Справа № 686/5920/26
Провадження № 1-кс/686/2284/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_4 , погодженого з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гніздичне Збаразького району Тернопільської області, українця, громадянина України, що на момент вчинення кримінального правопорушення обіймав посаду менеджера (управителя) зі збуту ПП «Шумськ Хліб», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, солдата в/ч НОМЕР_1 , раніше не судимого

у кримінальному провадженні № 0001941 від 14.11.2025, -

встановив:

25 лютого 2026 року cтарший слідчий в ОВС Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_4 , звернуся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням, яке погоджено прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 КК України, строком на 60 діб. В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 КК України, який є тяжким злочином, та існують передбачені ст. 177 КПК України ризики, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Заслухавши пояснення прокурора та слідчого, які клопотання підтримали та наполягали на його задоволенні, підозрюваного та його захисника, які заперечили щодо його задоволення в повному обсязі, посилаючись на недоведеність наявних ризиків і просили обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, дослідивши матеріали клопотання та надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше лютого 2022 року, заступник командира батальйону з тилу начальник тилу НОМЕР_2 окремого батальйону (військова частина НОМЕР_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 , з метою вчинення заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, увійшов у злочинну змову із підлеглим військовослужбовцем - начальником продовольчої служби з тилу військової частини НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 окремий батальйон ЗТУ НГУ) ОСОБА_9 (що з 26.08.2022 діяв як викривач, виконуючи спеціальне завдання з розкриття кримінально протиправної діяльності організованої групи), який в силу займаної посади мав сприяти вчиненню злочину шляхом усунення перешкод у незаконному прийнятті на баланс непоставлених підприємцями хлібо-булочних виробів та приховувати вчинені злочини, а також директора ПП «Шумськ Хліб» ОСОБА_10 , менеджера ПП «Шумськ Хліб» ОСОБА_6 та бухгалтера ПП «Шумськ Хліб» ОСОБА_11 , які повинні були документально завищувати обсяг постачання до військової частини НОМЕР_3 продуктів харчування хлібо-булочних виробів, з метою подальшого перерахунку грошових коштів за фіктивними видатковими накладними та їх виведення з підконтрольних рахунків задля розподілу між учасниками злочинів.

Так, в період часу з лютого 2022 по жовтень 2022 року, за сприяння ОСОБА_8 , між військовою частиною НОМЕР_3 та ПП « ОСОБА_12 », в особі директора підприємства ОСОБА_10 , укладено п`ять договорів про закупівлю товарів (хлібо-булочних виробів) за державні кошти на загальну суму 1 614 324, 96 грн.

На виконання умов укладених договорів між ПП «Шукськ Хліб» та на підставі наданих ОСОБА_8 завідомо підроблених видаткових накладних, які передавалися до військової частини як наручно, так і електронним способом, військовою частиною НОМЕР_3 , проводився перерахунок коштів на рахунки ПП « ОСОБА_12 », після отримання яких, бухгалтер ПП «Шумськ Хліб» ОСОБА_11 , діючи за вказівками члена групи ОСОБА_10 , спільно із ОСОБА_8 , викривачем ОСОБА_9 , виводила з рахунків ПП «Шумськ Хліб» незаконно отримані від військової частини НОМЕР_3 грошові кошти, які в подальшому викривач ОСОБА_9 , діючи в складі групи осіб та виконуючи вказівки ОСОБА_8 , отримував від менеджера ПП «Шумськ Хліб» ОСОБА_6 , частинами грошові кошти, за фактично не поставлений до військової частини НОМЕР_3 хліб. Іншу частину грошових коштів ОСОБА_6 залишав на підприємстві для подальшого розподілу між ним ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , як винагороду за участь у складі групи.

Таким чином, в порушення умов укладених договорів між ПП «Шумськ Хліб» та військовою частиною НОМЕР_3 , ОСОБА_8 , викривач ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , діючи в умовах військового стану та у складі групи, шляхом підробки видаткових накладних, завищивши обсяг постачання продукції харчування на загальну суму 1 489 092, 09 грн., які вивели з підконтрольних рахунків та розподілили між собою, вчинили заволодіння бюджетними коштами, виділеними на потреби військової частини НОМЕР_3 НГУ.

25.02.2026 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення на даний час об`єктивно підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви, повідомлення про вчинене кримінального правопорушення або таке, що готується від ОСОБА_9 від 25.08.2022; показаннями свідка ОСОБА_9 , від 27.08.2022, 21.11.2025; висновком судово економічної експертизи №СЕ-19/106-23/13046-ЕК від 29.06.2023; висновком судово економічної експертизи №СЕ-19/106-23/8749-ЕК від 11.08.2023; протоколами про хід та результати НСРД у вигляді аудіо відео контролю за особою від 22.09.2022 та 20.10.2022; протокол НСРД у виді зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 01.10.2022; видатковими накладними, актами звірок, товарно-транспортними накладними на відпуск та оприбуткування хлібобулочних виробів, а також іншими узгодженими між собою матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, відповідно до ст. 12 КК України, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді караються позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Враховуючи, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, наявні ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий у клопотанні просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, у разі визначення застави, визначити заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки застосування до ОСОБА_6 іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та не зможе запобігти настанню вищевказаних ризиків.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Частиною 1 ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Із наданих матеріалів вбачається, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001941 від 17.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 366, ч. 4 ст. 191 КК України.

25.02.2026 р. ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, тобто, згідно зі ст. 12 КК України, даний злочин класифікується як тяжкий.

Дана підозра є обґрунтованою, адже на її підтвердження надано: протокол прийняття заяви, повідомлення про вчинене кримінального правопорушення або таке, що готується від ОСОБА_9 від 25.08.2022; показання свідка ОСОБА_9 , від 27.08.2022, 21.11.2025; висновок судово економічної експертизи №СЕ-19/106-23/13046-ЕК від 29.06.2023; висновок судово економічної експертизи №СЕ-19/106-23/8749-ЕК від 11.08.2023; протоколи про хід та результати НСРД у вигляді аудіо відео контролю за особою від 22.09.2022 та 20.10.2022; протокол НСРД у виді зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 01.10.2022; видаткові накладні, акти звірок, товарно-транспортні накладні на відпуск та оприбуткування хлібобулочних виробів, а також інші узгоджені між собою матеріали кримінального провадження.

Таким чином, станом на момент розгляду клопотання, беззаперечних доказів того, що ОСОБА_6 не причетний до вчинення кримінального правопорушення, не встановлено.

З наданих матеріалів убачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки, у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду є достатньо високим.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а також у справі «Летельє проти Франції» зазначено, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Окрім цього, тяжкість підозри може бути достатньою причиною разом з іншими для тримання особи під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 у справі «Волосюк» проти України).

ОСОБА_6 з метою уникнення кримінальної відповідальності має можливість контактувати (спілкуватись) із свідками та можливими співучаниками кримінального провадження, зокрема необхідним є врахування ризику здійснення тиску зі сторони підозрюваного на заявника у кримінальному провадженні, з метою надання ним показів, які б сприяли уникненню останнім кримінальної відповідальності.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими твердження слідчого, що підозрюваний ОСОБА_6 може впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Кримінальне провадження перебуває на початковій стадії, досудове розслідування триває, не встановлено та не відшукано всі докази, не допитано осіб, яким відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження.

Тому з метою нівелювання такого ризику, застосування до підозрюваного запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.

Слідчий суддя вважає, що при встановленні наявності ризику впливу на свідків також слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Досудовим розслідуванням встановлено, що особи, яким відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження (свідки) ще не допитані, відтак у разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою це дозволить підозрюваному, шляхом умовлянь, чиненням тиску та/або будь-яким іншим чином вплинути на цих осіб з метою серед іншого зміни показань про обставини провадження, як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду.

Окрім того, існують ризики, передбачені п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вказаний ризик обґрунтовується тим, що на даний час у вказаному кримінальному провадженні не встановленні всі обставини, які підлягають доказуванню, зокрема не встановлено всіх учасників вчинених правопорушень, сам механізм вчинення, а отже для уникнення покарання за скоєння тяжких злочинів підозрюваний може самостійно, або за допомогою інших учасників знищити, сховати або спотворити речі і документи, які можуть мати значення речових доказів у кримінальному провадженні та які на даний час не відшукані органом досудового розслідування. Також існує ризик іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, який може бути виражений у створенні підозрюваним штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій. Також зазначений ризик може бути реалізований підозрюваним шляхом зловживання процесуальними правами, що може виразитись у неявці для проведення слідчих дій у справі чи затягуванні з отриманням та ознайомленням з процесуальними документами, вручення яких чи надання для ознайомлення є обов`язковим під час проведення досудового розслідування. Окрім цього, підозрюваний зможе попередити інших учасників злочинів, які наразі не встановлені органом досудового розслідування, надавши їм відповідні настанови та поради, щодо подальших спільних дій, а також обговорити з ними спільну версію своєї невинуватості у злочинах, таким чином перешкоджати провадженню іншим чином.

