Провадження № 1-кс/522/321/26
УХВАЛА

23 лютого 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участі

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представників АТ «Державний ощадний банк України» адвоката ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника АТ «Державний ощадний банк України» адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді надійшло клопотання представника АТ «Державний ощадний банк України» адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту майна, в якому він просить:

- скасувати арешт з нерухомого майна (з забороною вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження та користування майном), а саме комплексу нежитлової будівлі №36 на території Холмської сільської ради, який знаходиться за адресою: Одеська обл., Болградський район (до перейменування Арцизький район), сільрада Холмська, нежитлова будівля, будинок 36 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4), який накладений ухвалами слідчих суддів Печерського районного суду м. Києва від 08.04.2019 у справі № 757/18175/19-к, Печерського районного суду м. Києва від 13.02.2019 у справі № 757/7185/19-к та ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07.02.2019 у справі № 761/5321/19;

- скасувати передачу нерухомого майна, а саме комплексу, нежитлової будівлі №36 на території Холмської сільської ради, який знаходиться за адресою: Одеська обл., Болградський район (до перейменування Арцизький район), сільрада Холмська, нежитлова будівля, будинок 36 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4) в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (), що встановлено ухвалами Шевченківського районного суду м. Києва від 25.03.2019 у справі № 761/11067/19 та Печерського районного суду м. Києва від 13.02.2019 у справі № 757/7185/19-к.

Зазначене клопотання обґрунтовано тим, що відповідно до:

- ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 25.03.2019 у справі №761/11067/19 в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні №00000026 від 02.02.2018, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.258-5, ч.5 ст.191 КК України, було задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_7 та передано Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі - Агентство) для передачі в управління за договором на підставах, в порядку та на умовах, визначених ст.ст. 19, 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», нерухоме майно, на яке накладено арешт, а саме зернові склади (зерносховища) за адресою: Одеська обл., Арцизький район, сільрада Холмська, нежитлова будівля 36, які використовуються ТОВ «Аліягський елеватор» та належать на праві власності ТОВ «Алантіс () (об`єкт нерухомого майна комплекс, нежитлова будівля № 36 на території Холмської сільської ради, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4);

- ухвали Печерського районного суду м. Києва від 13.02.2019 у справі № 757/7185/19-к в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000087 від 02.02.2019, було задоволено клопотання прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 та накладено арешт шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження та користування майном на комплекс, нежитлова будівля № 36 на території Холмської сільської ради, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4, загальною площею 34619 кв м за адресою: Одеська обл., Арцизький район, сільрада Холмська, нежитлова будівля 36 (далі Майно), яке зареєстроване на праві власності за ТОВ «Алантіс (); передано Агентству в управління Майно; заборонено всім суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам прав на нерухоме майно: державним та приватним нотаріусам, державним та приватним виконавцям, іншим акредитованим суб`єктам; виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київської, Севастопольських міських, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністраціях), окрім Міністерства юстиції України, проводити будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з Майном;

- ухвали Печерського районного суду м. Києва від 08.04.2019 у справі №757/18175/19-к в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000087 від 02.02.2019, було задоволено клопотання прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 та накладено арешт шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження та користування Майном; встановлено заборону всім суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам прав на нерухоме майно: державним та приватним нотаріусам, державним та приватним виконавцям, іншим акредитованим суб`єктам; виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київської, Севастопольських міських, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністраціях), окрім Міністерства юстиції України, проводити будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з Майном;

ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 07.02.2019 у справі №761/5321/19 в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні №00000026 від 02.02.2018, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.258-5, ч.5 ст.191 КК України, було задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_7 та накладено арешт із забороною розпорядження майном на Майно.

Як вбачається зі змісту ухвал, метою накладення арешту на Майно та передачу його в управління Агентству є запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.

