спиртного. Той двічі ходив за алкоголем, який вживали втрьох. У той же день ОСОБА_4 неодноразово, близько п`яти разів, телефонував рідний брат ОСОБА_6 та цікавився, де він. Обвинувачена відповідала, що не знає, припускала, що його забрала поліція або ТЦК. Надалі вони всі переночували у ОСОБА_7 . На другий день, об 11:00 год ОСОБА_4 запропонувала свідку піти до неї додому під приводом нагодувати собак. Коли вони зайшли до літньої кухні, свідок побачив розламану пічку-«буржуйку», на полу була кров, яка виглядала так, начебто хтось намагався її витерти. ОСОБА_4 пояснила, що це її кров унаслідок удару ОСОБА_6 . Далі у будинок свідок не заходив, хоча ОСОБА_4 говорила йому зайти подивитися, чи там перебуває ОСОБА_6 . Обвинувачена погодувала собак, потім пішли в магазин, де ОСОБА_4 придбала воду, їжу, сигарети. Далі пішли до ОСОБА_11 , якій ОСОБА_4 віддала борг та взяла два літри горілки. Повернулися до ОСОБА_7 , продовжили вживати спритні напої. ОСОБА_4 була дуже п`яна, коли повідомила, що вбила ОСОБА_6 . Пояснила, що вони посварилися, вона вдарила потерпілого ножем у пах. Далі, з її слів, він сів голим на велосипед та кудись поїхав, потім повернувся, попрохав у неї води. ОСОБА_4 попросила ОСОБА_12 та ОСОБА_7 нікому не говорити про це, пояснивши, що вона сама зі всім розбереться. Дізнавшись, що ОСОБА_6 помер, ОСОБА_8 пішов до себе додому. Потім йому зателефонувала дружина та повідомила, що його шукає поліція, та він пішов до поліції. Свідок пояснив, що ОСОБА_6 знав біля близько двох років. Характеризує його з доброго боку, як особу, що завжди прийде на допомогу, хоча й вживав алкогольні напої. Свідку зі слів інших осіб відомо, що був випадок, коли ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння бігав у трусах з ножем у руках. Свідку невідомо, як довго жили обвинувачена та потерпілий разом, але останній час вони мешкали у будинку ОСОБА_13 .

Свідок ОСОБА_7 показав, що він із ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 перебував у дружніх відносинах. Про смерть потерпілого йому повідомила ОСОБА_4 у липні 2024 року. ОСОБА_4 приїхала до свідка на велосипеді, була побита, вся в крові. Він спостерігав на ній тілесні ушкодження в області голови. Свідок уточнив, що ОСОБА_14 приїхала на велосипеді, разом із собакою, який до цього приходив з ОСОБА_6 . В присутності ОСОБА_15 , який прийшов до свідка раніше, ОСОБА_4 повідомила, що вбила ОСОБА_6 , оскільки він був п`яним та бив її. Інші обставини події обвинувачена не повідомляла. Потім ОСОБА_4 пішла в душ, змила кров. Після чого вони разом ОСОБА_4 вжили 0,5 л горілки. Надалі вона із ОСОБА_15 повернулася на місце злочину подивитися, що із ОСОБА_6 . Повернувшись, ОСОБА_8 повідомив свідку, що ОСОБА_6 мертвий. ОСОБА_7 показав, що ОСОБА_4 комусь телефонувала, плачучи повідомляла про те, що сталося. На думку свідка, стосунки ОСОБА_4 та ОСОБА_6 були нормальними. Проте останній, коли нап`ється, буває неадекватним. Обвинувачену характеризує як нескандальну людину. На другий день ОСОБА_4 забрала поліція.

Слід зазначити, що показання свідка ОСОБА_7 відрізняються від показань обвинуваченої та свідка ОСОБА_8 , зокрема в частині того скільки днів ОСОБА_4 провела дома у ОСОБА_7 , також дати повідомлення обвинуваченою свідкам про смерть ОСОБА_6 , та змісту спілкування ОСОБА_4 із родичами потерпілого. Вказані розбіжності можуть може пояснюватися дружніми стосунками ОСОБА_7 з обвинуваченою та намаганням таким чином посприяти її долі, або ж тим, що свідок не пам`ятає детально ці події через перебування в ті дні у стані алкогольного сп`яніння. Тому вказані показання приймаються судом з урахуванням зазначеного.

Відповідно до протоколу огляду місці події від 25.07.2024 оглянуто територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 117-147).

