Справа № 165/417/26
Провадження № 1-кс/165/161/26
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року м. Нововолинськ

Слідчий суддя Нововолинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Нововолинську клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000025 від 10 лютого 2026 року за ч.4 ст.358 КК України,-

встановив:

25 лютого 2026 року ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000025 від 10 лютого 2026 року за ч.4 ст.358 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначає, що ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 12.02.2026 року було накладено арешт на майно, а саме на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , у межах кримінального провадження №0000025 від 10 лютого 2026 року. Стверджує, що обставини, які були підставою для накладення арешту відпали, у зв`язку з чим вважає подальше застосування арешту майна безпідставним. Просить скасувати арешт, накладений у межах кримінального провадження №0000025 від 10 лютого 2026 року.

Заявник ОСОБА_3 у поданому до суду клопотанні про скасування арешту майна просила розгляд справи здійснювати за її відсутності.

Дізнавач СД ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 подала до суду письмову заяву про розгляд клопотання у її відсутності, не заперечує щодо задоволення клопотання та скасування арешту майна.

Дослідивши додані до клопотання матеріали, оглянувши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є видом забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно із ч.1 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

У судовому засіданні встановлено, що відомості по даному факту 10 лютого 2026 рокувнесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

12 лютого 2026 року ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області накладено арешт тимчасово на майно, яке вилучене 10.02.2026 в ході огляду місця події, а саме на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке було поміщено до спец пакету НПУ СУ №PSP0020311, встановлено заборону відчужувати, розпоряджатися та користуватися чи вчиняти будь-які інші дії із вищевказаними майном до прийняття кінцевого процесуального рішення у кримінальному провадженні.

24 лютого 2026 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025 від 10 лютого 2026 року, закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України (постанова про закриття кримінального провадження від 24.02.2026 дізнавача СД ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 ).

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що матеріалами клопотання доведено, що в подальшому застосуванні арешту майна, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_1 , відпала потреба, а тому наявні правові підстави для скасування арешту на вказане майно та передачі його власнику на відповідальне зберігання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 170, 174, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:

Клопотання задоволити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 12 лютого 2026 року на тимчасово вилучене 10.02.2026 в ході огляду місця події майно, а саме на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке було поміщено до спец пакету НПУ СУ №PSP0020311, та на яке було встановлено заборону відчужувати, розпоряджатися та користуватися чи вчиняти будь-які інші дії із вищевказаними майном до прийняття кінцевого процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1