Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/1230/26
номер провадження 1-кс/695/263/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2026 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчої слідчого відділу Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000383 від 25.03.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про арешт майна,

УСТАНОВИВ:

До слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області надійшло клопотання слідчої СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000383 від 25.03.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про арешт майна.

Клопотання обґрунтоване тим, що 14 березня 2026 року, близько 22 год. 00 хв, ОСОБА_5 , знаходячись в м. Харкові Харківської області, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, шляхом знахідки, незаконно придбав без передбаченого законом дозволу корпус від гранати типу М-67 із підривником типу М-213, які відповідно до довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів № 141 від 25.03.2026 належить до категорії небезпечних та корпус від гранати типу РГД-5 із підривником типу УЗРГМ-2, яка відповідно до довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів № 140 від 26.03.2026 належить до категорії небезпечних, які в подальшому незаконно, без передбаченого законом дозволу перевіз з м. Харкова до с. Хрестителеве, а в подальшому переніс до свого домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав до їх виявлення та вилучення працівниками поліції під час проведення невідкладного огляду 25.03.2026.

У зв`язку з отриманням інформації про факт вчинення кримінального правопорушення, виявлення та фіксації відомостей про обставини його вчинення, відшукування та вилучення об`єктів, які могли слугувати знаряддям та речовими доказами по даному кримінальному провадженню, з метою недопущення вчинення іншого кримінального правопорушення, 25.03.2026 слідчим СВ Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітаном поліції ОСОБА_6 , в період часу з «23» год. «31» хв. по «00» год. «06» хв. проведено невідкладний огляд за адресою АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , в результаті якого виявлено та вилучено: один підривник М-213, один корпус гранати М-67, мобільний телефон «Самсунг А-12», куртка чоловіча.

Крім цього, 26.03.2026 слідчим СВ Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітаном поліції ОСОБА_6 , в період часу з «00» год. «42» хв. по «01» год. «06» хв.. проведено невідкладний огляд за адресою: АДРЕСА_1 , у будинку, в якому фактично проживає без реєстрації гр. ОСОБА_5 , в результаті якого виявлено та вилучено: один підривник типу УЗРГМ-2, один корпус гранати РГД-5.

В ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні було встановлено причетну особу до вчинення кримінального правопорушення, а саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 .

26.03.2026 о 00 год. 04 хв. затримано у порядку ст. 208 КПК України громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 .

Окрім цього, 26.03.2026 постановою начальника відділення СВ Золотоніського РВП ОСОБА_8 було відібрано біологічні зразки ОСОБА_5 , а саме: букальний епітелій, що поміщено до одного паперового конверту; дактилокарту, що поміщено до паперового конверту.

26.03.2026 постановою слідчого всі вилучені предмети визнано речовими доказами по кримінальному провадженню.

З урахуванням вищевикладеного, з метою забезпечення кримінального провадження, недопущення зміни, перетворення, знищення, а також збереження речових доказів, вважаємо за доцільне накласти арешт на вилучені предмети, у зв`язку з чим слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на зазначене майно.

У судове засідання слідча та прокурор не з`явилися, в резолютивній частині клопотання просили розглянути клопотання у їх відсутності та задовольнити його.

У судове засідання власник майна ОСОБА_5 не з`явився, надав заяву, згідно якої просив розглянути клопотання без його участі, щодо накладення арешту на майно, не заперечував, крім вилученого його особистого телефону Самсунг А12, просив суд повернути його.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов наступного.

Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.

Згідно ст.170 ч.1 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з положеннями абзацу першого частини третьої ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 статті 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Суд установив, що 25 березня 2026 року до ЄРДР були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, що підтверджується витягом з кримінального провадження № 0000383.

Згідно протоколу огляду від 25.03.2026 року, в період часу з 23 год. 31 хв. по 00 год. 06 хв. 26.03.2026 року проведено огляд домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено один підривник М-213, один корпус гранати М-67, мобільний телефон «Самсунг А-12», куртку чоловічу.

Згідно протоколу огляду від 26.03.2026 року в період часу з 00 год. 42 хв. по 01 год. 06 хв. проведено огляд домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено: один підривник типу УЗРГМ-2, один корпус гранати РГД-5.

