МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/770/26

Провадження № 1-в/210/117/26

11 березня 2026 року

Металургійний районний суд міста Кривого Рогу у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

засудженого: ОСОБА_4 ,

захисника засудженого, - адвоката: ОСОБА_5 ,

представника адміністрації колонії: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в режимі відеоконференції (дистанційного провадження), клопотання адвоката ОСОБА_5 , подане в інтересах засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вирішення питання щодо умовно-дострокового звільнення, -

В С Т А Н О В И В:

До Металургійного районного суду міста Кривого Рогу надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 , подане в інтересах засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вирішення питання щодо умовно-дострокового звільнення.

В обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_5 зазначив, що вироком Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 квітня 2018 року, ОСОБА_4 було визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України, та призначено покарання у вигляді 14 років позбавлення волі. ОСОБА_4 працевлаштований на підприємстві установи виконання покарання, сумлінно ставиться до праці, відбув необхідну частину призначеного вироком суду покарання, задовільно характеризується, має заохочення, стягнення відсутні. Також ОСОБА_4 має на утриманні батьків похилого віку, раніше не судимий, вину визнав.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання.

Засуджений ОСОБА_4 та його захисник, адвокат ОСОБА_5 , кожен окремо клопотання підтримали та просили суд його задовольнити.

Представник адміністрації колонії також заперечував проти клопотання.

Суд, дослідивши клопотання захисника засудженого, особову справу засудженого, вислухавши пояснення учасників процесу, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання (ч.2, п.3 ч.3 ст.81 КК України).

Як слідує зі змісту кримінального закону, положення про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.

Передумовою застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно з ч.1 ст.81 КК України є фактичне відбуття засудженим певної частини покарання за відповідний злочин.

Разом з тим, підставами для такого звільнення є не лише фактичне відбуття засудженим певної частини покарання, а й доведення засудженим свого виправлення.

Водночас, суд звертає увагу на те, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Згідно з ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Одним з найважливіших засобів виправлення засуджених виступає суспільно корисна праця. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці, як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі. Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду клопотання. Суд не може не врахувати, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намаганням своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Судом досліджені характеризуючі матеріали на засудженого, висновок щодо ступеня виправлення засудженого та особова справа.

Так, вироком Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 квітня 2018 року визнано винним ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення за п.4 ч.2 ст.115 КК України, та призначено йому покарання у виді 14 років позбавлення волі. Початок строку покарання рахується з 17.10.2016 року. Зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 17.10.2016 року по 20.06.2017 року включно, з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі, та зараховано у строк покарання, строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 03.12.2020 року, вирок від 19 квітня 2018 року, в частині кваліфікації дій та призначеного покарання, залишено без змін. Змінено в частині зарахування строку попереднього ув`язнення. На підставі ст.72 ч.5 КК України, зараховано строк попереднього ув`язнення з розрахунку день за два, період з 17.10.2016 року по 03.12.2020 року. В іншій частині вирок залишено без змін.

Вирок набрав законної сили 03.12.2020 року.

Засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 17.10.2016 року.

За час відбування покарання не притягувався до дисциплінарної відповідальності. За час відбування покарання в ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» характеризується посередньо, за сумлінне ставлення до праці на виробництві заохочений 01 раз. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. На профілактичному обліку установи не перебуває та не перебував. По прибуттю до установи засуджений був працевлаштований до промислової зони установи в цех по виготовленню «МПП». Стверджує, що має бажання працювати, але не володіє достатніми професійними навичками та наразі вчиняє певні дії для їх отримання. На даний час засуджений не виявляє бажання працювати. Зв`язки з рідними та близькими стабільні та доброзичливі. Соціальні зав`язки підтримує з донькою. Підтримує їх шляхом телефонного зв`язку та отриманням посилок (передач). Дуже цінує підтримку рідних. Ці зв`язки позитивно впливають на засудженого. Усвідомлює вплив вживання наркотичних речовин/алкоголю на життя і здоров`я, проте можлива зміна поведінки під впливом оточення. Усвідомлює, що саме треба змінити в житті, але нічого при цьому не хоче робити для втілення. Має позитивні плани на майбутнє, але не розуміє як їх втілити в життя. Періодично залучається та бере участь у роботах з благоустрою установи і прилеглих до неї територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або допоміжних робіт із забезпечення установи продовольством. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні.

Відповідно до Висновку щодо ступеня виправлення засудженого, із урахуванням аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-виховної роботи (за підсумком (загальним балом) розділів IІ-VI): засуджений ОСОБА_4 не довів своє виправлення та не може бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки набрав менше 64 балів, а саме 45 балів.

Вказане передбачено Методикою визначення ступеня виправлення засудженого, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України 19 січня 2023 року №294/5 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 19 січня 2023 року за №117/39173.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення, засуджений ОСОБА_4 має лише 01 заохочення «За сумлінне ставлення до праці на виробництві згідно ст.118 ч.1 КВК України» від 25 липня 2022 року.

Отже посилання захисника засудженого про доведеність виправлення ОСОБА_4 є сумнівними та суперечливими, а задовільна поведінка, виконання правил внутрішнього розпорядку та сумлінне ставлення до робіт, є обов`язками засуджених, встановленими КВК України та Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України 28 серпня 2018 року №2823/5.

Суд також зазначає, що сам по собі факт сумлінного ставлення засудженого до праці та задовільного реагування на заходи виховного впливу, не може служити переконливою підставою для висновку про те, що засуджений виправився та не буде продовжувати вчиняти нові злочини. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Засоби виправлення і ресоціалізації засуджених застосовуються з урахуванням виду покарання, особистості засудженого, характеру, ступеня суспільної небезпеки і мотивів вчиненого кримінального правопорушення та поведінки засудженого під час відбування покарання.

Згідно клопотання захисника, ОСОБА_4 працевлаштований, однак довідки про доходи суду не надано.

Згідно частини 2 статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

На думку суду, звільнення від відбування покарання умовно-достроково з огляду на поведінку засудженого, який не довів свого виправлення, не буде гарантувати такої цілі покарання як кара, тобто не буде відповідати засадам призначення покарання, визначеним у ст.ст.50, 65 КК України.

Відповідно до ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією з головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто готовність до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2022 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Водночас, передумовою дострокового звільнення є саме «бездоганна» поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання і державні органи, які пов`язані із процесом виправлення та перевиховання засудженого та суд не мають підходити до цього питання формально.

Таким чином, встановлені судовим розглядом дані щодо обставин відбування ОСОБА_4 покарання не містять достатніх підстав для висновку щодо умовно-дострокового звільнення засудженого, адже відсутні факти, які б свідчили, що його поведінка та ставлення до праці набули таких позитивних, послідовних та сталих змін, що свідчать про його виправлення, з урахуванням строку призначеного покарання, строку зарахованого терміну попереднього ув`язнення, у зв`язку з чим, в задоволенні клопотання необхідно відмовити, оскільки воно є необґрунтованим, передчасним та має формальний характер.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.81 КК України, п.2 ч.1 ст.537, ст.539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 , подане в інтересах засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вирішення питання щодо умовно-дострокового звільнення, - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Металургійний районний суд міста Кривого Рогу протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 11 березня 2026 року.

Суддя: ОСОБА_1