У Х В А Л А

іменем України

Справа №377/38/26

Провадження №1-кп/377/15/26

25 лютого 2026 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Славутичі клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР 13 січня 2026 року за № 0000001 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Юрківка, Ставищенського району, Київської області, громадянина України, пенсіонера, особи з інвалідністю 3 групи, розлученого, освіта професійно-технічна, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 358 КК України,-

У С Т А Н О В И В:

02 лютого 2026 року до суду надійшов від Славутицького відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 358, частиною 4 статті 358 КК України.

Ухвалою судді від 03 лютого 2026 року призначено у кримінальному провадженні підготовче судове засідання на 16 лютого 2026 року.

Ухвалою суду від 16 лютого 2026 року закінчено підготовче провадження та призначено судовий розгляд кримінального провадження на 25 лютого 2026 року.

25 лютого 2026 року обвинувачений ОСОБА_4 подав письмове клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності відповідно до пункту 2 частини 1 статті 49 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що інкриміноване йому кримінальне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 27 частини 1 статті 358 КК України , є кримінальним проступком, з моменту вчинення якого минуло більше 14 років, тому строк давності закінчився.

Відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000001 від 13 січня 2026 року органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у пособництві в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права, з метою використання його іншою особою, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 358 КК України, та у використанні завідомо підробленого документа тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 358 КК України.

Так, кримінальне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 358 КК України, інкриміноване ОСОБА_4 за таких обставин.

У листопаді 2011 року, точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, вирішив придбати посвідчення водія на власне ім`я з наданням права керування транспортними засобами категорії «В» для використання у власних потребах.

При цьому, ОСОБА_4 достовірно знав, що для отримання посвідчення водія необхідно пройти відповідне навчання, а бланк посвідчення виготовляється та видається уповноваженими державними органами.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на пособництво у виготовленні завідомо підробленого посвідчення на право керування транспортними засобами, ОСОБА_4 , перебуваючи в місті Славутичі Київської області (точного місця під час досудового розслідування не встановлено) домовився із невстановленою в ході досудового розслідування особою, відомості про яку виділено в окреме провадження, яка за проведення ремонтних робіт обіцяла йому виготовити завідомо підроблене посвідчення водія.

З метою досягнення обумовленої домовленості ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що посвідчення водія він у встановленому законом порядку не отримував, у листопаді 2011 року (точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи в місті Славутичі Київської області (точного місця під час досудового розслідування не встановлено), умисно передав невстановленій досудовим розслідуванням особі, відомості про яку виділено в окреме провадження, свої фотознімки та власні анкетні дані, які в подальшому було використано під час виготовлення завідомо підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_1 , та таким чином вчинив пособництво у виготовленні підробленого документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права.

У подальшому, невстановлена в ході досудового розслідування особа, відомості про яку виділено в окреме провадження, особисто передала ОСОБА_4 підроблений офіційний документ, який відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 18.11.2011 на ім`я ОСОБА_4 , з наданням права керування транспортними засобами категорії «В», як винагороду ОСОБА_4 за виконану ним роботу.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання та просив задовольнити, посилаючись на те, що він визнає повністю вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 27 частини 1 статті 358 КК України, та щиро кається і згоден на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання та звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 27 частини 1 статті 358 КК України, на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття провадження у справі.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до частини 1 статті 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За змістом частини другої статті 285 КПК України особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Частиною 3 статті 285 КПК України передбачено, що підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Згідно з частинами 1, 4 статті 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (частина 3 статті 288 КПК України).

Таким чином, на суд покладено імперативний обов`язок звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Такий правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06 грудня 2021 року у справі № 521/8873/18 (провадження N 51-413 кмо 21).

Крім того, у вказаній постанові Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду констатує, що звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених частиною 1 статті 49 КК України, за наявності згоди обвинуваченого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Як вбачається з обвинувального акту у даному кримінального провадженні, зазначені у ньому обставини кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 27 частини 1 статті 358 КК України, мали місце у листопаді 2011 року.

Кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 358 КК України, відповідно до статті 12 КК України у редакції Закону від 15 листопада 2011 року № 4025-VI, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення, є злочином невеликої тяжкості, відповідно до чинної статті 12 КК України у редакції Закону від 22 листопада 2018 року № 2617-VIІІ, зазначене кримінальне правопорушення віднесено до кримінальних проступків.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 49 КК України в редакції Закону, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минули три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Чинні положення пнкту 2 частини 1 статті 49 КК у редакції Закону від № 4268-IX від 26.02.2025 передбачають, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до частини другої вказаної статті перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Як зазначено у частині третій цієї статті, перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

В судовому засіданні встановлено, що на час розгляду клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності зазначені строки давності притягнення ОСОБА_4 до відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 27 частини 1 статті 358 КК України, а саме три роки, минули. Обвинувачений не ухилявся від досудового розслідування та суду; не вчинив нових злочинів, тобто відсутні обставини, передбачені частиною 2 та частиною 3 статті 49 КК України, які б зупиняли або переривали перебіг давності.

Зазначені обставини вказують на те, що передбачені пунктом 2 частини 1 статті 49 КК України строки давності притягнення обвинуваченого ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого 5 статті 27 частини 1 статті 358 КК України, на момент розгляду судом клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності сплинули.

Обвинувачений у судовому засіданні надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності за вказане кримінальне правопорушення на підставі статті 49 КК України, розуміє права, передбачені частиною 3 статті 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 18 лютого 2025 року у справі № 712/8174/23 ( провадження № 51-2807 км 24) зробив висновок, що у результаті закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України за ініціативою та згодою особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, суд не може і не повинен констатувати факт вчинення цією особою кримінально-караного діяння. Адже кримінальний процесуальний закон зобов`язує суд розглянути клопотання сторони захисту про таке звільнення невідкладно. У разі розгляду такого клопотання без проведення повного судового розгляду суд не може констатувати винуватість або навпаки невинуватість особи у вчиненні інкримінованого діяння.

Враховуючи зазначене, відсутня необхідність встановлення вини обвинуваченого ОСОБА_4 у випадку звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України за його ініціативою та згодою.

Враховуючи, що у цьому кримінальному провадженні спливли строки давності притягнення обвинуваченого ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за частиною 5 статті 27 частини 1 статті 358 КК України, відсутні обставини, передбачені частинами 2, 3 статті 49 КК України, які б зупиняли або переривали перебіг таких строків, враховуючи ініціативу та добровільну згоду обвинуваченого, висловлену в судовому засіданні на закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України, суд дійшов висновку, що таке клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

За таких обставин, ОСОБА_4 необхідно звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 358 КК України, на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження № 0000001 від 13 січня 2026 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 358 КК України, закрити на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України, продовжити судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000001 від 13 січня 2026 року у решті обвинувачення за частиною 4 статті 358 КК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 284 - 286, 376 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 358 КК України, на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000001 від 13 січня 2026 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 358 КК України, закрити на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга може бути подана через Славутицький міський суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1