В свою чергу, через невиконання ТОВ «Іст Оілс-Україна» кредитних зобов`язань перед АТ «Ощадбанк», 11.05.2019 на копії договору іпотеки від 21.04.2017, укладеного між банком та майновим поручителем - ТОВ «Алантіс», приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_9 за заявою банку було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на майно ТОВ «Алантіс» з метою часткового погашення заборгованості ТОВ «Іст Оілс-Україна».

Вказаний виконавчий напис було направлено банком до примусового виконання приватному виконавцю ОСОБА_3 , останнім було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60756368, в межах якого здійснено опис, арешт, оцінку предмету іпотеки та передачу майна ТОВ «Алантіс» на реалізацію через ДП «СЕТАМ». В процедурі виконавчого провадження 3 електронних торгів з продажу Майна не відбулись.

Враховуючі той факт, що реалізація майна, переданого в заставу АТ «Ощадбанк», на прилюдних торгах у виконавчому провадженні № 60756368 не відбулася, АТ «Ощадбанк» скористалося своїм правом, передбаченим ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» та набуло у власність рухоме та нерухоме майно ТОВ «Алантіс», а саме комплекс нежитлових будівель та споруд, що знаходиться за адресою: Одеська обл., Болградський (до перейменування Арцизький) район, сільрада Холмська, 36 та обладнання та устаткування зернового елеватора у кількості 213 найменувань, що знаходиться за адресою: Одеська обл., Болградський (до перейменування Арцизький) район, селище Новохолмське, вул. Зернова,1, для часткового погашення заборгованості ТОВ «Іст Оілс-Україна» перед АТ «Ощадбанк» за тілом кредиту за договором кредитної лінії № 323/48-1 від 07.11.2016 шляхом заліку забезпечених вимог в рахунок ціни майна.

Набуття у власність вказаного майна здійснено за загальною початковою вартістю третіх електронних торгів 46883059,60 грн без ПДВ, підстава набуття у власність - постанова та акт приватного виконавця виконавчого округу Одеської обл. ОСОБА_3 від 25.09.2024 у виконавчому провадженні № 60756368, а також свідоцтво про право власності, видане 02.10.2024 приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_10 та свідоцтво про право власності, видане 15.10.2024 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , що в цілому згідно Закону України «Про захист економічної конкуренції» (далі також Закон) розглядається як набуття у власність банком активів у вигляді єдиного майнового комплексу.

Наявність арештів та інших обтяжень на Майно, яке набуто у власність банку, позбавляє останнього можливості у визначений п. 6 ч. 3 ст.22 Закону України «Про захист економічної конкуренції» строк (тобто до 02.10.2025) відчужити Майно, що спричинило необхідність для банку додатково звернутися до Антимонопольного комітету України з клопотанням № 55/2-09/96620/2025 від 24.07.2025 про неможливість здійснення наступного перепродажу майна та продовження строку відчуження предмету застави/іпотеки (копія клопотання з доказами направлення до АМКУ прикладається). Наразі відповідь від АМКУ на вказане клопотання не отримана. За результатами розгляду такого клопотання АМКУ приймає рішення про продовження строку відчуження майна не більше ніж на два роки або рішення про відмову у продовженні такого строку з відповідним обґрунтуванням.

Таким чином, відмова судом у скасуванні арештів та інших обтяжень з Майна може призвести до відмови АМКУ у продовженні строку для відчуження Майна, що взагалі позбавить банк можливості відчуження Майна.

Як свідчить Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, строк дії договору управління майном, який було укладено 02.04.2019 між АРМА та ТОВ «Е.К.О. ГРУП», закінчився 02.04.2024, тобто більше року назад, наразі заходи щодо управління Майном АРМА не здійснюються. Отже, за відсутності господарської діяльності територія елеватору заростає бур`яном, на кількох об`єктах нерухомого майна покосились стіни, обвалилася покрівля, стала протікати стеля. Майно поступово приходить в непридатний стан, через що знижується його ліквідність, вартість, та, відповідно, інтерес потенційних покупців до його придбання. Зволікання із скасуванням арешту та інших обтяжень на Майно порушує інтереси державного банку як власника, оскільки є побоювання, що якщо у задоволенні вказаного клопотання банку буде відмовлено, то руйнація Майна продовжиться, і банк взагалі не зможе його продати або змушений буде продавати за значно заниженою вартістю.

