Справа № 308/4017/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області підполковника юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке 16.03.2026 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000072, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.333 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області підполковника юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке 16.03.2026 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000072, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.333 КК України, а саме:

1. Передню стійку шасі літака «ІЛ 76», яка має подвійне використання як у військовій так і цивільній сфері з ідентифікаційним позначенням: «№02003».

2. Мобільний телефон марки «Samsung A55» IMEI НОМЕР_1 та IMEI НОМЕР_2 , серійний № НОМЕР_3 , номер мобільного телефону НОМЕР_4 , який належить громадянину України ОСОБА_5 .

3. Транспортний засіб марки «FIAT DUCATO», р.н. НОМЕР_5 ;

4. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 (власник ТОВ «ЕРА АВТО БУС», Івано-Франківська область, Коломийський район, с.Снятин, вул.Шевченка, б.141) та ключ запалювання.

Клопотання обґрунтовано наступним.

Слідчим відділом Управління СБ України в Закарпатській області 16.03.2026 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000072 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.333 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.03.2026 року близько 11 год. 00 хв. на митний пост «Лужанка» заїхав автомобіль марки «Fiat Ducato» реєстраційний номер НОМЕР_5 , який слідував в напрямку руху «виїзд» з території України, під керуванням громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), який здійснював міжнародні вантажні перевезення. Під час перетину кордону ОСОБА_5 обрав смугу руху «зелений коридор», тим самим задекларував, що перевозить міст автомобільний б/у, згідно договору №01/10/23 від 12.03.2026, рахунок - фактура №77 12.03.2016.

Однак, в ході проходження митного контролю встановлено, що товар не відповідає товаросупровідним документам, які подані декларантом під час здійснення митних формальностей. Вказана запчастина, яку перевозив ОСОБА_5 , за зовнішніми ознаками схожа на передню стійку шасі літака «ІЛ 76», яка має подвійне використання як у військовій так і цивільній сфері і підлягає обов`язковому державному експортному контролю. Однак, дозвільні документи на зазначений вантаж у ОСОБА_5 відсутні.

16 березня 2026 року у відповідності до ч.3 ст.233 КПК України, проведено огляд місця події на митному посту «Лужанка» Закарпатської митниці, а саме: транспортного засобу марки «FIAT DUCATO», р.н. НОМЕР_5 , в ході якого вилучено наступні предмети і документи:

1. Передня стійка шасі літака «ІЛ 76», яка має подвійне використання як у військовій так і цивільній сфері з ідентифікаційним позначенням: «№02003».

2. Мобільний телефон марки «Samsung A55» IMEI НОМЕР_1 та IMEI НОМЕР_2 , серійний № НОМЕР_3 , номер мобільного телефону НОМЕР_4 , який належить громадянину України ОСОБА_5 .

3. Транспортний засіб марки «FIAT DUCATO», р.н. НОМЕР_5 .

4. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 (власник ТОВ «ЕРА АВТО БУС», Івано-Франківська область, Коломийський район, с.Снятин, вул.Шевченка, б.141) та ключ запалювання.

У судове засідання слідчий не з`явився, подав через канцелярію суду заяву про розгляд клопотання без його участі та без повідомлення власника майна чи його представників. Просив задоволити клопотання в повному обсязі.

Дослідивши подане клопотання, заслухавши учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як встановлено слідчим суддею, слідчим відділом Управління СБ України в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000072, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16.03.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.333 Кримінального кодексу України.

Підставами внесення зазначених відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стало те, щояк вбачається із повідомлення 1 відділу ГВ ЗНД Управління, 15.03.2026 року близько 11 год 00 хв на митний пост "Лужанка" заїхав автомобіль марки Fiat Ducato, реєстраційний номер НОМЕР_5 , який слідував в напрямку руху "виїзд" з території України, під керуванням гр.України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), який здійснював міжнародні вантажні перевезення. Під час перетину кордону ОСОБА_5 обрав смугу руху "зелений коридор", тим самим задекларував, що перевозить міст автомобільний б/у, згідно договору №01/10/23 від 12.03.2026 року, рахунок-фактура №77 12.03.2016 року. Поряд з цим, в ході проходження митного контролю встановлено, що товар не відповідає товаросупровідним документам, які подані декларантом під час здійснення митних формальностей. Вказана запчастина, яку перевозив ОСОБА_5 , за зовнішніми ознаками схожа на передню стійку шасі літака марки "ІЛ 76" з маркуваннями "№00000" та підлягає обов`язковому державному експортному контролю в Україні з подальшим отриманням дозволу на його вивезення".

Частиною 2 ст.167 КПК України регламентовано, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення, є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

З огляду на положення ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно з ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за вимогами ст.132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» визначено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Враховуючи вищенаведене, а також ступінь суспільної небезпеки та характер вчиненого протиправного діяння, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, з метою збереження речових доказів, а також те, що вилучені грошові кошти та мобільний телефон є предметами злочинної діяльності, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Слідчий також вказує, що вилучені документи містять ознаки речового доказу, як визначено у ч.1 ст.98 КПК України та враховуючи, що вони свідчать про можливе вчинення злочину, зберегли на собі сліди злочинної діяльності, використовувались як засіб вчинення злочину, у той же час можуть бути предметом кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, а отже, у відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, підлягають арешту.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

У зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.170, 171-173, 175, 309, 395, 532 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області підполковника юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке 16.03.2026 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000072, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.333 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно (предмети, речі і документи) вилучені 16.03.2026 в ході огляду місця події на митному посту «Лужанка» Закарпатської митниці, в рамках кримінального провадження № 0000072 від 16.03.2026, з позбавленням права на відчуження, розпорядження та/або користування таким майном, а саме на:

1. Передню стійку шасі літака «ІЛ 76», яка має подвійне використання як у військовій так і цивільній сфері з ідентифікаційним позначенням: «№02003».

2. Мобільний телефон марки «Samsung A55» IMEI НОМЕР_1 та IMEI НОМЕР_2 , серійний № НОМЕР_3 , номер мобільного телефону НОМЕР_4 , який належить громадянину України ОСОБА_5 .

3. Транспортний засіб марки «FIAT DUCATO», р.н. НОМЕР_5 ;

4. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 (власник ТОВ «ЕРА АВТО БУС», Івано-Франківська область, Коломийський район, с.Снятин, вул.Шевченка, б.141) та ключ запалювання.

Транспортний засіб - автомобіль «FIAT DUCATO», р.н. НОМЕР_5 , зберігати натериторії гаражу ВГЗ УСБУ в Закарпатській області, що за адресою м.Ужгород, вул.Срібляста, 2, Ужгородського району, Закарпатської області.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали проголошено 17.03.2026 .

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1