У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2026 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді клопотання власника майна ОСОБА_7 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001773 від 20.09.2025 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з Ужгородської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0001773 від 20.09.2025 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Власник майна ОСОБА_7 подала до суду клопотання про скасування арешту майна, яке мотивує тим, що у провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001773 за ч.1 ст.286 КК України 308/15981/25. Досудовим розслідуванням встановлено, що 19 вересня 2025 року, близько 21 години 34 хвилини, громадянин ОСОБА_8 , керуючи мотоциклом марки «Honda» моделі «Forza» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 в місті Ужгород, по вул. Марії Заньковецької, зі сторони вул. Марії Химинець у напрямку вул. Легоцького, біля буд. 77, на своїй смузі руху допустив зіткнення із автомобілем марки «Hyundai» моделі «I130» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням громадянина ОСОБА_4 , який рухався по вул. Марії Заньковецької, зі сторони вул. Легоцького, у напрямку вул. Марії Химинець та здійснив маневр повороту ліворуч у напрямку прилеглої території ТЦ «Токіо». Внаслідок даного зіткнення, пасажир мотоциклу марки «Honda» моделі «Forza» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 , була доставлена до КНG «УМБКЛ» Ужгородської міської ради із діагнозом у вигляді забою та забійного садна лівого колінного суглобу, перелому міжвиросткового підвищення великогомілкової кістки та голівки малогомілкової кістки лівого колінного суглобу.20 вересня 2025 року в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди за адресою: м. Ужгород, вулиця Марії Заньковецької, біля буд. №77, було виявлено та вилучено: автомобіль марки «Hyundai» моделі «I130» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_3 VIN- код НОМЕР_4 . Вказаний транспортний засіб було поміщено на спец, майданчик ГУНП в Закарпатській області, за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Карпатської України, буд. 10 «а». 20 вересня 2025 слідчим у кримінальному провадженні прийнято рішення про визнання речовими доказами автомобіля марки «Hyundai» моделі «I130» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_2 VIN-код НОМЕР_4 . 22 вересня 2025 прокурор у вказаному кримінальному провадженні звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про арешт означеного транспортного засобу. Клопотання мотивоване тим, що вилучений транспортний засіб зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Також прокурор зазначав, що перебування зазначеного транспортного засобу у власника чи особи, яка ним користується неможливе, оскільки останні можуть пошкодити, перетворити, псувати, приховувати вищезгадане майно, що може вплинути на повноту та достовірність проведеної експертизи, оскільки на даний час виникла необхідність у призначенні ряду експертиз (експертизи технічного стану, транспортно-трасологічної експертизи, автотехнічної з метою встановлення причин, що слугували настанню ДТП). Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.09.2025 у справі №308/13984/25, провадження №1-кс/308/5704/25 накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на тимчасово вилучене майно, а саме: транспортний засіб марки Hyundai моделі «I30» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_2 VIN-код НОМЕР_4 .

На підставі наведеного, просить cкасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.09.2025 у справі №308/13984/25, провадження №1-кс/308/5704/2025 на транспортний засіб марки Hyundai моделі «I30» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_2 VIN-код НОМЕР_4 , який належить їй на праві власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 в частині користування вказаним транспортним засобом із забороною їй та будь-яким іншим особам відчужувати та розпоряджатися ними. Розгляд клопотання просить провести за її відсутності у зв`язку з проживанням у м. Чернівці та неможливості з`явитися до зали судових засідань через значну віддаленість від м. Ужгород.

Власник майна ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, при цьому згідно прохальної частини клопотання просить провести розгляд справи без її участі.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти скасування арешту майна на даній стадії, транспортний засіб визнаний речовим доказом.

Заслухавши думку учасників, розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.09.2025 клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001773 від 22.09.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України задоволено. Накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на тимчасово вилучені в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 20.09.2025 за адресою: місто Ужгород, вул. Марії Заньковецької, біля будинку №77, а саме: автомобіль марки «Hyundai» моделі «I30» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 ; мотоцикл марки «Honda» моделі «Forza» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 власником автомобіля марки «Hyundai», моделі «I30», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_7 є ОСОБА_7 .

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України зазначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. 3 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно ч.1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», а саме частиною 3 пункту 1 зазначено, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявляти клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, в справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 р., для з`ясування наявності порушення цього положення ЄСПЛ має встановити, чи було забезпечено справедливу рівновагу між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід`ємним принципом всієї Конвенції, що відбито в структурі ст. 1 Протоколу №1 Європейської конвенції з прав людини.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях в тому числі щодо України констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. п. 46 рішення у справі «Устименко проти України», п.п. 51,52 рішення у справі «Рябих проти Росії», п. 31 рішення у справі «Марушин проти Росії», п. 61 рішення у справі «Брумареску проти Румунії»).

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення у справах Sperrong and Lonnroth v Sweden» від 23.09.82, «Новоселецький проти України» від 11.03.2003, «Федоренко проти України» від 1.06.2006).

Судом встановлено, що на даний час необхідність в арешті майна на транспортний засіб «Hyundai», моделі «I30», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_7 в частині користування таким, зважаючи на проведення експертиз, відпала.

Виходячи із вищезазначеного, враховуючи зміст клопотання та додані до нього матеріали, суд вважає клопотання про скасування арешту майна обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: зокрема, у разі скасування арешту.

Керуючись ст.ст. 9, 26, 174, 369 - 372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_7 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001773 від 20.09.2025 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.09.2025 по справі №308/13984/25 на транспортний засіб «Hyundai», моделі «I30», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_7 .

Ухвала окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1