Справа № 944/491/26
Провадження №1-кп/944/1010/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.03.2026м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

та його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000009 від 06.01.2026 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м.Біла Церква Білоцерківського району Київської області, яка зареєстрована АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працює, одружена, раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

в с т а н о в и в:

05 січня 2026 року, близько 12 год. 00 хв., ОСОБА_4 , проходячи паспортний контроль у міжнародному пункті пропуску через державний кордон України для автомобільного сполучення «Краківець», що розташований за адресою: Львівська область, Яворівський район, смт. Краковець, вул. Вербицького, 54, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись прямим умислом, спрямованим на висловлення пропозиції та надання неправомірної вигоди, висловила пропозицію надати та надала службовій особі - інспектору прикордонної служби 1 категорії відділу прикордонної служби «Краковець» ОСОБА_6 , неправомірну вигоду в розмірі 200 Євро, що згідно курсу Національного банку України станом на 5 січня 2026 року становить 9915,88 грн., за вирішення питання щодо безперешкодного пропуску через державний кордон її чоловіка ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у пропозиції надати та наданні службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах третьої особи, дій з використанням наданого їй службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала, надала пояснення, аналогічні обставинам, викладеним в обвинувальному акті. Також обвинувачена зазначила, що шкодує про вчинене та більше подібного не допускатиме.

Судом з`ясовано, що обвинувачена у повному обсязі визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст фактичних обставин пред`явленого їй обвинувачення, сумнівів у добровільності її позиції немає.

Суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 369 КК України, у пропозиції надати та наданні службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах третьої особи, дій з використанням наданого їй службового становища.

26 січня 2026 року між прокурором Яворівського відділу Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 та підозрюваною ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості відповідно до ст.ст. 468, 472 КПК України.

В угоді про визнання винуватості сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.1 ст.369 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини. Згідно з угодою ОСОБА_4 беззастережно визнала свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні, вчиненому нею за викладених обставин, у повному обсязі згідно повідомленої підозри.

В угоді про визнання винуватості сторони узгодили призначення обвинуваченій покарання у межах санкції за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст.369 КК України, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі чотириста дванадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 24004 (двадцять чотири тисячі чотири) гривні 00 копійок.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні просила угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання, оскільки при її укладенні були дотримані вимоги КПКУкраїни та ККУкраїни.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 також просила вказану угоду затвердити і призначити їй узгоджену міру покарання. Пояснила, що угода укладена добровільно, вона повністю розуміє права, надані їй законом, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, норми ч.5 ст.474 КПК України, беззастережно визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.369 КК України.

Захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні підтримав зазначену угоду про визнання винуватості, просив її затвердити, зазначивши, що угода укладена обвинуваченою добровільно, у його присутності та відповідає вимогам, встановленим нормами КПК України.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України, питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд, заслухавши думку прокурора обвинуваченої та її захисника, приходить до наступного висновку.

Як відомо із змісту статті 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

У відповідності до статті 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Положеннями статті 469 КПК України визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 за ч.1 ст. 369 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення обвинувачена визнала беззастережно.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені угодою про визнання винуватості.

Також судом перевірено угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку її укладення, та КК України, а також щодо узгодженої міри призначення покарання, підстав для відмови в її затвердженні не встановлено.

При узгодженні покарання, сторонами враховано обставини, згідно ст.66, 67 КК України, ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої та фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує дані про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка раніше не судима, на обліку в психіатра та нарколога не перебуває, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно ст.12 КК України є нетяжким злочином та обставини, які пом`якшують покарання.

Як обставини, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що відповідно до ст.50 КК України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 , здійснення виховного впливу та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, є призначення їй узгодженого між сторонами покарання за ч.1 ст.369 КК України у виді штрафу.

З огляду на вищенаведене, при перевірці угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам законодавства, заслухавши думку сторін про можливість затвердження угоди, суд дійшов висновку, що угоду про визнання винуватості, укладену 26 січня 2026 року між прокурором Яворівського відділу Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 та підозрюваною ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 , слід затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену сторонами міру покарання, яка визначена із врахуванням загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України.

Заходи забезпечення у виді арешту, який накладений на підставі ухвали слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 07.01.2026, слід скасувати.

Питання про долю речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Готівкові кошти, як речові докази, належить конфіскувати в порядку ст.ст.96-1, 96-2 КК України.

Судові витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої не застосований, клопотання про застосування такого заходу не заявлено.

Керуючись ст.ст.100, 368-371, 374, 474-476 КПК України, суд,

у х в а л и в:

затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000009 від 06.01.2026, укладену між прокурором Яворівського відділу Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 та підозрюваною ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі 1412 (одна тисяча чотириста дванадцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 24004 (двадцять чотири тисячі чотири) гривні 00 копійок.

Зобов`язати ОСОБА_4 сплатити штраф у місячний строк з моменту набрання цим вироком законної сили.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 07.01.2026, на чотири купюри номіналом по 50 Євро із серіями та номерами: ZB, UD, UD, UC.

На підставі ст.ст.96-1, 96-2 КК України речові докази: чотири купюри номіналом по 50 Євро із серіями та номерами: ZB, UD, UD, UC - конфіскувати у власність Держави.

Речовий доказ: компакт-диск, на якому збережені відеофайли із відеозаписами надання неправомірної вигоди ОСОБА_4 - залишити при матеріалах кримінального провадження.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою, статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; а також прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, - протягом 30 днів з дня проголошення вироку суду до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1