Справа №478/287/26 пров. №1-в/478/85/2026
У х в а л а

І м е н е м У к р а ї н и

06 березня 2026 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника ВК №93 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у дистанційному режимі відеоконференції подання адміністрації ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Братськ Іркутської області російської федерації, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, засудженого 31.05.2021 року вироком Соснівського районного суду м. Черкаси за п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.3 ст.357, ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 15 років з конфіскацією майна. Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 12.12.2022 року вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 31.05.2021 року щодо ОСОБА_5 залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 22.08.2023 року вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 31.05.2021 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 12.12.2022 року щодо ОСОБА_5 скасовано в частині його засудження за ч.3 ст.357 КК України. На підставі ст.49 КК України ОСОБА_5 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.357 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження в цій частині закрито. Вважається засудженим за п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років з конфіскацією майна, початок строку: 01.06.2021 року; кінець строку: 01.07.2028 року,

про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,

В с т а н о в и в:

З подання вбачається, що засуджений ОСОБА_5 відбуваючи призначене судом покарання зарекомендував себе позитивно. До праці ставиться сумлінно, вимог режиму утримання не порушує, має заохочення від адміністрації ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)», мав стягнення, які погашено у встановленому законом порядку. Посилаючись на те, що ОСОБА_5 відбув 3/4 призначеного судом строку покарання, своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, в поданні ставиться на вирішення питання про застосування щодо засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Представник ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» в судовому засіданні посилаючись на те, що засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, подання підтримав та просив його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні подання підтримав, просив його задовольнити.

На думку прокурора подання є не обґрунтованим і задоволенню не підлягає, оскільки з урахуванням загального строку відбування покарання засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення.

Вислухав пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали подання та особової справи засудженого ОСОБА_5 , суд приходе такого висновку.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно до вимог ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, тобто, єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення (крім відбуття визначеної в законі частини строку покарання) є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбуття покарання, а також після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Відповідно до положень пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Виходячи з вказаної норми закону, умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

В силу ст.6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 31.05.2021 року ОСОБА_5 засуджений за п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.3 ст.357, ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 15 років з конфіскацією майна. Строк покарання ОСОБА_5 рахувати з 01.06.2021 року, зараховано термін попереднього ув`язнення з 22.08.2018 року по 31.05.2021 року, включно. Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишено без змін тримання під вартою.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 12.12.2022 року вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 31.05.2021 року, щодо ОСОБА_5 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 22.08.2023 року вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 31.05.2021 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 12.12.2022 року щодо ОСОБА_5 скасовано в частині його засудження за ч.3 ст.357 КК України. На підставі ст.49 КК України ОСОБА_5 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.357 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження в цій частині закрито. Вважати ОСОБА_5 засудженим за п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років з конфіскацією майна. Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 26 листопада 2015 року № 838-VIII зараховано ОСОБА_5 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 22.03.2018 року по 12.12.2022 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до ст.12 КК України вказані злочини за своєю правовою кваліфікацією відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання у ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» з 27.06.2025 року.

Станом на 06.03.2026 року відбутий засудженим ОСОБА_5 строк покарання складає 12 років 8 місяців і 5 днів (з урахуванням заліку, на підставі ч.5 ст.72 КК України, з 22.03.2018 року по 12.12.2022 року), не відбутий строк покарання складає 2 роки 3 місяці і 25 днів.

З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 та довідки ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» від 27.02.2026 року вбачається, що останній має 2 заохочення: подяка (09.10.2024 року) (арк.особ.спр.221 том 3); подяка (14.01.2026 року) (арк.особ.спр.35 том 4), та 5 стягнень: попередження (23.08.2018 року) (арк.особ.спр.92 том 1); догана (07.11.2018 року) (арк.особ.спр.129 том 1); догана (09.01.2019 року) (арк.особ.спр.167 том 1); догана (15.02.2019 року) (арк.особ.спр.188 том 1); догана (02.04.2019 року) (арк.особ.спр.207 том 1), які погашено у встановленому законом порядку.

З характеристики, затвердженої начальником ДУ «Катеринівська виправна колонія (№46)» від 12.10.2023 року вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення засудженим ОСОБА_5 оцінюється як середній. Ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як високий. Стан реалізації індивідуальної програми соціально-виховної роботи із засудженим ОСОБА_5 виконано частково (арк.особ.спр.216-218 том 3).

