Справа № 182/3038/26
Провадження № 1-кп/0182/913/2026
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2026 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні у м. Нікополі в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.03.2026 за № 0000060 по обвинуваченню

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Червоногригорівка Нікопольського району Дніпропетровської області, громадянки України, українки, із загальною середньою освітою, яка не є депутатом, не є особою з інвалідністю, розлученої, яка на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованої, яка зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

Обвинувачена ОСОБА_2 вчинила кримінальний проступок за встановлених досудовим розслідуванням обставин.

17.03.2026 в денний час доби, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_2 перебувала за адресою свого мешкання в будинку АДРЕСА_1 , де в цей же день та час там же перебував її малолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким у ОСОБА_2 виникла словесна сварка з приводу непослуху останнього. Під час словесного конфлікту у ході раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_2 виник протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень своєму малолітньому сину ОСОБА_3 .

В цей же день та час, ОСОБА_2 знаходячись там же, з метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаючи про те, що здоров`я та життя будь-якої людини охороняється законом і протиправне посягання на нього є кримінально караним, проте нехтуючи цим, діючи цілеспрямовано та рішуче, з прямим умислом, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, обравши фізичне насильство, як форму домашнього насильства відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», підійшла до малолітнього ОСОБА_3 та за допомогою ременя, який вона тримала в правій руці, навмисно, з силою нанесла йому не більше двох ударів в область лівого стегна.

Вказаними умисними діями ОСОБА_2 спричинила ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді синців обох стегон по зовнішнім та заднім поверхням (кількість, форма, точна локалізація в медичних документах не вказана) стегон, які, згідно висновку експерта № 263 від 21.04.2026, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Ухвалою суду від 01.05.2026 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.03.2026 за № 0000060 по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України призначений до розгляду у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

У направленому обвинувальному акті прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 викладено клопотання, в якому зазначено, що, враховуючи те, що підозрювана беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акта за її відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст.302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Також, до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченої ОСОБА_2 , яку вона підписала в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , відповідно до якої вона беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, згодна зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, згодна з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні (а.с.15-16). У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваною, її згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за її відсутності.

Також додано заяву ОСОБА_2 згідно якої остання просила призначити їй покарання у вигляді штрафу ( а.п. 16).

Законним представником малолітнього потерпілого ОСОБА_3 ОСОБА_6 надано також письмову заяву, в якій остання погодилась зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначила, що вона ознайомлена із обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, та погодилась із розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні (а.с.14).

До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування.

Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_2 не оспорюється пред`явлене їй обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Обставини вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, також не оспорюються законним представником малолітнього потерпілого судовогопровадження, про що свідчать додані до обвинувального акта письмові заяви учасників провадження.

Як встановлено судом, зазначені в обвинувальному акті обставини встановлені органом досудового розслідування на підставі: витягу є ЄРДР за № 0000060 від 18.03.2026 року ( а.п. 1-3); протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 18.03.2026 (а.п.20); формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства ( а.п. 25); акту обстеження умов проживання від 19.03.2026 року ( а.п. 31); протоколу огляду місця події від 15.04.2026 року з фото таблицею ( а.п. 33-39); протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілого від 15.04.2026 року (а.п. 81-87); протоколу огляду документів від 15.04.2026 (а.п. 97-99); висновку експерта №263 (а.п. 130-131); висновку експерта (додаткового) №26). 5 від 21.04.2026 року (а.п. 135-136); акту проведення оцінки рівня безпеки дитини ( а.п. 172-180).

Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваній було роз`яснено та дотримано.

Розглянувши обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку, додані до нього матеріали кримінального провадження та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість ОСОБА_2 доведеною в межах пред`явленого обвинувачення.

Дії ОСОБА_2 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_2 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком.

Також, суд ураховує встановлені органом досудового розслідування обставини та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин та особу обвинуваченої.

Так, обвинувачена ОСОБА_2 на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.п. 160), розлучена, офіційно не працевлаштована, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується задовільно ( а.п. 152), на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.п. 151), раніше не судимий (а.п. 148).

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України).

Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до п. 6, 6-1 ч. 1 ст. 67 КК України вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини, вчинення кримінального правопорушення до особи, з якою перебуває у сімейних відносинах.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_2 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано її дії, у виді штрафу.

Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не застосовувався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374, 381-382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у пред`явленому їй обвинуваченні за ч. 1 ст. 125 КК України і призначити покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_2 не застосовувався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя: ОСОБА_1