26.03.2026 у порядку ст. 208 КПК України гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було затримано.

26.03.2026 постановою начальника відділення СВ Золотоніського РВП ОСОБА_8 було відібрано біологічні зразки ОСОБА_5 , а саме: букальний епітелій та дактилокарту.

Постановою слідчого від 26.03.2026 вищевказане майно визнане речовими доказами та долучено до матеріалів провадження.

Під час судового розгляду клопотання встановлено, що метою накладення арешту на один підривник типу УЗРГМ-2, один корпус гранати РГД-5, один підривник М-213, один корпус гранати М-67, мобільний телефон «Самсунг А-12», куртки чоловічої, букального епітелію та дактилокарту, є збереження речових доказів.

Підставою для арешту вищевказаного майна є наявність достатніх підстав вважати, що вилучене майно зберегло на собі сліди правопорушення, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження.

З метою забезпечення збереження речових доказів та забезпечення співрозмірності права власника/користувача на майно, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про накладення арешту на один підривник типу УЗРГМ-2, один корпус гранати РГД-5, один підривник М-213, один корпус гранати М-67, куртки чоловічої, букального епітелію та дактилокарту підлягає задоволенню.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Щодо накладення арешту на решту вилученого майна, а саме: мобільний телефон «Самсунг А-12», слідчий суддя зазначає наступне.

Метою накладення арешту на майно може бути збереження речових доказів. Якщо речі (предмети) визнано речовими доказами, то відповідно до ст.98 КПК України має бути зазначено, яким ознакам (критеріям) речового доказу вони відповідають, й підстава для арешту (яку обставину буде підтверджувати) та завдання, яке має бути виконане арештом майна.

Звертаючись із клопотанням про накладення арешту на зазначене майно з метою забезпечення збереження речового доказу, прокурор має обґрунтувати відповідність вилученого майна критеріям речового доказу, оскільки відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідність вилученого майна, а саме мобілього телефону «Самсунг А-12», критеріям речового доказу у клопотанні не обгрунтована та не зазначена наявність достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Щодо завдання арешту майна, то воно визначене ч. 11 ст.170 КПК України. Прокурор має довести, що існують конкретні обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, а не перерахувати ці обставини. Це має бути доведено та конкретно зазначено у клопотанні, хто за таких обставин може пошкодити, зіпсувати, втратити, знищити, використати, перетворити, передати майно, якщо його не арештувати.

Слідчим при зверненні з клопотанням про арешт майна не обгрунтовано, чи є вилучений мобільний телефон «Самсунг А-12» речовим доказом та наявність ризиків у разі незастосування їх арешту (ч.11 ст.170 КПК України).

До клопотання слідчого додано постанову слідчого про визнання вилучених речей речовим доказом, проте у постанові жодним чином не обґрунтовано, яким саме критеріям речового доказу відповідає вилучений мобільний телефон «Самсунг А-12».

Сукупний аналіз ст.ст. 98, 170, 171, 173 КПК України дає підстави слідчому судді вважати, що клопотання про арешт повинно містити відповідне обґрунтування з абсолютним дотриманням викладених правових норм. У разі подання клопотання про арешт майна у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, в ньому повинно бути зазначено, яким з ознак, визначених в ч. 1 ст. 98 КПК України, відповідає майно, на яке слідчий просить накласти арешт, з відповідним мотивуванням відповідно до обставин конкретного кримінального провадження.

Враховуючи викладене, клопотання в частині накладення арешту на мобільний телефон «Самсунг А-12» задоволенню не підлягає.

Разом з тим, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до положень ст.174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Керуючись ст.ст. 7, 110, 131, 132, 167-168, 170-174, 309, 370-372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчої слідчого відділу Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000383 від 25.03.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000383 від 25.03.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, на майно, вилучене:

25.03.2026 року під час проведення огляду за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: один підривник М-213, один корпус гранати М-67, куртку чоловічу;

26.03.2026 року під час проведення огляду за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: один підривник типу УЗРГМ-2, один корпус гранати РГД-5;

26.03.2026 під час відібрання біологічних зразків ОСОБА_5 , а саме: букального епітелію та дактилокарту.

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Слідчий суддя ОСОБА_1