Оглядом місця події встановлено, зокрема, таке. Біля одноповерхового будинку (будинок АДРЕСА_3 ) розташований дерев`яний стіл округлої форми з залишками їжі, тютюнові недопалки, порожні пачки тютюнових виробів. На цьому столі знаходиться кухонний ніж з дерев`яною рукояткою коричневого кольору, який вилучено та помічено як «об`єкт №2», будь-яких маркування на клинку немає, загальна довжина ножа в даних умовах огляду складає 29 сантиметрів. Під столом знаходилися пластикові та скляні пляшки з під алкоголю. Перед входом до приміщення будинку № 1 розташовується бетонний поріг , на якому розташовані плями РБК розміром від 5 до 10 сантиметрів з нерівними краями. В середині будинку розташована одна кімната, в якій знаходиться диван (ліжко відповідно до протоколу) з двома подушками. На вказаному дивані (ліжку) мається обільна пляма РБК, яка просякла майже все ліжко. По всій площі підлоги будинку виявлено великі плями РБК, плями просякли та маються на всій поверхні підлоги. Навпроти будинку АДРЕСА_3 на відставні приблизно 7 м розташований одноповерховий будинок АДРЕСА_4 . З правої сторони від входу до цього будинку на 1-му підвіконні лежить фрагмент дерев`яний палиці довжиною 52 сантиметри, який має нерівні краї зі слідами зламу діаметр складає приблизно 3 сантиметри вилучено (об`єкт 10). При вході до коридору на підлозі на відстані 70 см від входу розташована рясна пляма РБК розміром 50 х 70 см, біля плями крові ганчірка зеленого кольору з рясними плямами РБК. При вході до приміщення будинку № 2 розташована кухня. На підставці для митого посуду у приміщенні відшукано ніж блакитного кольору (об`єкт 14); в тумбі два ножи (об`єкт 15). У приміщенні ванної кімнати, що розташована вздовж лівої стіни в кінці від кухні, на підлозі виявлено роздягнутий труп ОСОБА_6 із слідами виражених гнильних змін, з ушкодженням в області черевної порожнини.

Відомості, внесені до протоколу огляду місця події, відповідають відеозапису вказаної слідчої дії.

Відповідно до протоколу огляду трупа від 26.07.2024 із фототаблицею до нього на тілі трупа ОСОБА_6 виявлені ушкодження в нижній третині живота зліва, в 96 см вгору від підошовної поверхні стоп, та в 7,0 см вгору від рівня проекції сідничних горбів, в 7,0 см вліво від умовної передньої серединної лінії, є косо-вертикальна, неправильно-веретеноподібної форми рана (довжинник її орієнтований на цифри 11 та 5 умовного циферблату годинника), розмірами 3,0х1,5 см. Краї рани рівні, гнильно оплавлені, брудно-коричневого кольору на ширину до 0,2 см; верхній кінець рани гострокутний; нижній наближається до П-подібної форми; рана продовжується вглиб рановим каналом, який проникає в черевну порожнину; з рани, назовні, виступає гнильно роздуте пасмо великого чепця; при перевертанні трупа з рани виділяється невелика кількість брудно-червоно-бурої гнильно зміненої крові, з множинними краплями жиру на її поверхні. На передньо-внутрішній поверхні лівого колінного суглобу, на ділянці розмірами 17,0х11,0 см, є множинні, різноспрямовані невизначеної форми садна, розмірами від 0,6х0,5 см до 5,0х3,5 см. На передній та бічній поверхнях правого колінного суглобу та на передньо-зовнішній поверхні верхньої третини правої гомілки, на ділянці розмірами 18,0х12,0 см, є множинні, зливні, садна невизначеної форми, розмірами від 0,6х0,3 см до 4,0х3,0 см. Дно вказаних саден підсохле, тьмяне, жовто-коричневого та буро-коричневого кольору, розташоване нижче рівня навколишньої шкіри. Інших будь-яких ушкоджень та змін при зовнішньому дослідженні трупа не виявлено (т. 1 а.с. 173-178).

Як зазначено у висновках судово-медичної експертизи № 4351 трупа ОСОБА_6 , що розпочата 26.07.2024:

1. Причиною смерті гр-на ОСОБА_6 стало одиночне сліпе колото-різане поранення живота, з локалізацією шкірної рани в нижній третині живота зліва, яке проникає в черевну порожнину, з ушкодженням по ходу ранового каналу передньої черевної стінки, очеревини та лівої зовнішньої клубової артерії, яке ускладнилось гострою крововтратою.

2.Слід зазначити, що судово-медична експертиза трупу ОСОБА_6 була утруднена його гнильними змінами.

3.При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_6 були виявлені тілесні ушкодження:

- рана на передній поверхні нижньої третини живота зліва, грудної клітки зліва, яке проникає в черевну порожнину, з ушкодженням по ходу ранового каналу м`язів передньої крововиливами в м`яких тканинах живота, під очеревиною, на передній поверхні лівого стінки живота та очеревини, повним пересіченням лівої зовнішньої клубової артерії, з поперекового м`язу та навколо лівої зовнішньої клубової артерії;

- крововилив в м`яких тканинах тім`яно-потиличної ділянки голови;

- садна колінних суглобів та правої гомілки.

4.Тілесні ушкодження у ОСОБА_6 мали ознаки (згідно діючих «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджені наказом Міністерства охорони здоров`я України, від 17.01.1995 р. № 6):

- одиночне сліпе колото-різане поранення живота, яке проникає в черевну порожнину, з пошкодженням по ходу ранового каналу лівої зовнішньої клубової артерії, яке ускладнилось розвитком небезпечного для життя стану гострої крововтрати має ознаки тяжкого тілесного ушкодження та перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті (згідно п. 2.1.3., діючих «Правил...»);

- крововилив в м`яких тканинах тім`яно-потиличної ділянки голови, садна колінних суглобів та правої гомілки в причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають та мають ознаки легких тілесних ушкоджень (згідно з п. 2.3.5 діючих «Правил…»).

5.З огляду на їх морфологічні характеристики ушкоджень, а також враховуючі дані судово-медичного дослідження, проведеного у відділенні судово-медичної криміналістики, тілесні ушкодження у ОСОБА_6 утворились:

- рана передньої поверхні живота травматичної дії плаского односторонньогострого колючо-ріжучого предмету, яким міг бути є колото-різаною, та утворилась в результаті клинок ножа, що має обушок та лезо; ширина частини клинка, що занурилась, становила неменше 22 мм. Слідів сполук заліза на стінках і по краях ушкодження не виявлено.