У судовому засіданні представники АТ «Ощадбанк» адвокати ОСОБА_12 та ОСОБА_4 підтримували клопотання, після оголошення перерви у судовому засіданні представник банку адвокат ОСОБА_6 надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій також просив долучити до матеріалів справи судову практику.

Прокурор після оголошення перерви у судове засідання не з`явився надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій проти задоволення клопотання заперечував, а також надав для огляду слідчому судді матеріали кримінального провадження №0000013 від 02.02.2018 року.

Дослідивши клопотання, долучені в його обґрунтування матеріали, а також матеріали кримінального провадження № 0000013 від 02.02.2018 року, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положеннями статей 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Порядок скасування арешту майна, накладеного в порядку кримінального судочинства, визначено у статті 174 КПК України, відповідно до положень якої підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З наведеним вимог кримінального процесуального закону вбачається, що накладений арешт майна підлягає скасування винятково у випадку, якщо буде доведено, що арешт майна було накладено необґрунтовано, або ж, що в подальшій дії такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба.

Слідчим суддею в нарадчій кімнаті було досліджено матеріали кримінального провадження №0000013 від 02.02.2018 року та встановлено, що постановою прокурора від 20.05.2019 кримінальне провадження №0000026 від 02.02.2019 було об`єднано в одне провадження з кримінальним провадженням №0000013 від 02.02.2018 досудове розслідування якого, в свою чергу, 24.06.2019 постановою першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_13 було доручено слідчим ГСУ Національної поліції України.

24.10.2024 Офісом Генерального прокурора було винесено постанову про визначення підслідності, якою було визначено підслідність у кримінальному провадженні №0000013 від 02.02.2018 за Головним управлінням Національної поліції в Одеській області

В подальшому, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000013 від 02.02.2018 за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст. 205, ч.5 ст. 191, ч.4 ст. 190 КК України постановою прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України від 21.04.2025 визначено підслідність за СВ ВП №2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області.

Ухвалами слідчих суддів Печерського районного суду м. Києва від 08.04.2019 у справі №757/18175/19-к, Печерського районного суду м. Києва від 13.02.2019 у справі № 757/7185/19-к та ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07.02.2019 у справі № 761/5321/19 були накладені арешти на майно, яке використовується ТОВ «Аліягський елеватор» (), та належать на праві власності ТОВ «АЛАНТІС» (), а саме - комплекс нежитлової будівлі №36 на території Холмської сільської ради, який знаходиться за адресою: Одеська обл., Болградський район (до перейменування Арцизький район), сільрада Холмська, нежитлова будівля, будинок 36 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4).

В судовому засіданні було встановлено, що об`єкти нерухомого майна, з клопотанням про скасування арешту з яких звертається представник АТ «Ощадбанк», в рамках кримінального провадження було визнано речовими доказами.

Крім того, відповідно до матеріалів кримінального провадження слідчим суддею було встановлено, що у органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що арештоване нерухоме майно використовувалось для зберігання зернових культур, яке є об`єктом кримінально-протиправних дій, тобто використовувалося, як засоби для вчинення злочину, відповідно до чого воно відповідає критеріям речових доказів.

У свою чергу відсутність такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна може призвести до його відчуження та відповідно до подальшої втрати речових доказів в рамках провадження, що негативно вплине на хід досудового розслідування та ускладнить його подальше проведення.

У даному випадку метою накладання арешту є необхідність збереження майна, яке відповідає критеріям речових доказів, а його завданням є запобігання його втраті.

