Справа № 727/1120/26
Провадження № 1-кп/727/233/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2026 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні Шевченківського районного су-ду, в м.Чернівці, клопотання про засто-сування примусових заходів медичного харак-теру у кримінальному провадженні, вне-сеному до Єдиного реєстру досудових розслі-дувань за №0000688 від 17.08. 2025 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадя-нина України, уродженця смт Кулиничі Харківського району Харківської області, про- живаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у відповідності ст.89 КК України не судимого, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, у зв`язку із вчиненням суспільно небезпечно-го діяння, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

в с т а н о в и в :

16.08.2025 року, приблизно о 23:40 год, ОСОБА_7 , пе-ребуваючи за адресою: м.Чернівці, вул.Сергія Скальда 7, протиправно, діючи в умовах воєнного стану, який був введений в дію згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та в подальшому про-довжений до цього часу, маючи прямий умисел на вчинення умисного майнового зло-чину, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету особистого збагачення, ус-відомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-не- безпечні наслідки та бажаючи їх настання, під приводом здійснення телефонного дзвінка, попросив ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надати йому мо-більний телефон для здійснення дзвінку на лінію «102».

Виконуючи прохання ОСОБА_7 , громадянин ОСОБА_4 , набрав номер оператора «102», і передав телефон своїй знайомій ОСОБА_8 , яка тримала те-лефон в руках, надаючи можливість ОСОБА_7 спілкуватися з оператором.

Разом з цим, ОСОБА_7 , під час здійснення розмовипо мобільному телефону, шляхом ривку, вихопив його з рук громадянки ОСОБА_8 , чим відкрито заво-лодів мобільним телефоном марки «Iphone13», з об`ємом пам`яті 128 ГБ, вартість яко-го, згідно висновку експерта № СЕ-19/126-25/10682-ТВ від 25.08.2025 року, становить суму 12 766 грн. 67 коп, чим спричинив власнику цього майна потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на вищевказану суму.

Таким чином, дії ОСОБА_7 містять ознаки суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання про застосування від-носно ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру та вважає, що останній вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке містить ознаки кримі-нального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України. Просила застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального ліку-вального закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердив обставини щодо вчиненого кримінального правопорушення.

Захисник ОСОБА_5 та законний представник ОСОБА_6 просили клопотання задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив об-ставини викладені в клопотанні, і не заперечував щодо застосування примусових захо-дів медичного характеру, вказавши, що збитки відшкодовані і претензій до ОСОБА_7 він не має.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кло- потання та матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що кло- потання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Вчинення ОСОБА_7 суспільно-небезпечного діян ня, передбаченого ч.4 ст.186 КК України підтверджено дослідженими судом в судово-му засіданні доказами, а саме:

-протоколом прийняття заяви ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення;

-протоколом затримання ОСОБА_7 в порядку ст.298 2 КПК України;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_4 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання потерпілому ОСОБА_4 за фотознімками;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_8 за фо-тознімками;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

-протоколами огляду вилучених речей: телефон ОСОБА_7 , телефон потерпі-лого ОСОБА_4 ;

-постановою по визнання речовими доказами вилучені речі;

-висновком товарознавчої експертизи;

-відомостями ІКСІПН та аудіозаписом з лінії « 102»;

-висновком судового психіатричного експерта № 1471 від 28.10.2025;

-висновком судово - психіатричного експерта № 2176.

Оцінюючи досліджені під час судового розгляду даного клопотання докази, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів до-статніми та взаємозв`язаними між собою та приходить до висновку, що факт скоєн- ня ОСОБА_7 суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального пра-вопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, доведено повністю.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, тобто, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану, перебуваючи у стані, при якому він не міг усвідомлювати своїх дій та керувати ними, так як страждав тяжким психічним розладом у формі органічного змішаного афектив-ного розладу. За своїм психічним станом він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Згідно ч.2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керуватися ними внаслідок хронічного пси-хічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або ін-шого хворого стану психіки.

До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи ме-дичного характеру.

В силу ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно із ст.94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатриного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного за-кладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим на-глядом.

Відповідно до ст.512 КПК України судовий розгляд кримінального проваджен-ня щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується поста-новленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні, а в силу ст.513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримі-нального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним Кодексом України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.

Пленум Верховного Суду України у п. 3 Постанови №7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та при-мусового лікування» роз`яснив, що примусові заходи медичного характеру мають за-стосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-пси-хіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких за-ходів.

Згідно висновку експерта №2176 від 18.12.2025 року ОСОБА_7 , на даний час перебуває у стані формування ремісії (значного послаблення хворобливих проявів) тяжкого психічного розладу у формі органічного змішаного афективного розладу, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

За своїм психічним станом на даний час ОСОБА_7 потребує застосування при-мусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, відповідно до ст.92 КК України.

Зазначений висновок не викликає у суду сумнівів про те, що ОСОБА_7 пере-буває у стані формування ремісії (значного послаблення хворобливих проявів) тяж-кого психічного розладу у формі органічного змішаного афективного розладу, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, що зумовлює неосудність ОСОБА_7 , і викликає потребу в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру вказаних у висновку.

Таким чином враховуючи висновок експерта, тяжкість вчиненого у стані нео- судності діяння, характер і тяжкість захворювання ОСОБА_7 , до нього необхідно за-стосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної пси-хіатричної допомоги в примусовому порядку, відповідно до ст.92 КК України.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на проведення судової експертизи №СЕ-19/126-25/10682 -ТВ від 25.08.2025 року - підлягають віднесенню на рахунок держави.

Керуючись ст. 92, 93, 94 КК України, ст. 292, 503, 512, 513 КПК України, суд-

п о с т а н о в и в :

Клопотання про застосування до ОСОБА_7 приму-сових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної до-помоги в примусовому порядку - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медич-ного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусово-му порядку.

Процесуальні витрати на проведення судової експертизи №СЕ-19/126-25/10682- ТВ від 25.08.2025 року віднести на рахунок держави.

Речові докази по кримінальному провадженні (а.с.46, а.с.52, а.с.55, а.с.63) вважати повернутими законним володільцям.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Шев-ченківський районний суд м. Чернівці шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1