Даний висновок підтверджується лінійною формою рани при зіставлених краях. рівними краями, гострокутним і П-подібними кінцями шкірної рани, гладкими стінками ранового каналу, переважанням глибини рани над її довжиною та шириною.

Рановий канал, починаючись на передній поверхні нижньої третини живота зліва проникаючою раною, розташованою в 96,0 см від підошовної поверхні стоп (ППС) і в 7,0 см вгору від рівня сідничних горбів, продовжується вглиб прямолінійним рановим каналом в напрямку спереду назад, зліва направо та згори вниз, завдовжки не менше 7,0-9,0 см (1 урахуванням рухливості передньої стінки живота).

Напрямок травматичної дії предметом, яким завдавалось поранення (ножем), відповідає ходу ранового каналу і було спереду назад, зліва направо та згори вниз. Розташування та особливості рани на тілі, напрямок ранового каналу, з урахуванням накладень крові на шкірі трупа, свідчать, що при нанесенні поранення, загиблий був звернений до ножа передньою поверхнею живота; клинок був орієнтований косо- вертикально лезом вгору, обушком вниз;

- крововилив в м`яких тканинах тім`яно-потиличної ділянки голови утворився в місці травматичної дії твердим тупим предметом;

- садна колінних суглобів та правої гомілки в результаті травматичних дій твердими тупими предметами, під кутом, відмінним від 90°.

6.Не виключається можливість утворення ушкоджень в ділянці голови та нижніх кінцівок в результаті травматичної дії твердими тупими предметами, з обмеженою травмуючою поверхнею (в тому числі, при ударах руками, та/або взутими ногами). Судово-медичних даних, які б вказували на можливість утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 в результаті наїзду на нього транспортним засобом експерт не має.

7.З огляду на морфологічні характеристики ушкоджень, наявність скупчення крові в черевній порожнині, а також на дані судово-медичного дослідження м`яких тканин з ділянок ушкоджень, проведеного у відділенні судово-медичної гістології всі тілесні ушкодження у ОСОБА_6 утворились зажиттєво, незадовго до настання смерті.

8.Поняття «боротьба» та «самозахист» не є медичним і визначення характеру на внаслідок яких утворюються ушкодження (боротьба, самозахист, тощо), відповідно, входить до компетенції судово-медичного експерта. При судово-медичній експертизі трупу ОСОБА_6 будь-яких тілесних ушкоджень верхніх кінцівок не виявлено.

9.Труп ОСОБА_6 був доставлений в морг без одягу.

10. Будь-яких тілесних ушкоджень, які б могли утворитись після настання смерті - на тілі потерпілого ОСОБА_6 не виявлено.

11. Стан шкірних покривів трупу ОСОБА_6 , не несуть інформації про перебування його у середовищі, відмінному від того, в якому тіло потерпілого було виявлене.

12. Ознак, які б вказували на можливе переміщення трупу ОСОБА_6 початку огляду на місці події, не виявлено.

13. При судово-медичній експертизі трупу ОСОБА_6 були виявлені ознаки вогнищевої жирової дистрофії печінки, вогнищевого уліпоматоз підшлункової залози; в причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_6 не перебувають.

14. При судово-медичній експертизі в шлунку трупу ОСОБА_6 було виявлено сліди брудно-сіро-помаранчевої каламутної в`язкої рідини, з гнильним запахом, без помітного запаху алкоголю.

15. Довжина трупа ОСОБА_6 172,0 см.

16. При судово-медичному дослідженні крові на марлі, нігтьової пластини, правого надколінника від трупа ОСОБА_6 , 1981 р.н., проведеному у відділенні судово-медичної імунології КУ «Запорізьке обласне бюро СМЕ» ЗОР, в крові на марлі, нігтьовій пластині, правому надколіннику від трупа ОСОБА_6 , 1981 р.н. виявлений антиген В ізосерологічної системи АВО.

17. При судово-медичному дослідженні м`яза від трупа ОСОБА_6 , проведеному у відділенні судово-медичної токсикології КУ «Запорізьке обласне бюро СМЕ» ЗОР. виявлений етиловий спирт у концентрації 0,6%; не виявлено метилового, пропілових бутилових, амілових спиртів. Достовірно судити, чи перебував гр-н ОСОБА_6 в стані алкогольного сп`яніння на момент смерті не видається можливим, оскільки при гнитті тіла етиловий спирт може як утворюватися, так і розщеплюватися.

18. При судово-медичному дослідженні частин внутрішніх органів від трупа ОСОБА_6 , 1981 р.н., проведеному у відділенні судово-медичної токсикології ку «Запорізьке обласне бюро СМЕ» ЗОР, в шлунку з вмістом, в печінці з жовчним міхуром, в нирці не виявлено: похідних барбітурової кислоти, похідних фенотіазину, похідних 14 бензодіазепіну, похідних піразолону, ноксирону, імізину, морфіну, кодеїну, діоніну, героїну, гідрокодону, папаверину, промедолу, стрихніну, атропіну, гіосціаміну, скополаміну, кокаїну пахікарпіну, анабазину, нікотину, кофеїну, фенацетину, парацетамолу, ефедрину, ефедрону димедролу, похідних саліцилової і бензойної кислот.