Рішенням комісії ДУ «Катеринівська виправна колонія (№46)» від 12.10.2023 року (арк.особ.спр.214 том 3) засудженому ОСОБА_5 було відмовлено у замінні невідбутої частини покарання більш м`яким, як такому, що не став на шлях виправлення.

Згідно до характеристики, затвердженої начальником ДУ «Катеринівська виправна колонія (№46)» від 28.11.2024 року засуджений ОСОБА_5 не усвідомлює наслідки вчиненого правопорушення, заперечує серйозність або мінімізує наслідки своїх дій. Бажає змінити своє життя, але за поведінкою особи чи з інших джерел інформації зрозуміло, що не відповідає дійсності. Не бере участі у програмах, заходах, має негативне ставлення до участі в програмах. Не усвідомлює, що саме необхідно змінювати/байдуже ставиться до свого майбутнього. Не має позитивних планів на майбутнє. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення засудженим ОСОБА_5 оцінюється як середній. Ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як високий. Стан реалізації індивідуальної програми соціально-виховної роботи із засудженим ОСОБА_5 виконано частково (арк.особ.спр.227-229 том 3).

З висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_5 складеного комісією ДУ «Катеринівська виправна колонія (№46)» вбачається, що із урахуванням аналізу критеріїв оцінки вправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-виховної роботи (за підсумком загальних балів) засуджений ОСОБА_5 не довів свого виправлення та не може бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, набрав 60 балів (арк.особ.спр.231-227 том 3).

Рішенням комісії ДУ «Катеринівська виправна колонія (№46)» від 28.11.2024 року (арк.особ.спр.225 том 3) засудженому ОСОБА_5 було відмовлено в умовно-достроковому звільнені, як такому, що не довів свого виправлення.

Відповідно до характеристики, затвердженої начальником ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» від 27.02.2026 року, засуджений ОСОБА_5 відбуваючи покарання порушував режим утримання, за що мав ряд стягнень, які погашено в встановленому законом порядку. Має два заохочення. Характеризується позитивно. В колективі засуджених вживчивий, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. У спілкуванні з представниками установи ввічливий, тактовний, виконує всі законі вимоги. На заходи виховного впливу реагує, робить завжди правильні висновки. На профілактичних обліках не перебуває. Бере активну участь у програмах та заходах. Бажає змінити своє життя на краще, має позитивні плани на майбутнє. Приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу «Правова просвіта» та «Духовне відродження». Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення засудженим ОСОБА_5 оцінюється як середній. Ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як середній. Заходи реалізації індивідуальної програми виконано в повному обсязі (а.с.19-21).

З висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_5 складеного комісією ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» вбачається, що із урахуванням аналізу критеріїв оцінки вправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-виховної роботи (за підсумком загальних балів) засуджений ОСОБА_5 набрав 86 балів, що свідчить про те, що останній довів своє виправлення та має бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (а.с.28-31).

Отже, ОСОБА_5 засуджений за вчинення умисних особливо тяжких злочинів, за період відбування покарання мав 2 заохочення, разом із тим, 5 разів допустив порушення режиму утримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашені у встановленому порядку. І хоча ці стягнення є погашеними, проте вони характеризують поведінку засудженого ОСОБА_5 за час відбування покарання, в той час, як наявність заохочень, в сукупності із застосованими раніше стягненнями, свідчать не про доведення засудженим свого виправлення, а підтверджують належне виконання ним законних вимог представників адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання.

За такого, нестабільна поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання не може свідчити про його виправлення, оскільки позитивні зміни повинні прослідковуватись протягом всього строку відбування покарання, натомість, в поведінці засудженого ОСОБА_5 позитивні зрушення мають нестабільний характер, а відтак він потребує подальшого виховного впливу в умовах ізоляції від суспільства.

Таким чином, суд приходить висновку, що на час розгляду подання, засуджений ОСОБА_5 не готовий до самокерованої правослухняної поведінки і своєю поведінкою та ставленням до праці, з огляду на його особу, не довів свого виправлення, тому до нього не може бути застосоване умовно - дострокове звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд

П о с т а н о в и в:

В задоволенні подання адміністрації ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання стосовно ОСОБА_5 , - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1