Номер провадження:1-кп/521/1109/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.03.2025 року за № 0000440, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України,

ВСТАНОВИВ

Хаджибейським районним судом міста Одеси здійснюється розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.03.2025 року за № 0000440, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Прокурор заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , який спливає, посилаючись на тяжкість висунутого обвинувачення та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які не зменшилися.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

При розгляді питання про продовження строку запобіжного заходу оцінці судом підлягають наявність та/або продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК.

З урахуванням наявності існування наведених ризиків виникла необхідність у вирішенні питання щодо продовження дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 який раніше не судимий, має постійне місце проживання обвинувачується у вчинені нетяжкого злочину, за вчинення якого, передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років. а тому обвинувачений, для якого настання вказаних наслідків є небажаним, може вдатися до спроб переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Обраний стосовно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання був дієвим заходом для дотримання обвинуваченим належної процесуальної поведінки.

У відповідності до вимог статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Суд звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного/обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, стану здоров`я, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного/обвинуваченого під час досудового та судового розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного/обвинуваченого (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків), а також з врахуванням розумності строку перебування особи під вартою під час судового розгляду кримінального провадження.

За змістом ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором. Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Суд зазначає, що заявлені стороною обвинувачення ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, при застосуванні та продовженні обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`яязання на теперішній час дещо зменшились, однак не у тій мірі, що передбачає можливість зміни запобіжного заходу, метою застосування якого є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків,

Виходячи з характеру та обставин інкримінованого злочину, беручи до уваги особу обвинуваченого, можна дійти висновку про те, що у разі застосування менш суворого запобіжного заходу буде неможливо запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим своїх обов`язків. Таким чином, лише запобіжний захід у вигляді вигляді особистого зобов`яязання зможе гарантувати належне виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та перешкодити ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку по задоволення клопотання прокурора в частині продовження строку особистого зобов`язання та визначення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 179, 193, 194, 196, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на два місяці, а саме до 26.05.2026 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України строком на два місяці, а саме до 26.05.2026 року включно:

1) прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду;

2) не відлучатися за межі Одеської області, без дозволу прокурора або суду;

3) повідомити прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватись від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів Хаджибейської окружної прокуратури міста Одеси, які входять до групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1