19. Розкладання трупа ОСОБА_6 знаходиться в кінцевій фазі стадії наростання процесу розкладання, яка при типовому перебігу процесу в умовах кімнатної температури та нормальної вологості відповідає посмертному періоду порядку 1,5-4,0 доби. З огляду на особливості даного конкретного розкладання (знаходження трупа в приміщенні, при високій температурі навколишнього середовища), з часу настання смерті до початку дослідження трупа в морзі, могло пройти близько 4 діб.

Суд зауважує, що в п. 3 висновків цієї експертизи № 4351 зазначено, що «при судово-медичній експертизі трупа були виявлені тілесні ушкодження: рана на передній поверхні нижньої третини живота зліва, грудної клітки зліва, яке проникає в черевну порожнину, з ушкодженням по ходу ранового каналу м`язів передньої крововиливами в м`яких тканинах живота, під очеревиною, на передній поверхні лівого стінки живота та очеревини, повним пересіченням лівої зовнішньої клубової артерії, з поперекового м`язу та навколо лівої зовнішньої клубової артерії». Відомості про тілесне ушкодження грудної клітини зліва суперечить іншим дослідженим доказами, а саме: показанням обвинуваченої; відомостям, що викладені у протоколі огляду трупа від 26.07.2024; дослідницької частини самої експертизи № 4351 та п. 1, 4, 5 її висновків. За наведеного суд розцінює посилання на рану грудної клітки як описку.

За результатами судово-медичної експертизи № 1668/к від 02.10.2024 судово-медична експертна комісія доходить наступних підсумків:

1. Безпосередньою причиною смерті потерпілого ОСОБА_6 , 1981 р.н., є гостра крововтрата внаслідок одиночного колото-різаного поранення живота з повним пересіченням зовнішньої клубової артерії. Розвиток її настає протягом короткого проміжку часу, який вимірюється десятками секунд десятками хвилин, при відносно незначному загальному об`ємі крововтрати (Діагностикум причин смерті при механічних ушкодженнях. ОСОБА_16 та інші, 2003р., стор. 18).

2. Трупні плями «ледь помітні», нирки «з ледь помітним малюнком будови, переважним недокрів`ям коркового шару, з ледь помітною радіарною смугастістю», що може вказувати на досить значне знекровлення протягом десятків хвилин (від 30').

3. За даними гістологічного дослідження, проведеного в межах експертизи трупа, (акт №240 від 12.08.2024р.): «...крововиливи в м`яких тканинах... без достовірної клітинної реакції...», яка з`являється, орієнтовно, більш ніж через 1 годину після травми.

4. Таким чином, резюмуючи наведені дані, експертна комісія припускає, що від заподіяння ушкодження до смерті потерпілого минув проміжок часу, приблизно, від 0,5 до 1,0 години, а проміжок часу активних дій дещо менший, ніж вказаний.

5. Слід зазначити, що гнильні зміни трупа утруднюють збір та інтерпретацію даних, отриманих при макро і мікроскопічному дослідженні.

За висновками судово-медичної експертизи № 249 при дослідженні клаптя шкіри з області живота, від трупа ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була виявлена рана, морфологічні особливості якої, вказують на те, що вона утворилася від дії плаского односторонньогострого колючо-ріжучого предмету, яким міг бути клинок ножа, що має обушок та лезо. Ширина частини клинка, що занурилася, становила не менше 22мм. Враховуючи морфологічні особливості дослідженої рани та конструкційні особливості представлених клинків ножів, а також результати проведеного порівняльного дослідження, що дозволяє, за формальною ознакою, зробити висновок, про можливість утворення дослідженої рани від дії клинків ножів №2 і №3. Можливість утворення зазначеної рани від дії досліджених клинків ножів №4 та №5 - малоймовірне, але категорично виключити дані ножі не можливо. З огляду на відсутність у ножа № 1 вістря, можливість утворення рани від його дії виключається (т. 1 а.с. 190-196).

За результатами судово-медичної експертизи № 1540/к від 25.09.2024 судово-медична комісія дійшла таких висновків.

За даними огляду від 26.07.2024р. у гр. ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: рани на передній поверхні лівого передпліччя у середній третині; садна правого плечового суглоба; синці у проекції ості лівої лопатки, на зовнішній поверхні лівого плечового суглоба, на передній бічній поверхні живота праворуч з розповсюдженням на праву здухвинну ділянку, правого стегна у середній третині; садна лівого передпліччя у нижній третині. Також, на потиличній ділянці ліворуч виявлені накладання темно-червоними підсохлими згортками з помірним кров`янистим виділенням, що на момент огляду визначити як тілесні ушкодження не виявилось можливим.

Виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців та саден у гр. ОСОБА_4 самі за собою (виходячи із звичайних термінів загоєння) кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження (згідно п.2.3.2.6 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, 1995р»). Висловитись про кваліфікаційні ознаки та ступінь тяжкості виявлених ран лівого передпліччя та травми потиличної ділянки ліворуч, без медичної документації, динаміки загоєння та результатів повторного огляду не є можливим (згідно п.4.13 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, 1995р»).

Давність утворення виявлених саден лівого передпліччя, на момент проведення огляду від 26.07.24р, відповідають строку спричинення періоду приблизно 5-7 доби. Інші виявлені синці та садна, на момент проведення огляду від 26.07.24р, відповідають строку спричинення періоду приблизно 1-2 доби.

