Справа № 643/6304/26
Провадження № 1-кс/643/2640/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2026 Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 щодо незаконного утримання ОСОБА_4 службовими особами Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві або Харківського зонального відділу ВСП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до Салтівського районного суду міста Харкова зі скаргою у порядку, передбаченому ст. 206 КПК України про незаконне утримання ОСОБА_4 службовими особами Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві або Харківського зонального відділу ВСП.

В обґрунтування скарги заявниця зазначила, що її брат ОСОБА_4 утримується під вартою без ухвали слідчого судді з 21.03.2026, що є грубим порушенням ст. 211 КПК України. Також вказала, що 27.03.2026 його було вивезено з приміщення ДБР за адресою: вул. Євгена Котляра, 7, м. Харків, у невідомому направку. За твердженням заявниці, посадові особи ДБР приховують його місце перебування та прізвища слідчих, які здійснюють нагляд за затриманням, а також відмовили йому у клопотанні про надання адвоката, участь якого є обов`язковою з огляду на стан його здоров`я, чим порушили його право на захист. Крім того, зазначила, що 27.03.2026 об 11-25 ОСОБА_4 точно перебував у приміщенні Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи від 30.03.2026 вказану скаргу передано слідчому судді ОСОБА_1 .

Ухвалою слідчого судді від 30.03.2026 відкрито провадження за скаргою у частині незаконного утримання ОСОБА_4 службовими особами Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, судовий розгляд призначено на 19:15 год. 30.03.2026. Зобов`язано Другий слідчий відділ (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, доставити до суду ОСОБА_4 , надати слідчому судді документи на підставі яких останній, утримується у Другому слідчому відділі (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві. У частині незаконного утримання ОСОБА_4 у Харківському зональному відділі ВСП скаргу у порядку ст. 206 КПК України повернуто заявнику, роз`яснивши, що це питання підсудне Основ`янському районному суду міста Харкова.

Від заступника керівника Другого слідчого відділу ОСОБА_5 30.03.2026 надійшло повідомлення №16617-26/15-02-2 від 30.03.2026, в якому зазначено, що у провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР у м. Полтаві перебуває кримінальне провадження за №0002999 від 04.05.2024 за ч. 4 ст. 408 КК України, за фактом нез?явлення на військову службу ОСОБА_4 . У вказаному кримінальному провадженні жодній особі про підозру не повідомлялось, жодна особа не затримувалась. ОСОБА_4 до Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР у м. Полтаві не доставлявся, слідчі дії з останнім не проводилися, він не затримувався і запобіжний захід стосовно нього не обирався. Крім того, зазначено, що Другий слідчій відділ (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР у м. Полтаві не здійснює свою діяльність за адресою: м. Харків, вул. Євгена Котляра, 7. У зв`язку з викладеним проти задоволення скарги заперечувала, вважаючи її необґрунтованою.

Розгляд скарги просила проводити без участі представників слідчого відділу.

ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, направила заяву, у якій просила розглянути скаргу без її особистої участі та ухвалити рішення на підставі матеріалів, викладених у скарзі.

Дослідивши зміст скарги та повідомлення заступника керівника Другого слідчого відділу, слідчий суддя дійшов до наступного.

Згідно із ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікання встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Згідно із ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Згідно з ч. 2 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Отже, законодавець чітко визначив, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайного звільнення з-під варти особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише у тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створять у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

Судовим розглядом встановлено, що, у даному випадку, на час розгляду скарги ОСОБА_4 не утримується у межах територіальної юрисдикції Салтівського районного суду міста Харкова, що підтверджується повідомленням заступника керівника Другого слідчого відділу ОСОБА_5 за №16617-26/15-02-2 від 30.03.2026.

У свою чергу, заявником не було надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, що у межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому Кримінальним процесуальним кодексом порядку.

Крім того, заявниця у скарзі зазначає, що ОСОБА_4 утримувався у приміщенні ДБР за адресою: вул. Євгена Котляра, 7, звідки його було вивезено у невідомому напрямку.

Слідчий суддя зауважує, що Другий слідчій відділ (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР у м. Полтаві не здійснює свою діяльність за адресою: вул. Євгена Котляра, 7. Тим більше, зазначена адреса не відносить до територіальної юрисдикції Салтівського районного суду міста Харкова.

Враховуючи викладене, а також те, що станом на час судового розгляду ОСОБА_4 не позбавлений у межах територіальної юрисдикції Салтівського районного суду міста Харкова волі, слідчий суддя дійшов до висновку, про відсутність у нього, за вищевикладених обставин, обов`язку захисту прав людини у порядку ст. 206 КПК України щодо цієї особи, відтак у задоволенні даної скарги слід відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 2, 3, 24, 26, 206, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 щодо незаконного утримання ОСОБА_4 службовими особами Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1