Справа № 206/1111/26
Провадження № 1-кс/206/332/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року м. Дніпро

Слідчий суддя Самарського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 05.03.2026 про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0022243, -

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду м. Дніпра надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого ОСОБА_4 від 05.03.2026 про відмову у визнанні його потерпілим, в якій він просить:

1. Скасувати постанову старшого слідчого СВ ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 05.03.2026 про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0022243;

2. Зобов`язати слідчого у вказаному кримінальному провадженні невідкладно вручити ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

3. Зобов`язати слідчого виконати вимоги Ухвали Центрального районного суду м. Дніпра від 02.10.2025 у справі № 203/6833/25 та внести до ЄРДР вичерпні відомості, вказані у моїй заяві від 14.08.2025.

Скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_3 є заявником у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 382 КК України. Невиконання судового рішення, що є предметом розслідування, безпосередньо завдає йому шкоди, проте слідчий безпідставно відмовив у задоволенні клопотання, чим порушив вимоги ст. 55 КПК України.

В судове засідання скаржник ОСОБА_3 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.

З урахуванням обмежених строків розгляду скарги та достатності матеріалів для вирішення питання по суті, слідчий суддя вважає за можливе проводити судовий розгляд без участі скаржника ОСОБА_3 .

Старший слідчий СВ ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 для участі в судовому засіданні не з`явився, був належним чином повідомленим про час і дату проведення судового засідання, подав заяву про розгляд скарги без його участі.

З урахуванням викладеного, керуючись приписами частини 3 статті 306 КПК України, слідчий суддя вирішив проводити судовий розгляд скарги без участі слідчого.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Отже, оскільки викликані для участі в судове засідання особи не з`явились, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Так, слідчим суддею встановлено, що 14 серпня 2025 року ОСОБА_3 звернувся до ТУ ДБР у м. Полтаві із заявою про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами ВЧ НОМЕР_1 . Заява обґрунтовувалася тим, що службові особи військової частини, на думку заявника, надали завідомо неправдиві відомості під час службового розслідування та ігнорували рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.12.2024 у справі №340/5106/24, що містить ознаки складів злочинів, передбачених ст.ст. 364, 382, 383, 384 КК України.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Дніпра від 02.10.2025 у справі № 203/6833/25 було задоволено скаргу ОСОБА_3 та зобов`язано уповноважених осіб ДБР внести відомості за вказаною заявою до ЄРДР. На виконання цієї ухвали було розпочато кримінальне провадження № 0022243.

Надалі, у зв`язку зі зміною підслідності, матеріали кримінального провадження були передані до СВ відділення поліції №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області.

13 лютого 2026 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого ОСОБА_4 із клопотанням про залучення його до провадження як потерпілого. В обґрунтування клопотання заявник зазначив, що протиправні дії службових осіб ВЧ НОМЕР_1 , зокрема невиконання рішення суду та подання завідомо неправдивих свідчень, завдали йому суттєвої моральної шкоди та порушили його законні права як військовослужбовця.

Однак, 05 березня 2026 року старшим слідчим ОСОБА_4 було винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим. Слідчий мотивував своє рішення тим, що на даному етапі досудового розслідування нібито відсутні достатні відомості, які б вказували на заподіяння скаржнику шкоди, а також посилався на свою процесуальну самостійність.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України, права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Постанова про відмову у визнанні потерпілим може бути винесена слідчим лише у разі, якщо існують очевидні підстави вважати, що шкода особі не завдана (ч. 5 ст. 55 КПК України).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування може бути оскаржено, зокрема, рішення слідчого про відмову у визнанні особи потерпілим.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора слідчий суддя має право, зокрема, скасувати рішення слідчого або зобов`язати його вчинити певну дію.

Встановлено, що оскаржувана постанова слідчого від 05.03.2026 мотивована «відсутністю достатніх відомостей» для визнання особи потерпілою на даному етапі. Проте, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 є стягувачем у виконавчому провадженні, невиконання рішення у якому стало підставою для відкриття кримінального провадження за ст. 382 КК України. Зазначене свідчить про наявність ознак завданої йому шкоди.

Твердження слідчого про «процесуальну самостійність» не може слугувати підставою для ігнорування імперативних норм ст. 55 КПК України щодо прав заявника на набуття статусу потерпілого.

З огляду на встановлені обставини слідчий суддя доходить висновку, що постанова старшого слідчого СВ ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 05.03.2026 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим прийнята без належної оцінки обставин, викладених у заяві скаржника, та без урахування вимог ст. 55 КПК України, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України особі, яка набула статусу потерпілого, слідчий або прокурор зобов`язані вручити пам`ятку про її процесуальні права та обов`язки. Таким чином, вручення такої пам`ятки є процесуальним наслідком прийняття рішення про визнання особи потерпілою.

З огляду на те, що оскаржувана постанова слідчого підлягає скасуванню, а питання про визнання особи потерпілою належить до компетенції слідчого під час досудового розслідування, слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати слідчого повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні з урахуванням вимог ст. 55 КПК України та правової оцінки, викладеної в цій ухвалі.

У разі прийняття рішення про визнання ОСОБА_3 потерпілим слідчий зобов`язаний виконати вимоги ч. 2 ст. 55 КПК України щодо вручення йому пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Разом з тим, вимога скаржника про зобов`язання слідчого виконати ухвалу Центрального районного суду м. Дніпра від 02.10.2025 у справі №203/6833/25 та внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань додаткові відомості, викладені у заяві від 14.08.2025, не підлягає задоволенню в межах даного судового розгляду.

Суд зазначає, що контроль за виконанням ухвали слідчого судді від 02.10.2025 здійснюється судом, який її постановив, у порядку ст. 535 КПК України або шляхом оскарження бездіяльності у відповідному провадженні. Предметом розгляду цієї скарги є перевірка законності постанови слідчого про відмову у визнанні особи потерпілою. Питання щодо внесення відомостей до ЄРДР або виконання іншої ухвали слідчого судді не є предметом оскарження у даному провадженні та можуть бути вирішені в порядку, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, шляхом подання окремої скарги.

З огляду на викладене, слідчий суддя доходить висновку, що скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 55, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 05 березня 2026 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0022243 задовольнити частково.

Постанову старшого слідчого СВ ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 05 березня 2026 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0022243 скасувати.

Зобов`язати слідчого повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 13 лютого 2026 року про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0022243 з урахуванням вимог ст. 55 КПК України та правової оцінки, викладеної в цій ухвалі.

В іншій частині вимог скарги відмовити.

Матеріали кримінального провадження № 0022243 повернути до СВ ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1