Об`єктивно вирішити інші питання постанови, без надання об`єктів для проведення експертизи не виявилось можливим (згідно п.4.13 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, 1995р»).

Відповідно до протоколу огляду від 25.07.2024 та фототаблиці до нього, слідчим за участі понятих, самої ОСОБА_4 та її захисника оглянуто речі, які обвинувачена добровільно надала для огляду та подальшого вилучення, а саме синтетичну футболку жовтого кольору з принтом «метелики», синтетичні штани чорного кольору з квітковим принтом. На штанях, у верхній частині з правого боку, з передньої та задньої сторони маються плями бурого кольору неправильної форми (т. 1 а.с. 114-184).

В судовому засіданні відтворений відеозапис слідчого експерименту від 30.07.2024 за участі підозрюваної ОСОБА_4 та її захисника. В ході цієї слідчої дії обвинувачена надала пояснення, що в переважній частині відповідають її показанням у судовому засіданні (під час слідчого експерименту ОСОБА_4 не зазначала про погрозу ОСОБА_6 виколоти очі виделками). Зокрема обвинувачена показала як ОСОБА_6 наносив їй тілесні ушкодження, а також показала механізм, за яким ОСОБА_6 отримав ножове поранення. Так, ОСОБА_4 показала, що вона бігла до виходу, ОСОБА_6 біг за нею. Коли вона повернулася, ОСОБА_6 просто тикнувся на неї (на ніж) паховою областю. Пояснила, що ОСОБА_6 бачив ніж, не зреагував на нього. Зауважила, що може ОСОБА_6 сам наштовхнувся на ніж, а може вона (вдарила). Вона витягла ніж, ОСОБА_6 пішов, ніж вона поклала на стіл. Ніж мав темно-коричневу колодку із заклепками, ОСОБА_4 показала довжину ножа. Наприкінці слідчого експерименту ОСОБА_4 знову зазначила, що вона просто повернулася, тримала ножа і все., вона не говорила, що вб`є ОСОБА_6 , лише казала, щоб він заспокоївся. Не знає чи він сам (наштовхнувся), чи вона вдарила (т. 1 а.с. 197-200).

За цим механізмом показання ОСОБА_4 також відрізняються від її пояснень в судовому засіданні, про що буде детальніше зазначено нижче.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 340 від 12.08.2024 (т. 1 а.с. 210-215) ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , виявляла та виявляє у теперішній час психічний розлад у вигляді психічних й поведінкових розладів, внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. У період здійснення інкримінованого їй правопорушення ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляла, а зі слів підекспертної та за матеріалами справи, знаходилася у стані гострої алкогольної інтоксикації. Таким чином, вона могла усвідомлювати свої дії й керувати ними. За своїм психічним станом у цей час вона також може усвідомлювати свої дії керувати ними. Примусових заходів медичного характеру не потребує, потребує протиалкогольного лікування, протипоказань за психічним станом немає.

Як зазначено у дослідницькій частині висновку, ОСОБА_4 , брехлива, вивертка, намагається представити себе з кращого боку. При теперішньому дослідженні, на тлі сомато-неврологічної симптоматики, характерної для алкогольної залежності, виявляє послідовність і логічність у мисленні, схоронність інтелектуально-мнестичних функцій, відсутність галюцінаторно-маячних переживань, дратівливість, брехливість, виверткість, розуміння караності за вчинене.

Згідно з висновком від 25.07.2024 станом на час огляду ОСОБА_4 перебувала у стані алкогольного сп`яніння (т. 2 а.с. 5).

Судово-медичної експертизою № СЕ-19/108-24/14422-БД від 04.11.2024 встановлені генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_4 .

В ході судово-медичної експертизи № СЕ-19/108-24/17884-БД від 22.04.2025 встановлені генетичні ознаки зразка фрагменту нігтьової пластинки ОСОБА_6 та фрагменту наколінника ОСОБА_6 , які збігаються між собою.

Також в ході цієї експертизи досліджувалися генетичні ознаки на наданих експерту об`єктах, а саме: матеріал у з об`єктів №№ 1-9, згідно висновку експерта КУ «ЗОБ СМЕ» ЗОР від 22.08.2024 № 2642 в полімерному спецпакеті; матеріалу з об`єктів №№ 11-14, згідно висновку експерта КУ «ЗОБ СМЕ» ЗОР від 03.09.2024 № 2738 в полімерному спецпакеті; матеріалу з об`єктів №№ 1-10, згідно висновку експерта КУ «ЗОБ СМЕ» ЗОР від 28.08.2024 № 2641 в полімерному спецпакеті; матеріалу з об`єктів №№ 1-4, згідно висновку експерта КУ «ЗОБ СМЕ» ЗОР від 21.08.2024 № 2638 в полімерному спецпакеті.

Оскільки суду не надані згадані висновки експертів № 2738 від 03.09.2024, № 2638 від 21.08.2024, № 2641 від 28.08.2024, № 2642 від 22.08.2024, оцінити результати експертизи № СЕ-19/108-24/178842-БД від 22.04.2025 не є можливим.

