УХВАЛА

про розгляд заяви про відвід

26.02.2026 м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Барського районного суду Вінницької області ОСОБА_4 у розгляді скарги на бездіяльність посадових осіб ВП № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань

ВСТАНОВИВ:

До Барського районного суду Вінницької області надійшла заява ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Барського районного суду Вінницької області ОСОБА_4 у розгляді скарги на бездіяльність посадових осіб ВП № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказана заява передана на розгляд судді Барського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 .

Заява про відвід обґрунтована тим, що в провадженні судді ОСОБА_4 перебувало кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУПАП. У вказаних справах приймав участь захисник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 . ОСОБА_3 стверджує, що адвокат приймав участь на підставі підроблених ордерів. ОСОБА_3 звернувся до поліції з заявою про вчинення адвокатом ОСОБА_5 ряду кримінальних правопорушень. Однак, відомості про злочини не внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що є предметом скарги. У кримінальному провадженні ОСОБА_3 неодноразово подавав заяви про відвід судді ОСОБА_4 з різних підстав. ОСОБА_3 двічі звертався зі скаргами на суддю ОСОБА_4 до ВРП та ВККС. Ухвалою судді 125/182/24 від 16.04.2025 року заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Барського районного суду Вінницької області ОСОБА_4 задоволено. Суддю Барського районного суду Вінницької області ОСОБА_4 відведено від участі у розгляді кримінального провадження про обвинувачення про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Підставою звернення ОСОБА_3 до поліції з заявою про злочин, є діяльність його захисника адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000375 від 24.12.2023 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України (єдиний унікальний номер судової справи 125/182/24), у якому суддя ОСОБА_4 була відведена.

Тому, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, заявник просив відвести слідчого суддю Барського районного суду Вінницької області ОСОБА_4 від розгляду справи ЄУН 125/324/26.

ОСОБА_3 у судове засідання подав заяву про підтримання відводу.

Особа, якій заявлено відвід, слідчий суддя Барського районного суду Вінницької області ОСОБА_4 , у судове засідання не з`явилася. З урахуванням положень ст. 81 КПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву про відвід без участі судді.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України під час розгляду заяви фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Вивчивши заяву, оглянувши матеріали скарги, суд дійшов висновку, що заяву про відвід слід задовольнити з огляду на таке.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Частиною першою статті 80 КПК України передбачено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя зобов`язані заявити самовідвід.

Доводи скаржника ОСОБА_3 про упередженість судді ОСОБА_4 частково зводяться до незгоди з процесуальними діями та рішеннями судді під час розгляду кримінального провадження, яке пов`язане з його скаргою на бездіяльність посадових осіб ВП № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Водночас, існування інституту відводу у кримінальному судочинстві України є гарантією справедливого, неупередженого та об`єктивного правосуддя. Він складається із комплексу охоронних заходів, пов`язаних з усуненням зацікавлених осіб від досудового розслідування та судового розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка закріплює право на справедливий суд, кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Важливою процесуальною гарантією реалізації права кожної людини на справедливий розгляд незалежним і безстороннім судом у кримінальному провадженні України є інститут відводів (самовідводів) професійних суддів.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді, що узгоджується із висновками, викладеними в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2018 року у справі №9901/22/17.

При об`єктивному підході до встановлення наявності/відсутності упередженості суді повинно бути визначено чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність, зважаючи на безпосередню поведінку судді.

Разом з тим, надаючи оцінку об`єктивності судді під час вчинення ним процесуальних дій, необхідно виходити з таких критеріїв: чи вільний суддя під час виконання ним своїх обов`язків від будь-яких заходів впливу; чи сприяє його поведінка у судовому процесі та за стінами суду підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі; чи вчинялись суддею дії, які можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та приймати рішення у справах.

Наявність безсторонності для цілей, передбачених пунктом 1 статті 6 Конвенції, визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хаушильд проти Данії» від 24.05.1989).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

За змістом статті 6 Конвенції суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ветштайн проти Швейцарії» від 21.12.2000).

Суд також враховує позицію, висловлену Європейським Судом з прав людини у рішенні від 15.07.2020 у справі №16695/04 «Газета Україна-Центр проти України». У розрізі розгляду вказаної справи Європейський Суд вказав, що суб`єктивний критерій, то презумпція особистої неупередженості судді, який діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного. При цьому важливим залишається також об`єктивний критерій окремо від поведінки суддів та наявність обставин існування переконливих фактів, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Згідно зі статтею 15 Правил суддівської етики, затверджених 22.02.2013 року XI (черговим) З`їздом суддів України, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Встановлено, що підставою звернення ОСОБА_3 до поліції з заявою про злочин, є діяльність його захисника адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000375 від 24.12.2023 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, у якому суддя ОСОБА_4 була відведена, та у якому ОСОБА_3 двічі звертався зі скаргами на суддю ОСОБА_4 до ВРП та ВККС.

Ураховуючи, що в скаржника склалась думка про упередженість судді, що хоча і не підтверджена об`єктивними фактами, однак може у подальшому ускладнити розгляд справи та викликати сумнів в об`єктивності прийнятого рішення, враховуючи практику ЄСПЛ, задля усунення будь-яких сумнівів у неупередженості складу суду, яким розглядається скарга, приймаючи до уваги твердження скаржника, що у нього є сумніви у неупередженості судді, сукупність обставин, наведених ним в заяві про відвід, що свідчать про його глибоке переконання щодо упередженості судді та незмінність позиції, наявність скарг обвинуваченого на суддю до ВРП та ВККСУ, приходжу до висновку, що з метою забезпечення достатніх гарантій для того, щоб виключити сумніви за суб`єктивним критерієм з боку стороннього спостерігача у безсторонності і неупередженості судді, приймаючи до уваги положення ст.3 Європейського статуту судді, яка передбачає, що суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким як неупереджений, заяву про відвід слідчого судді Барського районного суду Вінницької області ОСОБА_4 задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 21, 75, 76,80, 81,82,372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву скаржника ОСОБА_3 про відвід слідчої судді Барського районного суду Вінницької області ОСОБА_4 задовольнити.

Слідчу суддю Барського районного суду Вінницької області ОСОБА_4 відвести від участі у розгляді скарги на бездіяльність посадових осіб ВП № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Матеріали скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб ВП № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 125/324/26 передати для здійснення повторного автоматизованого розподілу у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 35 КПК України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: