Справа № 127/2318/26
Провадження №11-сс/801/208/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1 ,
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

заявника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 26.02.2026, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_7 від 20.01.2026,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 26.02.2026 відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_7 від 20.01.2026.

Слідчий суддя своє рішення мотивує тим, що під час судового розгляду вказаної скарги було встановлено, що заява ОСОБА_7 від 30.01.2026 не була проігнорована чи іншим чином залишена без відповідного аналізу, та було направлена для належної перевірки до Гайсинської окружної прокуратури та відділу поліції №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, заявник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 26.02.2026, та постановити нову, якою задовольнити скаргу ОСОБА_7 та зобов`язати уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що на його переконання, ухвала слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 26.02.2026 є незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам КПК України, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Зокрема, апелянт зазначає, що під час розгляду його скарги слідчим суддею було допущено низку порушень вимог кримінального процесуального закону. Так, на його думку, було порушено строки розгляду скарги, оскільки скарга, зареєстрована 23.01.2026, фактично була розглянута лише 26.02.2026, тобто через місяць.

Також апелянт вказує, що йому було безпідставно відмовлено у відводі слідчого судді, що, на його думку, є проявом «корпоративної солідарності».

Крім того, ОСОБА_7 стверджує, що суддя не залучив відповіді про результати розгляду заяви-повідомлення про кримінальне правопорушення працівниками поліції, а також, як зазначає заявник, позбавив його можливості ознайомитись з доказами, наданими працівниками прокуратури до суду, та матеріалами справи № 127/2318/26.

На переконання заявника, при розгляді скарги не було дотримано вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, відповідно до яких скарга розглядається за обов`язкової участі заявника, у зв`язку з чим, як він вважає, суд не з`ясував усіх обставин справи, що мають істотне значення.

Разом із тим апелянт висловлює незгоду з викладеними в ухвалі слідчого судді висновками, зокрема щодо того, що його звернення не було проігноровано та було направлено для належної перевірки до Гайсинської окружної прокуратури та відділу поліції №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області.

Також ОСОБА_7 посилається на порушення його права на судовий захист та ефективний засіб правового захисту, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Разом з тим апелянт також наводить обставини щодо вчинення щодо нього, за його твердженням, кримінальних правопорушень, зокрема щодо пограбування його майна за адресою: Вінницька область, Гайсинський район, с. Війтівка, вул. Шкільна, 10, а також зазначає про нібито бездіяльність правоохоронних органів у розслідуванні таких подій.

З огляду на викладене, апелянт вважає, що суд неповно з`ясував усі обставини справи, а висновки суду, на його думку, не відповідають фактичним обставинам та зроблені з порушенням норм матеріального і процесуального права.

У судові засідання заявник ОСОБА_7 не з`явився про дату, час та місце був повідомлений завчасно та належним чином.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття учасників судового провадження, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає проведенню судового розгляду, якщо суд апеляційної інстанції не визнає їхню участь обов`язковою.

Разом із тим колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 був своєчасно повідомлений про призначення судового розгляду, однак до суду не з`явився повторно та не повідомив про поважні причини своєї неявки, а також не заявив клопотань про відкладення розгляду справи.

З огляду на викладене, а також беручи до уваги, що участь заявника апеляційної скарги у даному судовому засіданні не була визнана судом обов`язковою, колегія суддів дійшла висновку про можливість здійснення апеляційного розгляду за його відсутності.

Колегія суддів, вислухавши позицію прокурора ОСОБА_6 , який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_7 , вивчивши та перевіривши матеріали судової справи та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Указаним вимогам ухвала слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 26.02.2026 відповідає.

Так, відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є не лише захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень і забезпечення притягнення винного до відповідальності, але й запобігання необґрунтованому процесуальному примусу та кримінальному переслідуванню. Отже, положення цієї статті зобов`язують суд забезпечувати баланс між правами заявника та правами осіб, щодо яких він висуває обвинувачення.

Крім того, ст. 7 КПК України закріплює принцип верховенства права, який вимагає від суду тлумачити та застосовувати закон у спосіб, що забезпечує ефективний захист прав і свобод людини. Саме з цих позицій суд оцінює доводи апелянта та дії прокурора.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені з поміж іншого: рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_7 зазначає, що слідчий суддя ОСОБА_1 , на його думку, порушив строки розгляду скарги, оскільки скарга, зареєстрована 23.01.2026 року, фактично була розглянута лише 26.02.2026 року, тобто через місяць.