Також прокурор надав висновки експертизи № СЕ-19/108-24/14684-КТ від 29.11.2024, в яких відсутні відомості, що можуть мати значення для провадження, адже на поставлені слідчим питання експерт не міг відповісти через необхідність здійснення авторизації за допомогою графічного паролю, який відповідно до постанови слідчого експерту не буде наданий. За результатами експертизи експерт лише виявив збережені на SIM-картці контакти, які експортовані у файл та записані на DVD-R диск, який суду не було надано.

Отже, три останні висновки експертиз, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні, не підтверджують існування чи відсутність будь-яких обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів, а тому є неналежними доказами та не беруться судом до уваги.

Крім того, судом досліджені відомості, що характеризують особу обвинуваченої (т. 2 а.с. 1-25).

Оцінюючи показання обвинуваченої, яка пояснювала, що тілесне ушкодження потерпілий отримав десь о 15-16 год., а його смерть настала вночі, суд зазначає, що за висновками судово-медичної експертної комісії № 1668/к від 02.10.2024 комісія припускає, що від заподіяння ушкодження до смерті потерпілого минув проміжок часу, приблизно, від 0,5 до 1,0 години, а проміжок часу активних дій дещо менший, ніж вказаний. Наявність гнилісних змін виключає встановлення точного часу ОСОБА_6 . При цьому встановлення точного часу смерті потерпілого не має суттєвого значення для справи, а тому суд погоджується із викладом в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення.

Співставивши та проаналізувавши покази обвинуваченої, дослідивши докази по справі, суд критично ставиться до показань обвинуваченої в частині того, що потерпілий сам наштовхнувся на ніж у той момент, коли вона повернулася обличчям до нього, тримаючи ніж у руці.

Такі показання спростовуються висновками судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_6 № 4351, відповідно до яких напрямок травматичної дії предметом, яким завдавалось поранення (ножем), було спереду назад, зліва направо та згори вниз.

Окрім того, в судовому засіданні обвинувачена показала як саме тримала ніж, коли обернулася обличчям до потерпілого. Оскільки ОСОБА_4 була з ОСОБА_6 одного росту (1,72 м), при такому положенні удар би прийшовся не у нижню третину живота потерпілого, а в ділянку тіла не вище його паху.

Також в ході слідчого експерименту ОСОБА_4 показала, що тримала ніж у руці та говорила потерпілому, щоб він заспокоївся, тобто минув певний час від того як вона повернулася до потерпілого, що не відповідає її поясненням в судовому засіданні, відповідно до яких ОСОБА_6 сам наштовхнувся на ніж у той момент, коли вона повернулася обличчям до нього, тримаючи ніж у руці.

Отже такі аргументи обвинуваченої суд визнає безпідставними.

Судом також перевірено версію захисника щодо кваліфікації діянь ОСОБА_4 як умисного вбивства при перевищенні меж необхідної оборони.

Дійсно, відповідно до ч. 2 ст. 27 Конституції України кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

Частиною 3 ст. 36 КК України визначено, перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, такої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту.

За положеннями ч. 1, 2 ст. 36 КК України, необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Право на необхідну оборону виникає лише за наявності для цього певної підстави, якою відповідно до ч. 1 ст. 36 КК такою визнається лише вчинення особою суспільно небезпечного посягання.

Особливістю злочину, вчиненого з перевищенням меж необхідної оборони, є специфіка його мотиву, а саме прагнення захистити інтереси особи, держави, суспільні інтереси, життя, здоров`я чи права того, хто обороняється, чи іншої особи від суспільно небезпечного посягання. Намір захистити особисті чи суспільні інтереси від злочинного посягання є визначальним мотивом не тільки у разі необхідної оборони, а й при перевищенні її меж. При цьому перевищення меж оборони може бути зумовлене й іншими мотивами, наприклад наміром розправитися з нападником через учинений ним напад, страхом тощо. Проте існування різних мотивів не змінює того, що мотив захисту є основним стимулом, який визначає поведінку особи, яка перевищила межі необхідної оборони. Мотивація дій винного при перевищенні меж необхідної оборони має бути в основному зумовлена захистом від суспільно небезпечного посягання охоронюваних законом прав та інтересів.

У разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 07 грудня 2021 року у справі № 154/215/19.

Отже, для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного з умисним позбавленням життя особи, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному конкретному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.

Із показань обвинуваченої та свідків випливає, що потерпілий у стані алкогольного сп`яніння вів себе неадекватно, міг погрожувати оточуючим.

Як зазначила ОСОБА_4 в судовому засіданні, потерпілий і раніше застосував до неї насильство. Одного разу вибив зуби, викрутив руку та бив по п`ятам. Однак, не зважаючи на його дії, у неї ніколи не виникало умислу вбити його.

Аналізуючи перебіг подій 21-22 липня 2024 року, суд зазначає, що 21 липня 2024 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 стався конфлікт, після чого ОСОБА_6 залишив домоволодіння обвинуваченої, що підтверджується показаннями ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_7 , який показував, що ОСОБА_6 приїжджав до нього не велосипеді із собакою.

Вранці 22 липня 2024 року ОСОБА_4 пустила ОСОБА_6 додому. В ході розпивання алкогольних напоїв, у другій половині дня, у них знову виник конфлікт. Як показала обвинувачена в судовому засіданні, він двічі погрожував виколоти очі, однак вона його відштовхувала, й він самостійно припиняв такі дії, відкинувши предмети, що знаходилися в його руках. Потім він підняв корито (вагани), яке також відкинув, не наносячи обвинуваченій тілесних ушкоджень цим предметом. Коли вона самостійно нанесла себе поранення на руці, потерпілий зупиняв її дії. Такі діяння ОСОБА_6 вказують на те, що він не мав реального наміру завдати ОСОБА_4 шкоди, небезпечної для її життя.

