справа № 208/2898/25
провадження № 1-кс/208/1122/26
УХВАЛА

17 березня 2026 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Кам`янського ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Донецькій області підполковника поліції ОСОБА_5 , погодженого прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Золочів Харківської області, українця, громадянина України, підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.190, ч.4 ст.408 КК України у кримінальному провадженні № 0000391 від 06.02.2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Лейтенант ОСОБА_7 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді командира 2 парашутно-десантного взводу 8 парашутно-десантної роти 3 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, 19.04.2022 самовільно залишив місце служби, а саме командно-спостережний пункт 8 парашутно-десантної роти військової частини НОМЕР_1 в районі населеного пункту АДРЕСА_1 та ухиляється від несення обов`язків військової служби, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби до теперішнього часу, а саме умисно проводив час переховуючись на території Одеської області, в тому числі у власному житлі за адресою: АДРЕСА_2 , а також у домоволодіннях, що належать матері його дружини - ОСОБА_8 , а саме за адресами: АДРЕСА_3 : АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 .

Після чого, взимку 2024 року, більш точний час в ході досудового слідства не встановлено, за невстановленими в ході досудового слідства обставинами лейтенант ОСОБА_7 , перебуваючи на території Одеської області, більш точне місце в ході досудового слідства не встановлено, в перетнув державний кордон до Німеччини, куди в подальшому 03.05.2024 вибула його дружина ОСОБА_9 , саме через пункт пропуску на державному кордоні України у н.п. Орлівка, та де по теперішній час вони перебувають разом.

Таким чином, лейтенант ОСОБА_7 за викладених вище обставин обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Крім того, лейтенант ОСОБА_7 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді командира 2 парашутно-десантного взводу 8 парашутно-десантної роти 3 парашутно-десантного батальйону, військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на території Одеської області, більш точне місце в ході досудового слідства не встановлено, діючи умисно, із корисливих спонукань, в умовах воєнного часу, в період часу з 03.05.2022 по 09.05.2022, більш точний час в ході досудового слідства не встановлено, вступив в злочинну змову зі своєю дружиною ОСОБА_9 , направлену на заволодіння чужим майном шляхом обману, обравши об`єктом злочинного посягання майно держави в особі військової частини НОМЕР_1 , а саме грошові кошти, та в подальшому, перебуваючи на території Одеської області та Німеччини, більш точне місце в ході досудового слідства не встановлено, в період часу з 31.05.2022 по 31.05.2025 заволоділи коштами та витратили на власний розсуд, спричинивши військовій частині НОМЕР_1 матеріальну шкоду в сумі гривень, що на момент скоєння кримінального правопорушення в 4 206 793, 95 грн., що у шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах, в умовах воєнного стану.

06.03.2026 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 190, ч.4 ст. 408 КК України.

07.03.2026 повідомлення про підозру ОСОБА_7 та повістки про виклик на 09.03.2026, 10.03.2026 та 11.03.2026 до СУ ГУНП в Донецькій області за адресою : Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Дніпросталівська (Винокурова), 22 опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр» №53, яка є ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження та 06.03.2026 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. Крім того, повідомлення про підозру направлено до адміністрації в/ч НОМЕР_1 .

Отже, відповідно до положень ст. 42 КПК України, з моменту публікації повідомлення про підозру ОСОБА_7 в газеті «Урядовий кур`єр», яка є ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, у зв`язку з неявкою для отримання такого повідомлення, будучи попередженою належним чином, тобто з 07.03.2026 ОСОБА_7 вважається належним чином повідомленою про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 190, ч.4 ст. 408 КК України.

09.03.2026, 10.03.2026 та 11.03.2026 року ОСОБА_7 за викликом до СУ ГУНП в Донецькій області за адресою : Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Винокурова (Дніпросталівська), 22 не з`явивився, про причини неявки не повідомив.

12.03.2026 постановою слідчого у кримінальному провадженні підозрюваного оголошено у державний та міжнародний розшук.

У зв`язку із не встановленням місцезнаходження підозрюваного, 12.03.2026 підозрюваного ОСОБА_7 оголошено у розшук, оскільки досудовим розслідуванням встановлено, що останній ухиляється від явки до органу досудового розслідування, що перешкоджає проведенню із ним слідчих і процесуальних дій та унеможливлює своєчасне прийняття законного процесуального рішення по даному кримінальному провадженню у розумні строки.

Відповідно до допитів в якості свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 підозрюваний ОСОБА_7 перетнув державний кордон України та перебуває Німеччині.

