Справа № 464/4627/25
пр.№ 1-кп/464/169/26
У Х В А Л А

13 березня 2026 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

у складі: судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

учасника провадження потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене 10 травня 2025 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000399 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

у с т а н о в и в:

У провадженні суду знаходиться зазначене вище кримінальне провадження.

У судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_4 подано клопотання, яке підтримав захисник про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України із закриттям кримінального провадження.

Прокурор та потерпіла щодо задоволення заявленого клопотання не заперечили.

Заслухавши учасників судового провадження, оглянувши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Як регламентовано ст.44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду (ст.45 КК України).

Відповідно до п.5 ч.1 ст.91 КПК України обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання, є обставинами, які підлягають доказуванню (постанова Верховного Суду від 20 вересня 2023 року у справі № 335/10127/20).

Як убачається із обвинувального акта, ОСОБА_7 , 09.05.2025 року об 13:09 год, керуючи автомобілем марки Volkswagen Transporter, р.н. НОМЕР_1 та рухаючись ним тротуару поблизу буд №12 по вул.Угорській в м.Львові, всупереч ст.14 Закону України «Про дорожній рух», згідно якої учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху, порушив вимоги Р.1 п.1.5, 1.10; р.2 п.2.3б), д); р.10 п.10.1, п.10.9 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2021, які виразилися в тому, що водій під час керування технічно-справним транспортним засобом був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, зокрема розпочинаючи рух заднім ходом, не переконався, що це буде безпечним та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка в цей час знаходилася позаду автомобіля марки Volkswagen Transporter, р.н. НОМЕР_1 , внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження, а саме: закритий вколочений субкапітальний перелом правої стегнової кістки, закритий внутрішньосуглобовий перелом ліктьового відростка правої ліктьової кістки зі зміщенням кісткових фрагментів, які згідно висновку експерта відносяться до середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я.

За правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 11 квітня 2019 року у справі № 309/7582/17, від 22 квітня 2020 року у справі № 164/1940/18, звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям можливе за наявності умови - вчинення особою вперше злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяж-кості, крім корупційних злочинів; а також підстави - дійового каяття, яке полягає у щирому розкаянні особи у вчиненому злочині, активному сприянні нею у розкритті цього злочину та повному відшкодуванні завданих збитків або усуненням заподіяної шкоди. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.

Зокрема, щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася. Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.

Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження (постанова Верховного Суду від 04 жовтня 2022 року у справі № 523/4890/19).

Поняття «щире каяття» відповідно до чинного кримінального процесуального законодавства передбачає, крім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи повністю відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого, чого в дано-му випадку судом не встановлено.

Щодо активного сприяння обвинуваченим у розкритті кримінального проступку, суд зазначає, що сумлінне виконання обов`язків, покладених на обвинуваченого (ч.7 ст.42 КПК України), автоматично не свідчить про наявність активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення (крім випадків, коли кримінальне правопорушення було вже розкрито без сприяння правопорушника або не потребувало такого сприяння).

При цьому, не повідомлення в судовому засіданні про достеменно відомі стороні обвинувачення обставини справи виключає наявність активного сприяння розкриття кримінального правопорушення.

Потерпіла пояснила суду, що їй відшкодована лише моральна шкода, а матеріальну шкоду буде відшкодовувати страхова компанія, що не свідчить про повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди, що є безумовною підставою для застосування ст.45 КК України.

При цьому, як наведено вище, щирий жаль з приводу вчиненого кримінального правопорушення та осуд своєї поведінки, що є притаманними дійовому каяттю, насамперед повинен виражатися в намаганні особи повністю відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого, а не покладатися на відшкодування збитків страховою компанією, чого в даному випадку судом не встановлено.

З урахуванням наведених норм та фактичних обставин справи, відсутні підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України.

Отже у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст.369-372, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.286 КК України про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_8