Як зазначено у висновках судово-медичної експертизи № 1540/к від 25.09.2024, за даними огляду від 26.07.2024 у ОСОБА_4 виявлено ряд тілесних ушкоджень (перелік виявлених ушкоджень наведений судом вище по тексту вироку). На потиличній ділянці ліворуч виявлені накладання темно-червоними підсохлими згортками з помірним кров`янистим виділенням, що на момент огляду визначити як тілесні ушкодження не виявилось можливим. Тобто, це лише звернута кров на волоссі обвинуваченої, без наявності тілесних ушкоджень на потилиці ОСОБА_4 .

Інші тілесні ушкодження кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Давність утворення виявлених саден лівого передпліччя, на момент проведення огляду від 26.07.24, відповідають строку спричинення періоду приблизно 5-7 доби (тобто, лише ці ушкодження можуть з певним допущенням відповідати подіям 21-22 липня 2024 року). Інші виявлені синці та садна, на момент проведення огляду від 26.07.24, відповідають строку спричинення періоду приблизно 1-2 доби, тобто утворилися вже після 22.07.2024.

Отже, тілесні ушкодження, що виявлені у ОСОБА_4 , не вказують на те, що ОСОБА_6 застосовував до неї насильство, що небезпечне для її життя та здоров`я.

Таким чином, зазначена поведінка потерпілого 21 та 22 липня 2024 року не мала реальних підстав для побоювання обвинуваченої за своє життя чи здоров`я.

Крім того, передбачене ст. 118 КК України вбивство при перевищенні меж необхідної оборони із суб`єктивної сторони характеризується умислом. Тобто, винна особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання (прямий умисел) або хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.(непрямий умисел).

ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала умисел на вбивство ОСОБА_6 , дотримуючись версії щодо випадкової смерті останнього, який сам наштовхнувся на ніж, що перебував у її руці, що суперечить диспозиції ст. 118 КК України, а тому позиція захисту є взаємовиключною.

Отже, в ході судового розгляду не знайшло свого підтвердження те, що ОСОБА_4 мала обґрунтовані побоювання за свою безпеку, як на час початку конфлікту між обвинуваченою та потерпілим, так і безпосередньо перед заподіянням нею тілесного ушкодження. Тому суд доходить висновку, що у ОСОБА_4 не було невідкладної необхідності в заподіянні шкоди потерпілому, а дії останнього не загрожували негайною і невідворотною шкодою охоронюваним правам та інтересам обвинуваченої, а тому вона не перебувала як у стані необхідної оборони, так і не діяла з її перевищенням.

Окрім того, перевіряючи правильність кваліфікації діянь ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 115 КК України, суд зазначає таке.

Ввизначальним для розмежування умисного вбивства та умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, є ставлення винного до наслідку у вигляді смерті. Якщо у складі умисного вбивства таке ставлення є умисним, то у складі злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК, це ставлення є необережним. При цьому потрібно враховувати те, що винний може вчинити умисне вбивство як з прямим, так і з непрямим умислом.

Для вирішення питання про наявність в особи умислу необхідно враховувати сукупність всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання, то йдеться про вчинення нею відповідних діянь із прямим умислом.

Разом з тим, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання, то має місце вчинення відповідних діянь з непрямим умислом.

У разі вчинення діяння із непрямим умислом, особа хоч і не бажає настання суспільно небезпечних наслідків, однак припускає їх настання.

Обвинувачена стверджувала, що не бажала настання смерті потерпілому, проте спричинення одного ножового проникаючого удару у черевну порожнину створює безпосередню загрозу настання наслідку у вигляді смерті людини. Всупереч доводів захисника, для розуміння таких наслідків дорослій людині не потрібно спеціальних знань в області медицини.

Як убачається з висновку судово-медичної експертизи № 4351, причиною смерті ОСОБА_6 стало одиночне сліпе колото-різане поранення живота, з локалізацією шкірної рани в нижній третині живота зліва, яке проникає в черевну порожнину, з ушкодженням по ходу ранового каналу передньої черевної стінки, очеревини та лівої зовнішньої клубової артерії, яке ускладнилось гострою крововтратою.

Завдання удару ножем в область розташування життєво важливих органів (у черевну порожнину), подальша поведінка обвинуваченої, яка спостерігала вилив артеріальної крові яскраво-червоного кольору (масивні плями крови на підлозі та майже наскрізь просяклий кров`ю диван зафіксовані в ході огляду місця події), однак не вжила заходів для виклику швидкої допомоги, не намагалася надати першу домедичну допомогу, свідчить про те, що ОСОБА_4 бажала настанню наслідків у виді смерті потерпілого.

На підставі викладеного, суд визнає доведеною вину обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні вбивства, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 115 КК України.

При призначенні покарання суд відповідно до ст. 65 КК України виходить із ступеня тяжкості вчиненого діяння, даних про особу винної, обставин, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Як випливає із змісту ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, а також щодо особи, з якою обвинувачена перебувала у близьких відносинах.

Вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння підтверджується показаннями обвинуваченої щодо розпивання з потерпілим спиртних напоїв, а також зафіксованою в ході огляду місця події обстановкою біля столу та на столі, що розташований біля літньої кухні.

