ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 686/7691/26

Провадження № 11-сс/820/194/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького

апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

заявника ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 березня 2026 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Хмельницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та

В С Т А Н О В И Л А:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини

ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Хмельницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Скаргу обґрунтовує тим, що 10.03.2026 у порядку ст. 214 КПК України він звернувся до керівника Хмельницької обласної прокуратури із заявою про притягнення до кримінальної відповідальності старшого слідчого Першого СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_6 , який здійснюючи досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000111 від 30.01.2025 за ч.2 ст. 365 КК України, зловживаючи службовим становищем в інтересах третіх осіб, всупереч інтересам служби, сфальсифікував докази у кримінальному провадженні, що призвело до його незаконного закриття та дало можливість винним у скоєнні злочину особам уникнути відповідальності, чим завдано істотну шкоду охоронюваним законом правам, свободам чи інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, оскільки: дані особи здійснюють реалізацію функцій держави та наділені відповідними повноваженнями, що дає їм можливість заподіяти шкоду правоохоронній системі: вчинення правопорушень особами, покликаними бути еталоном у дотриманні закону та протидіяти порушенню законів іншими, сприяє виникненню і поширенню в суспільстві правового нігілізму, неповаги до закону, схильності до незаконних методів досягнення мети.

Просив зобов`язати уповноважену особу Хмельницької обласної прокуратури внести до ЄРДР відомості за заявою від 10.03.2026 про вчинення кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена за ч.3 ст.364 КК України.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 березня 2026 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Хмельницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що по суті заявником оскаржуються процесуальні дії та рішення слідчого в ході здійснення досудового розслідування у конкретному кримінальному провадженні, а заява про вчинення кримінального правопорушення містить лише суб`єктивний виклад обставин та не містить відомостей, за якими можна визначити наявність складу кримінального правопорушення, оскільки злочинність таких дій не підтверджується достатніми даними, обґрунтованими та допустимими доказами. Крім того, зазначені скаржником відомості у даному випадку не є належною підставою для ініціювання кримінального провадження та є необґрунтованим застосуванням заходу кримінально-правового примусу, а відтак підстави для внесення відомостей до ЄРДР та задоволення скарги відсутні.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із ухвалою слідчого судді, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову, якою задовольнити його вимоги з передбачених КПК України підстав.

На думку заявника вказана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, постановленою з порушенням положень КПК України та такою, що порушує його права.

Вважає, що здійснення досудового розслідування не уповноваженими на те особами (органами) визнається істотним порушенням прав людини і основоположних свобод та має наслідком визнання отриманих доказів недопустимими.

Зауважує, що його заява подана в порядку ст. 214 КПК України, була спрямована до ТУ ДБР у м. Хмельницькому як звичайне звернення, всупереч забороні направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Вважає, що передання слідчим, дізнавачем, прокурором заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення до іншого органу досудового розслідування про внесення відповідних відомостей до ЄРДР є порушенням вимог ч.1 ст. 214 КПК України згідно якої невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування.

Зазначає, що на стадії внесення відомостей до ЄРДР та відкриття кримінального провадження особа, що звернулась з заявою про вчинення злочину, не є стороною такого провадження та набуває цей статус лише після відповідної реєстрації відомостей у ЄРДР, а тому, висновок слідчого судді про відсутність доказів на підтвердження наведених заявником обставин, суперечить зазначеним нормам КПК України.

Вважає, що суперечить вимогам КПК України висновок слідчого судді про необхідність викладення заявником обставин спричинення істотної шкоди або настання тяжких наслідків, оскільки п.3 ч.1 ст.91 КПК України вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням відносяться до тих обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а обов`язок доказування цих обставин покладається на слідчого, прокурора, а не на заявника.

Вважає, що інші доводи, на які посилається слідчий суддя в ухваленому рішенні, безпосередньо не стосуються предмета оскарження та виходять поза межі судового розгляду.

Позиції учасників судового провадження

ОСОБА_5 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, а рішення слідчого судді скасувати з підстав, наведених у апеляції.

Прокурора було повідомлено про час, дату та місце розгляду апеляційної скарги, однак у судове засідання не з`явився, про поважні причини неявки не повідомив.

Відповідно до вимог частини 4 статті 405, ст. 422 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про можливість провести апеляційний розгляд у відсутність прокурора, його неявка за наведених обставин не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, заявника ОСОБА_5 , перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Мотиви суду

Згідно зі статтею 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно частини 1 статті 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому цим кодексом.