При цьому слідчий суддя зазначає, що на час набуття у власність вищевказаного майна АТ «Державний ощадний банк України» уповноваженим особам банківської установи було достеменно відомо, що воно вже перебуває під арештом, накладеним в рамках кримінального провадження та передано в Управління АРМА для зберігання в якості речових доказів, при цьому наведені представником банку у заяві про скасування арешту Закони не поширюються на правовідносини, пов`язані з розслідуванням кримінальної справи.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» (далі по тексту - Закону) Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі - Національне агентство), є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виявлення та розшуку активів, на які може бути накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави, та/або з управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави або які конфісковано у кримінальному провадженні чи стягнено за рішенням суду в дохід держави внаслідок визнання їх необґрунтованими.

За змістом пунктів 1, 4 частини першої статті 1 Закону активи - кошти, майно, майнові та інші права, на які може бути накладено або накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави або які конфісковані за рішенням суду у кримінальному провадженні чи стягнені за рішенням суду в дохід держави внаслідок визнання їх необґрунтованими.

Управління активами - діяльність із володіння, користування та розпорядження активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави і вирішено питання про їх передачу Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, тобто забезпечення збереження активів, збереження (за можливості - збільшення) їх економічної вартості, передача їх в управління або реалізація активів у випадках та порядку, передбачених цим Законом, а також реалізація активів, конфіскованих у кримінальному провадженні чи стягнених за рішенням суду в дохід держави внаслідок визнання їх необґрунтованими.

Відповідно до статті 19 Закону активи приймаються Національним агентством в управління на підставі: 1) ухвали слідчого судді, суду про передачу активів Національному агентству для здійснення заходів з управління активами з метою забезпечення його збереження або збереження його економічної вартості; 2) ухвали слідчого судді, суду про передачу активів Національному агентству для реалізації; 3) згоди власника активів.

Копії відповідних ухвал слідчого судді, суду надсилаються до Національного агентства не пізніше наступного робочого дня після їх винесення (надання) з відповідним зверненням прокурора.

У разі прийняття в управління активу, який чи права на який та їх обтяження підлягають державній реєстрації, Національне агентство у день прийняття такого активу надсилає інформацію про накладення арешту на актив до органу, що веде державний реєстр таких активів, прав на них або їх обтяжень. У разі прийняття в управління цінних паперів інформація також надсилається до відповідних учасників депозитарної системи України.

Прийняті в управління активи зберігаються Національним агентством до моменту їх передачі відповідному управителю активом або реалізації.

Системний аналіз наведених норм чинного законодавства у їх сукупності з урахуванням спірних правовідносин, що склалися між сторонами цього спору, свідчить про те, що арешт активів, які є речовими доказами та об`єктами ймовірної конфіскації, а також їх передача в управління Національного агентства на підставі ухвали слідчого судді (суду) є діями, які здійснюються з метою досягнення завдань кримінального провадження.

Саме ухвала про арешт активів є тим самим рішенням органу судової влади, яке тимчасово позбавляє власника відповідних прав.

З моменту арешту активів право власності власника цих активів є тимчасово обмеженим: власник тимчасово позбавляється прав володіння, розпорядження та користування майном, не може самостійно визначати долю активів, самостійно ними користуватися, зокрема передавати їх в тимчасове володіння чи користування третім особам.

Ухвала слідчого судді (суду) про передачу активів в управління Національному агентству є визначеним слідчим суддею (судом) спеціальним порядком зберігання речових доказів, яким забезпечується виконання ухвали про арешт цих активів.

Враховуючи викладене, дослідивши доводи клопотання та матеріали провадження, слідчий суддя критично ставиться до посилань представника власника майцна про те, що у подальшому застосуванні такого заходу відпала потреба.

Наразі арешт майна є необхідним заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовано на підставі рішень суду, прийнятих у відповідності до вимог закону.

Досудове розслідування кримінального провадження триває, а тому потреба у подальшій дії арешту майна не відпала.

За таких обставин, слідчий суддя прийшов до висновку, що дане клопотання про скасування арешту майна наразі є передчасним та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 174 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника АТ «Державний ощадний банк України» адвоката ОСОБА_6 , про скасування арешту майна, відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1