За таких обставин по справі, приходжу до висновку про наявність визначених ст. 177 КПК України ризиків: переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні та знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Аналізуючи особу підозрюваного, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 є раніше не судимою особою, має постійне місце проживання,на даний час є військовослужбовцем, одружений, на утриманні неповнолітній син. Однак, ці обставини не є достатніми підставами для відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або застосування більш м`якого запобіжного заходу. Окрім того, вказані обставини не були стримуючими від вчинення дій, що стали підставою для підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину.

Враховуючи наведені ризики, усі, визначені ст. 178 КПК України, обставини в їх сукупності, зокрема й майновий та сімейний стан ОСОБА_6 , наявність у нього належного грошового забезпечення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, вік та стан його здоров`я, приходжу до висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, адже лише такий найсуворіший запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та буде достатнім стримуючим засобом для запобігання ризикам, наявність яких доведена прокурором.

Слідчий суддя вважає обґрунтованою і доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в тому числі й запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, особистого зобов`язання та особистої поруки, не забезпечить попередження вищезазначених ризиків і належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки не встановлено тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні. Так, особисте зобов`язання, домашній арешт занадто м`які запобіжні заходи, які не можна застосувати враховуючи особу підозрюваного, наявні ризики, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень; особиста порука неможливо застосувати, оскільки жодна особа не звернулась до органу досудового розслідування з метою поручитись за підозрюваного та такого прохання від нього самого не надходило.

Завдання кримінального провадження виправдовують вжиття таких обмежувальних заходів та такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, з метою уникнення вищевказаних ризиків.

За наведених обставин, слідчим суддею відхиляються, зазначені стороною захисту аргументи про можливість застосування до підозрюваного більш м`якшого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, зокрема лише у вигляді застави.

Даних, які б перешкоджали триманню ОСОБА_6 під вартою, не встановлено.

Строк тримання під вартою слід визначити в межах строку досудового розслідування та в межах строку, визначеного ст.197 КПК України, а саме по 24 квітня 2026 включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Визначаючи, на підставі ч.3 ст.183 КПК України, розмір застави, вважаю, що застава, в розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 600 грн., буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

В разі внесення застави в розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 600 грн., підозрюваний ОСОБА_6 буде зобов`язаний прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першим викликом; не відлучатися із місця проходження військової служби, та/або населеного пункту, в якому він зареєстрований, та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками та підозрюваними, а також іншими особами, процесуальний статус яких органом досудового розслідування дотепер не визначено у кримінальному провадженні, в тому числі: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та іншими; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Застава, визначена у розмірі, з передбаченого ч. 5 ст. 182 КПК України, - 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, на думку слідчого судді, не є завідомо непомірною для ОСОБА_6 , крім того, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. На даний час відсутні належні правові підстави для визначення застави, як альтернативи запобіжному заходу у виді тримання під вартою, у меншому розмірі, ніж визначений слідчим суддею розмір.

Водночас, клопотання слідчого не може бути задоволено повністю, оскільки він просить застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 строком на 60 діб, а тому слід застосувати вказаний захід забезпечення кримінального провадження на строк по 24 квітня 2026 року.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 196, 197 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбаченихч. 4 ст. 191 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк по 24 квітня 2026 року включно.

Визначити заставу в розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 600 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першим викликом;

2) не відлучатися із місця проходження військової служби, та/або населеного пункту, в якому він зареєстрований, та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками та підозрюваними, а також іншими особами, процесуальний статус яких органом досудового розслідування дотепер не визначено у кримінальному провадженні, в тому числі: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та іншими.

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Ухвала діє по 24 квітня 2026 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Хмельницького міськрайонного суду ОСОБА_1