Відповідно до КПК окремою формою судової діяльності є судовий контроль за додержанням законів органами дізнання, досудового слідства та прокурором, який реалізує слідчий суддя. Зміст і характер такої діяльності щодо судового контролю в рамках кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини на стадії досудового розслідування кримінального провадження. При цьому в нормах КПК простежується оперативний характер здійснення слідчим суддею повноважень з приводу судового контролю та невідкладність у вирішенні питань про відновлення порушених прав і свобод заінтересованих осіб.

На підставі пункту 1 частини 1статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, в тому числі і бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 оскаржує відмову у задоволенні його скарги на бездіяльність уповноважених осіб Хмельницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідуваньпро кримінальне правопорушення за його заявою від 10.03.2026 року, оскільки вважає, що факти, викладені в зазначеній заяві є достатніми для внесення відомостей до ЄРДР.

За результатом перевірки доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про їх безпідставність з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно з частиною 4 статті 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Внесення відомостей до ЄРДР також врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020 року, згідно з пунктом 1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами пунктів 4, 5 частини 5 статті 214 КПК України.

Відповідно до висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого (прокурора) щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

При цьому зміст частини l статті 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Із зазначеного вище слідує, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення.

Розгляд скарги на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, обумовлює необхідність дослідження слідчим суддею самого повідомлення (заяви) про вчинення кримінального правопорушення на предмет того, чи може воно бути підставою для порушення кримінального провадження.

У такому випадку слідчий суддя не може виконувати абсолютно формальну функцію судового примусу уповноважених осіб вносити до ЄРДР всі без виключення заяви і повідомлення, які ними отримуються.

У ході судового розгляду встановлено, що 10.03.2026 у порядку ст. 214 КПК України ОСОБА_5 звернувся до керівника Хмельницької обласної прокуратури із заявою про притягнення до кримінальної відповідальності старшого слідчого першого СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_6 , який здійснюючи досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000111 від 30.01.2025 за ч. 2 ст. 365 КК України, не долучив до матеріалів провадження медичні документи, які підтверджують спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, не направив їх до судово-медичної експертизи для встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, внаслідок чого не визнав його процесуальний статус як потерпілого, чим обмежив у процесуальних правах; не долучив у встановленому кримінально-процесуальним законодавством порядку в якості доказу надані відеоматеріали щодо обставин побиття сина; не вжив заходів до встановлення свідків його побиття, котрі фігурують у наданих слідчому відеоматеріалах та їх подальшого допиту; тоді як надані відеоматеріали з боді-камер поліцейського та мобільних телефонів військовослужбовців ТЦК, які долучені до матеріалів кримінального провадження, мають явні сліди несанкціонованого втручання. Зазначив, що висновки слідчого, викладені у постанові про закриття кримінального провадження, упереджені та не відповідають обставинам справи, що спричинило та стало підставою для її скасування ухвалою слідчого судді.

Заява ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення була зареєстрована у Хмельницькій обласній прокуратурі 10.03.2026 за №6629-26.

Листом Хмельницької обласної прокуратури від 11.03.2026 ОСОБА_5 було направлено відповідь, якою йому повідомлено, що відповідно до ст. 5 Закону України «Про державне бюро розслідувань» Державне бюро розслідувань вирішує завдання із запобігання, виявлення, припинення, розкриття і розслідування злочинів, вчинених службовими особами, які займають особливо відповідальне становище відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про державну службу", особами, посади яких віднесено до першої - третьої категорій посад державної служби, суддями та працівниками правоохоронних органів, крім випадків, коли ці злочини віднесено до підслідності детективів Національного антикорупційного бюро України, злочинів проти встановленого порядку несення військової служби (військових злочинів), крім злочинів, передбачених статтею 422 Кримінального кодексу України (а/с 8).

Даним листом матеріали за заявою ОСОБА_5 були направлені до ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому.

Слідчий суддя дійшов висновку, що по суті заявником оскаржуються процесуальні дії та рішення слідчого в ході здійснення досудового розслідування у конкретному кримінальному провадженні, а заява про вчинення кримінального правопорушення містить лише суб`єктивний виклад обставин та не містить відомостей, за якими можна визначити наявність складу кримінального правопорушення, оскільки злочинність таких дій не підтверджується достатніми даними, обґрунтованими та допустимими доказами.