В обвинувальному акті зазначено щире каяття як обставина, що пом`якшує покарання.

Щире каяття є відвертою негативною оцінкою винуватою особою своєї злочинної поведінки, визнанням тих обставин, які їй ставляться в провину, має характеризувати її поведінку після вчинення злочину, але з позицій психологічної переорієнтації суб`єкта, який дійсно засуджує свій вчинок, визнає його антигромадський характер і готовий нести відповідальність.

Більше того, факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження. Однак, у матеріалах справи відсутні дані, які б підтверджували щирий жаль обвинуваченої з приводу скоєного та осуд своєї поведінки, а також те, що ОСОБА_4 намагалася виправити наслідки вчиненого та виявляла готовність нести покарання.

Так, ОСОБА_4 наступного ранку після вчинення умисного вбивства пішла пиячити до ОСОБА_7 , де кілька днів вживала алкогольні напої, вводила родичів загиблого в оману, повідомлячи їм, що не знає місце перебування ОСОБА_6 , до органів поліції самостійно не звернулася.

Вказана поведінка свідчить про відсутність у обвинуваченої щирого каяття.

Отже, обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченій, судом не встановлено.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким злочином, особу обвинуваченої, яка вважається раніше не судимою, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, проте до затримання не була працевлаштована, мешкала за рахунок отримання гуманітарної допомоги (т. 2 а.с. 4).

За наведеного суду доходить висновку, що для досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, а саме виправлення та перевиховання обвинуваченої та запобіганню вчинення нею нових кримінальних правопорушень є необхідним призначення покарання межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі.

Підстав для застосування положень ст. 69 та 75 КК України судом не встановлено.

Враховуючи, що обвинуваченій призначено реальне відбування покарання, суд доходить висновку про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Цивільний позов не заявлявся.

Оскільки проведення судових експертиз здійснювалося за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділялися експертній установі з Державного бюджету України, відповідно до вимог ч. 2 ст. 122, ч.2 ст. 124 КПК України суд має стягнути з обвинуваченої на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Витрати на експертизи № СЕ-19/108-24/14684-КТ від 29.11.2024 в розмірі 4775,40 грн підтверджуються відповідною довідкою, а тому підлягають стягненню з обвинуваченої.

В обвинувальному акті зазначено про понесення витрат на проведення експертизи № СЕ-19/108-24/14408-Д від 02.08.2024 в розмірі 2271,84 грн, однак доказів на підтвердження таких витрат суду на надано, а тому це питання може бути додатково вирішено в порядку ст.ст. 537, 539 КПК України.

Доля речових доказів підлягаю вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись 368, 374, 392 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років.

Строк відбування покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання зарахувати строк тримання обвинуваченої ОСОБА_4 під вартою з 25 липня 2024 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити у виді тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судово-хімічної експертизи № СЕ-19/108-24/14684-КТ від 29.11.2024 в розмірі 4775,40 гривень.

Речові докази:

- дві чарки, кепку, 4 змиви, фрагмент дерев`яної палиці з нерівними краями та слідами злому, пару жіночих капців, 2 ганчірки синього кольору зі слідами РБК, ганчірку зеленого кольору, фрагмент поліетиленового відра (№ книги обліку речових доказів 63, порядковий № 759), п`ять ножів (№ книги обліку речових доказів 63, порядковий № 807), зрізи вільних кінцівок нігтьових пластин з обох рук ОСОБА_6 та марлеві тампони зі змивами з обох рук ОСОБА_6 , зразки волосся з 5 областей голови трупа ОСОБА_6 , матеріал з об`єктів 1-4 (№ книги обліку речових доказів 63, порядковий № 796), марлеві тампони 1, 2 зі змивами з обох рук підозрюваної ОСОБА_4 , які поміщено до сейф-пакету, зрізи вільних кінців нігтьових пластин з двох рук підозрюваної ОСОБА_4 , які поміщено до сейф пакету; зразки слини ОСОБА_4 , які поміщено до паперового конверту; футболку та штани підозрюваної ОСОБА_4 , які поміщено до картонної коробки та матеріал з об`єктів №1-9 після експертизи, упаковані в сейф-пакет (№ книги обліку речових доказів 63, порядковий № 744), що зберігаються у камері зберігання речових доказів Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області знищити, знявши арешт з футболки та штанів;

- сережки (біжутерія), хрестик з ниткою, срібні каблучки в кількості 6 штук, жіночу сумку чорного кольору зі шкірозамінника з брелоком у формі серця синього кольору, всередині якої знаходяться: зарядний пристрій, дві батарейки, одна срібна каблучка, люстерко, гаманець бірюзового кольору (іконки, грошові кошти в сумі 33 гривні 10 копійок, банківська картка АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , картка АТБ № НОМЕР_2 ), що упаковані до спец-пакету (№ книги обліку речових доказів 63, порядковий № 710), що зберігаються у камері зберігання речових доказів Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області повернути ОСОБА_4 , знявши з них арешт;

- копію паспорта ОСОБА_6 , яка поміщена до паперового конверту (№ книги обліку речових доказів 63, порядковий № 744), що зберігається у камері зберігання речових доказів Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області залишити у матеріалах провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Обвинувачена та захисник мають право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення, особам, які не були присутні при проголошенні вироку, його копія не пізніше наступного дня направити поштою.

Суддя ОСОБА_1