Справа № 370/1001/24
Провадження №1-кп/369/9/26
УХВАЛА

про продовження строку запобіжних заходів

25.03.2026 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

за участю представника потерпілого ОСОБА_6

за участю захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

за участю обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10

за участю законних представників обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження обвинуваченим строків запобіжних заходів у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт. Макарів Київської області, учня Колонщинського ліцею, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця смт. Макарів Київської області, учня Макарівського ліцею №1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 152 КК України,

установив:

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 лютого 2026 року обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою у ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на 60 днів, починаючи з 02 лютого 2026 року до 02 квітня 2026 року включно, з альтернативою внесення застави у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 266240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) грн.

ОСОБА_9 звільнено з-під варти у зв`язку з внесенням застави у сумі 266240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) грн. з одночасним покладенням процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_10 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів та клопотання про продовження строку дії обов`язків покладених на обвинуваченого ОСОБА_9 при застосуванні до нього запобіжного заходу у виді застави. Свої клопотання прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст. 152 КК України, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років. Вважає, що існують ризики того, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 можуть вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, незаконно впливати на неповнолітнього потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення. Вказує, що застосування іншого запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_10 у цьому кримінальному провадженні не є можливим.

Представник потерпілого підтримав клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_9 його законний представник ОСОБА_11 та захисник ОСОБА_7 не заперечували щодо клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків покладених на обвинуваченого ОСОБА_9 при застосуванні до нього запобіжного заходу у виді застави. В той же час захисник зазначив, що відсутні ризики, якими прокурор обґрунтовує своє клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_10 , його законний представник ОСОБА_12 та захисник ОСОБА_8 заперечували щодо клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Захисник просив змінити запобіжний захід ОСОБА_10 на цілодобовий домашній арешт, посилаючись на відсутність доведених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор у своєму клопотанні.

За таких обставин, вислухавши доводи учасників судового засідання, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК України, відповідно до якої, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст. 152 КК України, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років. З урахуванням пред`явленого обвинувачення, суд вважає доведеними існування ризику, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 можуть вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою уникнення відповідальності, зокрема, незаконно впливати на неповнолітнього потерпілого, а також вчинити інше кримінальне правопрушення.

Зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у випадку визнання їх винуватими у інкримінованому кримінальному правопорушенні, суд дійшов висновку, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_10 іншого, більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою та до обвинуваченого ОСОБА_9 іншого, більш м`якого запобіжного заходу ніж застава у визначеному судом раніше розмірі, не може забезпечити їх належної процесуальної поведінки, тобто є необхідними у цій конкретній справі.

При прийнятті вказаного рішення, суд виходить також у тому числі з тих обставин, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , має такий високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Суд також бере до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_10 відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України не є особою, до якої не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.3 ч. 5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням зазначених положень, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_10 , тяжкість та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, одночасно для гарантування належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_10 з урахуванням його особи, зокрема, усвідомлення останнім серйозності кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується та інших обставин кримінального провадження, враховуючи положення ч.4 ст.182 КПК України, у співставленні з існуючими ризиками, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому ОСОБА_10 заставу у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме 80*3328 грн., що становить 266240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок ) грн., з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Суд вважає розмір застави визначений ОСОБА_10 , як альтернативний запобіжний захід, а саме 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, співмірним з існуючими в кримінальному провадженні ризиками та зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ними обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Отже, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_10 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню. Крім того, клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків покладених на обвинуваченого ОСОБА_9 при застосуванні до нього застави підлягає задоволенню.

Керуючись, ст. ст. 176 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 331, 376, 392 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_10 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 днів, починаючи з 25 березня 2026 року до 23 травня 2026 року включно.

Одночасно визначити обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заставу у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 266240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок ) грн., яка повинна бути внесена у національній грошовій одиниці, як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області: код отримувача (ЄДРПОУ): 26268119, р/р UA0018661, банк отримувача (ГУДКСУ): Держказначейська служба України, м. Київ, код банку (МФО ГУДКСУ): 820172, призначення платежу: застава за ПІБ обвинуваченого, по справі №370/1001/24 в Києво-Святошинському районному суді Київської області.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави, оригінали документів з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Київський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення обвинуваченого, який вніс заставу, з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора Києво-Святошинського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області та Києво-Святошинський районний суд Київської області.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений, який вніс таку заставу, вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

За умови внесення застави покласти на ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки:

- прибувати до суду та прокурора за кожним викликом;

- не відлучатися за межі м. Києва та Київської області без дозволу суду;

- повідомляти суд та прокурора про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків покладених на обвинуваченого ОСОБА_9 при застосуванні до нього застави задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії обов`язків, покладених на нього при застосуванні застави строком на два місяці, тобто до 25 травня 2026 року включно, а саме:

- прибувати до суду та прокурора за кожним викликом;

- не відлучатися за межі м. Києва та Київської області без дозволу суду;

- повідомляти суд та прокурора про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі невиконання обов`язків, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші, покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

У разі звернення застави в дохід держави, суд вирішує питання про застосування іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена в частині продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, в решті - ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3