Перевіряючи наведені доводи апеляційної скарги, колегія суддів, дослідивши матеріали судової справи, зазначає наступне.

Як убачається із відмітки (штампу) Вінницького міського суду Вінницької області, скарга ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 20.01.2026, надійшла до суду через систему «Електронний суд» 23.01.2026.

Того ж дня слідчим суддею Вінницького міського суду Вінницької області постановлено ухвалу від 23.01.2026, якою скаргу ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 20.01.2026, призначено до судового розгляду по суті.

Надалі, розгляд скарги ОСОБА_7 було призначено на 29.01.2026 о 12:00 годині. Разом з тим ОСОБА_7 подав заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_1 від розгляду зазначеної скарги.

Розгляд заявленого відводу було призначено на 02.02.2026. Як убачається з ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_8 від 02.02.2026 року, у задоволенні заяви ОСОБА_7 про відвід слідчого судді ОСОБА_1 було відмовлено.

Після вирішення питання про відвід слідчий суддя ОСОБА_1 призначив розгляд скарги на 11.02.2026 о 11:00 годині.

Водночас з матеріалів судової справи встановлено, що ОСОБА_7 повторно подав заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_1 . Розгляд зазначеної заяви про відвід здійснював слідчий суддя ОСОБА_8 , який призначив її розгляд на 11.02.2026 року о 12:30 годині.

За результатами розгляду повторної заяви про відвід ухвалою від 11.02.2026 року у її задоволенні також було відмовлено.

Після вирішення питання щодо другого заявленого відводу слідчий суддя ОСОБА_1 призначив розгляд скарги ОСОБА_7 на 24.02.2026 о 11:30 годині.

Разом із тим, 23.02.2026 на адресу Вінницького міського суду Вінницької області від ОСОБА_7 надійшло клопотання про перенесення судового засідання та організацію проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

У зв`язку з поданим клопотанням розгляд скарги було відкладено та призначено на 26.02.2026 о 10:00 годині.

Крім того, 25.02.2026 до суду повторно надійшло клопотання ОСОБА_7 про перенесення судового засідання та організацію відеоконференції.

Таким чином, як убачається з матеріалів справи, розгляд скарги неодноразово відкладався, зокрема у зв`язку з поданням ОСОБА_7 заяв про відвід слідчого судді, а також поданням ним клопотань про відкладення розгляду справи та проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

За таких обставин колегія суддів зазначає, що слідчий суддя, відкладаючи розгляд скарги, фактично надавав заявнику можливість реалізувати його процесуальні права, передбачені кримінальним процесуальним законом, зокрема право на заявлення відводу та подання відповідних клопотань.

Разом з тим з матеріалів судової справи вбачається, що ОСОБА_7 не заперечував щодо можливості розгляду поданої ним скарги без його участі.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи про порушення слідчим суддею строків розгляду скарги не знаходять свого підтвердження, оскільки відкладення судових засідань було зумовлено саме процесуальними діями заявника та необхідністю забезпечення реалізації ним своїх процесуальних прав.

Щодо доводів апеляційної скарги у частині того, що заявнику нібито не було надано можливості для ознайомлення із матеріалами судової справи, колегія суддів зазначає таке.

Вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів не встановила жодних відомостей, які б свідчили про звернення ОСОБА_7 до суду першої інстанції із відповідною заявою чи клопотанням про надання можливості ознайомитися з матеріалами судової справи. Зокрема, у матеріалах справи відсутні будь-які письмові звернення заявника з цього приводу, а також відсутні дані про подання ним відповідних клопотань під час судового розгляду.

Водночас, відповідно до положень ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, при цьому кожна сторона має рівні процесуальні права щодо реалізації передбачених законом процесуальних можливостей.

Разом із тим, згідно з положеннями КПК України учасники кримінального провадження мають право користуватися наданими їм процесуальними правами, зокрема подавати клопотання, заяви та інші процесуальні документи.

Отже, реалізація права на ознайомлення з матеріалами судового провадження безпосередньо пов`язана з активною процесуальною поведінкою особи, яка повинна заявити відповідне клопотання або звернутися до суду з відповідною заявою.

Оскільки матеріали справи не містять жодних підтверджень того, що ОСОБА_7 звертався до суду із клопотанням про надання йому можливості ознайомитися з матеріалами судової справи, колегія суддів критично оцінює наведені в апеляційній скарзі доводи та вважає їх такими, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду.

Також, судом апеляційної інстанції було досліджено заяву ОСОБА_7 від 20.01.2026.

