Справа № 461/693/26 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/340/26 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючої судді ОСОБА_2 ,

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу з доповненнями прокурора Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 23 січня 2026 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави до підозрюваного ОСОБА_7 ,-

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

адвоката ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

даною ухвалою, задоволено частково клопотання слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_10 .

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)», строком на 60 діб, тобто до 22 березня 2026 року включно.

На підставі ч. 3 ст. 183 КПК України визначено заставу, достатню для забезпечення виконання обов`язків підозрюваним ОСОБА_7 у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 266 240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень.

В іншій частині клопотання відмовлено.

Строк дії ухвали становить до 22.03.2026 включно.

Роз`яснено ОСОБА_7 право внести або забезпечити внесення іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) застави у будь-який момент з часу винесення ухвали на депозитний рахунок: UA0000757, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26306742; банк одержувача: ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО): 820172.

Внесення застави, визначеної слідчим суддею про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є підставою для звільнення особи з-під варти.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження; не відлучатися з Львівської області без дозволу слідчого, прокурора та суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у випадку наявності таких .

Роз`яснено підозрюваному його обов`язки та наслідки їх невиконання.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції, зокрема, вказав, що враховуючи вік, стан здоров`я, характер вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, який вчинив кримінальне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, тому застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Дані обставини є істотними та такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини повинно забезпечити високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів.

На вказану ухвалу прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 23.01.2026 скасувати, постановити нову ухвалу, якою задоволити клопотання слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_10 погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк 60 днів без визначення розміру застави.

На думку сторони обвинувачення, ухвала слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 23.01.2026 винесена без належної оцінки доводів сторони обвинувачення, матеріалів досудового розслідування, а тому підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи.

У доповненнях до апеляційної скарги зазначає, що судове рішення не відповідає вимогам ст. 370 Кримінального процесуального кодексу України, є незаконним, необгрунтованим та невмотивованим, прийнятим судом з порушенням норм матеріального і процесуального права та з формальних підстав, а тому підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

Незважаючи на те, що слідчим суддею в ухвалі підтверджено доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 407 КК України, та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак проігноровані ризики передбачені п.п. 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які в сукупності з іншими не виправдовують застосування до останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою з альтернативою внесення застави.

Зокрема, вважає, що слідчим суддею не дотримані вимоги ст. 196 КПК України, оскільки в ухвалі жодним способом не зазначено відомості про врахування чи спростування ризиків, передбачених п.п. 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини і які зазначені в клопотанні про обрання запобіжного заходу.

Стверджує, що з урахуванням характеру інкримінованого кримінального правопорушення, корисливого мотиву, а також того, що злочин було вчинено у складі групи, з особливою зухвалістю та цинізмом, в умовах воєнного стану, визначення застави, як альтернативна триманню під вартою, не забезпечить досягнення мети визначеної статтею 177 КПК України, а саме гарантування належної процесуальної поведінки підозрюваного та недопущення реалізації наявних ризиків.

Крім того, враховуючи, що підозрюваний усвідомлює тяжкість можливого покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до десяти років, наявність у нього соціальних та фактичних можливостей для ухилення від правосуддя, а також його обізнаність із механізмами вчинення та маскування протиправних дій, застава як альтернатива триманню під вартою не може розглядатися як ефективний запобіжний захід.

У сукупності, зазначене вище свідчить, що застосована застава, як альтернативний запобіжний захід не зможе гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та належну процесуальну поведінку.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який підтримав подану апеляційну скаргу, виступ захисника ОСОБА_9 , пояснення підозрюваного ОСОБА_7 , які заперечили подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження, а також наведені доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з матеріалами клопотання, відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП у Львівській області за процесуального керівництва Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000460 від 01.04.2025 за підозрою ОСОБА_11 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 407 КК України, та за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

22 січня 2026 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру в пособництві самовільного залишення військової частини військовослужбовцем, без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 407 КК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Під час вирішення питання про задоволення клопотання слідчого слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 407 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження долученими слідчим до клопотання, а саме: рапортом про виявлення ознак кримінального правопорушення від 01.04.2025; матеріалами виконання оперативним співробітниками УСР у Львівській області ДСР НП України доручення слідчого в порядку ст. 40 КПК України; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії № 4909/55/112-2025 від 26.09.2025; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії № 5339/55/112-2025 від 28.10.2025; протоколом огляду від 03.11.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 09.12.2025; висновком експерта за результатами проведення криміналістичної експертизи відеозвукозапису № 6164-Е від 23.12.2025.

При цьому слідчий суддя обгрунтовано зазначив, що підозрюваний ОСОБА_7 , знаючи, що за кримінальне правопорушення, вчинення якого йому інкримінується, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), також може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), а відтак враховуючи особу підозрюваного, вік, стан здоров`я, характер вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, який вчинив кримінальне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, тому застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На переконання колегії суддів, додані до клопотання слідчого докази в своїй сукупності дають можливість переконати об`єктивного спостерігача в ймовірності вчинення ОСОБА_7 , інкримінованого йому кримінального правопорушення, та наявні фактичні обставини кримінального провадження дають можливість об`єктивно його пов`язати із вчиненням даного кримінального правопорушення.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_7 , повідомлено про підозру, а саме кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, дані про його особу, а саме те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, раніше не судимий, є військовослужбовцем, має на утриманні хвору матір та брата, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчим суддею обґрунтовано обрано саме такий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначеним розміром застави, що буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього КПК України обов`язків.

Встановлені слідчим суддею ризики відповідно до ст. 177, ст. 183 КПК України виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів апеляційного суду порушень норм КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали не вбачає та вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначеним розміром застави - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 266 240 гривень відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, доводи прокурора про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави є безпідставними, оскільки визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави та її розміру у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, є дискреційним повноваженням суду, відтак апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Твердження прокурора про незаконність оскаржуваної ухвали є безпідставним, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання були повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави саме в тому розмірі, який застосований слідчим суддею.

Дійшовши правильного висновку про необхідність застосування до ОСОБА_7 , запобіжного заходу - тримання під вартою, слідчий суддя, врахував ці положення закону та навів в ухвалі достатні обґрунтування щодо визначеного розміру застави, який на переконання колегії суддів, обумовлений тим ступенем довіри до підозрюваного, при якому перспектива втрати застави буде для нього необхідним і достатнім стримуючим фактором, щоб не допустити невиконання ним процесуальних обов`язків та запобігти здійсненню дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги не містять правових підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Враховуючи вищенаведене, оскаржувана ухвала слідчого судді є законною й обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційних вимог апелянта немає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

апеляційну скаргу з доповненнями прокурора Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 23 січня 2026 року, якою застосовано підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4