Вказані висновки абсолютно точно корелюються з позицією Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеній у постанові від 30.09.2021 у справі №556/450/18, відповідно до якої підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Вирішальним чинником для внесення відомостей до ЄРДР за повідомленням є саме наявність у цьому повідомленні обставин, які свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документа. Ініціювати процедуру кримінального переслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, а також є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Системний аналіз положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення. До того ж законодавцем розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч.1 ст.214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч.4 ст.214 КПК України.

Відтак, з аналізу викладених вище норм законодавства та позицій касаційної інстанції вбачається відсутність обов`язку у відповідальних осіб вносити будь-які відомості, які надходять до них, а лише ті, які у своїй сукупності певним чином вказують на можливість існування складу того чи іншого кримінального правопорушення, тобто передбачається початкова оцінка обґрунтованості такої заяви чи повідомлення, навіть якщо це прямо не вказано у КПК України.

За результатом аналізу матеріалів справи, як слідчим суддею суду першої інстанції, так і апеляційним судом встановлено, що Хмельницькою обласною прокуратурою 11.03.2026 заяву ОСОБА_5 було направлено до ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про державне бюро розслідувань» Державне бюро розслідувань вирішує завдання із запобігання, виявлення, припинення, розкриття і розслідування злочинів, вчинених службовими особами, які займають особливо відповідальне становище відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про державну службу", особами, посади яких віднесено до першої - третьої категорій посад державної служби, суддями та працівниками правоохоронних органів, крім випадків, коли ці злочини віднесено до підслідності детективів Національного антикорупційного бюро України, злочинів проти встановленого порядку несення військової служби (військових злочинів), крім злочинів, передбачених статтею 422 Кримінального кодексу України, про що повідомлено заявнику (а/с 8).

Таким чином, Хмельницькою обласною прокуратурою було розглянуто заяву ОСОБА_5 та направлено за належністю до ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому для розгляду як звернення щодо неналежного досудового розслідування у кримінальному провадженні та з інших питань, тобто як звернення громадян.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, медіа, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Під час розгляду скарги на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчий суддя, дослідів заяву ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення на предмет того, чи може вона бути підставою для порушення кримінального провадження, дійшов висновку, що підставою звернення ОСОБА_5 до Хмельницької обласної прокуратури була фактично незгода заявника із діями старшого слідчого першого СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_6 , який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000111 від 30.01.2025 за ч. 2 ст. 365 КК України та прийнятим ним рішенням про закриття кримінального провадження.

При цьому, викладені у заяві ОСОБА_5 обставини, недостатні для того, щоб розпочати досудове розслідування, оскільки досудове розслідування розпочинається саме на підставі фактів, які свідчать саме про вчинення кримінального правопорушення, і не можуть вказані обставини слугувати механізмом для притягнення до відповідальності службових осіб, у разі прийняття ними рішень та вчинення процесуальних дій, зміст та порядок здійснення яких не задовольняє когось із учасників кримінального провадження. До того ж, процесуальна діяльність прокурора, слідчого, дізнавача, в межах їх посадової дискреції, не може бути підставою для їх кримінального переслідування. Порядок оскарження у рамках кримінального провадження процесуальних дій та рішень слідчого, дізнавача, прокурора, у випадку незгоди з ними, визначений кримінально-процесуальним кодексом.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками слідчого судді.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді суду першої інстанції, що прокурором Хмельницької обласної прокуратури, не була допущена бездіяльність, яка б виразилась у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, про яку йдеться у поданій заявником скарзі.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 колегією суддів апеляційного суду перевірено, однак вони є безпідставними, тому не заслуговують на увагу.

На переконання колегії суддів, у заяві відсутні будь-які об`єктивні відомості, які б підтверджували реальність подій кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для виникнення обов`язку в уповноважених осіб Хмельницької обласної прокуратури внести відомості до ЄРДР за поданою ОСОБА_5 заявою від 10.03.2026 року

та почати досудове розслідування кримінального провадження, відповідно до положень статті 214 КПК України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги заявника ОСОБА_5 , слідчий суддя ухвалив законне, вмотивоване й обґрунтоване рішення, таке, що відповідає вимогам чинного кримінального процесуального закону, порушень, які б надавали підстави для його скасування, колегією суддів не встановлено, тому апеляційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої апеляційної скарги.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 березня 2026 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Хмельницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3