У поданій заяві ОСОБА_7 повідомляє про втручання у його особисте життя та сприяння пограбуванню належного йому майна за адресою: АДРЕСА_1 . Заявник зазначає, що будинок, у якому зберігається його майно, перебував під охороною та обладнаний сигналізацією, яка неодноразово спрацьовувала. При цьому, за його словами, 20.01.2025 будинок залишився без електропостачання, що, на його думку, створило умови для пограбування майна на суму близько 5 мільйонів. Він також вказує, що звертався до поліції за номером «102», однак, як стверджує, його повідомлення про злочин не було належним чином зареєстроване, у зв`язку з чим він звернувся із заявою до прокуратури. У заяві ОСОБА_7 також зазначає про, на його переконання, бездіяльність та зловживання службовим становищем працівниками поліції, які не забезпечили збереження його майна та допустили втручання у його особисте життя. У зв`язку з викладеним заявник просить порушити кримінальне провадження за фактом втручання в його особисте життя та спроби пограбування майна, припинити, на його думку, злочинну бездіяльність працівників поліції, встановити осіб, причетних до вчинення таких дій, притягнути їх до відповідальності та забезпечити охорону його майна.

Згідно з повідомленням Вінницької обласної прокуратури №09/1-241ВИХ-26 від 22.01.2026 звернення ОСОБА_7 від 20.01.2026 було направлено до Гайсинської окружної прокуратури із пропозицією «організувати ретельну перевірку наведених доводів та, за наявності підстав, вжити заходи реагування».

Одночасно у зазначеному повідомленні вказано, що «відділом процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Вінницької обласної прокуратури підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо можливих неправомірних дій працівників правоохоронних органів Вінницької області не встановлено».

Крім того, як вбачається зі змісту листа Гайсинської окружної прокуратури №02.51/3-208ВИХ-26 від 23.01.2026, звернення ОСОБА_7 від 20.01.2026 було скеровано до відділу поліції №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області для відповідного реагування.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати досудове розслідування та протягом 24 годин з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Також, згідно з ч. 1 розділу 2 Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020, до Реєстру підлягають внесенню відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Водночас відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Згідно зі ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням визнається передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Отже, підставою вважати заяву чи повідомлення саме повідомленням про кримінальне правопорушення є наявність у такій заяві чи повідомленні об`єктивних даних, які свідчать про ознаки кримінального правопорушення. Такими даними можуть бути відомості, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення, зокрема час, місце, спосіб його вчинення, а також інші обставини, які характеризують об`єктивну та суб`єктивну сторони кримінального правопорушення.

Разом із тим діючим КПК України передбачена спрощена процедура початку досудового розслідування, яка не передбачає проведення дослідчої перевірки викладених у заяві обставин. Така процедура полягає у тому, що для внесення відомостей до ЄРДР необхідно перевірити зміст самої заяви про кримінальне правопорушення на предмет викладення у ній конкретних, відомих заявнику обставин об`єктивної сторони такого правопорушення, зокрема щодо того, яке саме кримінальне правопорушення мало місце, коли, де та за яких обставин воно було вчинене, у чому полягали протиправні дії, а також які особи можуть бути причетними до його вчинення.

При цьому наведені у заяві відомості повинні бути достатніми для попередньої правової кваліфікації відповідного діяння як кримінального правопорушення із зазначенням статті чи частини статті Кримінального кодексу України.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що звернення ОСОБА_7 від 20.01.2026 не було залишене без реагування уповноваженими органами прокуратури. Як вбачається з матеріалів судової справи, зазначене звернення було розглянуто та направлено до Гайсинської окружної прокуратури із пропозицією організувати перевірку викладених у ньому доводів, а в подальшому скеровано до відділу поліції №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області для вирішення по суті.

Таким чином, наведені обставини свідчать про те, що звернення заявника було передано до компетентного органу, уповноваженого здійснювати перевірку викладених у ньому відомостей та приймати відповідні процесуальні рішення у межах наданих повноважень.

Крім того, колегія суддів враховує, що відповідно до положень кримінального процесуального законодавства досудове розслідування здійснюється органом досудового розслідування з урахуванням правил підслідності та територіальної юрисдикції. У зв`язку з цим скерування звернення заявника до органу, на території обслуговування якого відносяться наведені у заяві обставини, є належним процесуальним способом реагування на таке звернення.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що направлення звернення ОСОБА_7 до компетентних органів для організації перевірки та вирішення його по суті не може розцінюватися як бездіяльність уповноважених осіб прокуратури у розумінні кримінального процесуального закону.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 26.02.2026, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_7 від 20.01.2026 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4