Таким чином, органом досудового розслідування достовірно встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 переховується від органів досудового розслідування за межами державного кордону України, а саме на території Німеччини.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання за його змістом та обґрунтуванням та зазначив, що підставами застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_7 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, на підставі зібраних в ході досудового розслідування доказів, а також наявність ризиків передбачених п.п.1 та 3 ч.1 ст.177 КПК України, які у своїй сукупності дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п.1 та 3 ч.1 ст.177 КПК України, і що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним видом запобіжного заходу який зможе запобігти заявленим ризикам, які є реальними. Крім того, підозрюваний наразі перебуває на території Німеччини. З урахування наведеного, прокурор вважає, що інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не здатний забезпечити виконання підозрюваним своїх обов`язків.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання

Вислухавши думку прокурора, захисника та дослідивши клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Положеннями ч.6 ст.193 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Обставини викладені у клопотанні слідчого, підтверджуються матеріалами досудового розслідування.

З досліджених матеріалів кримінального провадження, обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.190, ч.4 ст.408 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у їх сукупності, зокрема: протоколами тимчасових доступів до речей документів, що перебувають у володінні АТ КБ «Приватбанк», ДП «ДІЯ», Національної служби здоров`я України; протоколами оглядів документації та інформації, що була вилучення під час здійснення тимчасових доступів до речей і документів та містить банківську таємницю; постановою при визнання речовими доказами документів вилучених під час здійснення тимчасового доступу до речей документів в АТ КБ «Приватбанк», ДП «ДІЯ»; протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; матеріалами службового розслідування за фактом самовільного залишення місця служби 19.04.2022 лейтенантом ОСОБА_7 , та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Слідчий суддя враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної обґрунтованої підозри передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що повідомлена ОСОБА_7 підозра є достатньою та обґрунтованою для цілей застосування запобіжного заходу.

З наданих до клопотання документів, які характеризують особу підозрюваного, а також встановлених в судовому засіданні обставин, вбачається, що ОСОБА_7 :

- народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у смт. Золочів Харківської області;

- громадянин України;

- зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 ;

- одружений, має малолітню дитину ОСОБА_16 ;

- раніше не судимий;

- є військовослужбовцем військової служби за контрактом, командир 2 парашутно-десантного взводу 8 парашутно-десантної роти 3 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 ;

- учасник бойових дій.

На думку слідчого судді, ризиками, визначеними пунктами 1, 3 та 5 частини першої ст.177 КПК України та доведеними слідчим та прокурором, у даному кримінальному провадженню є:

- ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 безпосередньо знаходиться і переховується на території Німеччини, та будучи обізнаним про покарання, що йому загрожує, може в подальшому продовжити переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки, злочини, які інкриміновані йому є особливо тяжким та карається позбавленням волі на строк від 5 до 12 років.

- ризик незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_7 особисто знайомий зі свідками із числа родичів та сусідів, а також військовослужбовців в/в НОМЕР_1 , які надали свідчення, що викривають його, а тому може незаконно впливати на них для того, щоб останні змінили свої покази на його користь.

Натомість, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення не доведений прокурором, оскільки ОСОБА_7 раніше не судимий і не має схильності до вчинення інших кримінальних правопорушень.

Крім того, слідчий суддя, при розгляді клопотання про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу враховує обставини, перелік яких передбачений ст.178 КПК України, для оцінки ризиків, які можуть слугувати поряд з підставами, визначеними ст.177 КПК України для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Згідно ст.176 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути застосовані такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Разом з цим, з наявного клопотання та з пояснень наданих в судовому засіданні прокурором, слідчим суддею вбачається, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні буде недостатнім.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, застави та особистого зобов`язання не зможе запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст.177, 178, 183, 193, 194 КПК України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного, а також те, що останній підозрюється у вчиненні злочину, що відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, має можливість незаконного впливу на свідків, переховується від органів досудового розслідування та суду, наразі перебуває у міжнародному розшуку, слідчий суддя приходить до висновку, що підозрюваному ОСОБА_7 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, після затримання ОСОБА_7 , і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного слідчий суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки його права, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Відповідно до абз.7 ч.4 ст.183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Відтак, зважаючи на оголошення підозрюваного у міжнародний розшук, слідчий суддя не визначає розмір застави.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 193, 196 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Донецькій області підполковника поліції ОСОБА_5 , погодженого прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходуу рамках кримінального провадження № 0000391 від 06.02.2025 року задовольнити.

Обрати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підозрюваному у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.190, ч.4 ст.408 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 його слід негайно, але не пізніш як через сорок вісім годин, доставити до Заводського районного суду м. Кам`янського для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 17.03.2026 року о 16:50 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1