Справа № 513/334/26
Провадження № 1-кп/513/122/26
Саратський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2026 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в с Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 від 12 березня 2026 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Р. Молдова, не зареєстрований, але проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина Молдови,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

у с т а н о в и в:

Згідно з обвинувальним актом, встановлено, що ОСОБА_6 , 11 березня 2026 року приблизно о 17 годині 45 хвилин, перебуваючи на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_1 в ході раптово виниклої сварки з ОСОБА_4 , переслідуючи злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та те, що його дії спрямовані на спричинення шкоди здоров`ю потерпілій, за допомогою правої руки стиснутої в кулак наніс один удар у ліву частину обличчя.

У результаті своїх умисних, неправомірних дій ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_4 , тілесні ушкодження у вигляді: синця правої тім`яної ділянки , синця лівої лобово-скроневої ділянки. Ці ушкодження як в сукупності так і кожен окремо, не є небезпечним для життя та призводить до незначних, скороминучих наслідків, що тривають не більше 6 днів, і за цим критирієм, згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17 січня 1995 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

02 квітня 2026 року в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 надала до суду письмову заяву про відмову від обвинувачення у даному кримінальному провадженні та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , претензій ні матеріального ні морального характеру до обвинуваченого вона не має.

Прокурор та обвинувачений вважали, що за таких обставин є підстави для закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення.

Суд, ознайомившись з заявою потерпілої ОСОБА_4 , заслухавши думку учасників кримінального провадження, які не заперечували проти її задоволення, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме, умисне легке тілесне ушкодження, провадження за яким відповідно до ч. 1 ст. 477 КПК України проводиться у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ч.ч.1, 3, 4 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом. Кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого; відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Відповідно п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

Верховний Суд у постанові від 18 грудня 2018 року у справі № 595/1962/14-к вказав на те, що при закритті кримінального провадження на підставі відмови потерпілого від обвинувачення суд фактично визнає відсутність самого обвинувачення щодо певної особи, а тому не потрібно встановлювати ні сам факт вчинення злочину, ні винуватість чи невинуватість особи. За таких умов немає необхідності в дослідженні того, чи було дотримано інші процесуальні вимоги закону під час провадження у справі.

Враховуючи письмову заяву потерпілої ОСОБА_4 про відмову від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, у суду немає підстав ставити під сумнів істинність та добровільність позиції потерпілої щодо її рішення про відмову від обвинувачення, а тому кримінальне провадження № 0000016 від 12 березня 2026 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст.125 КК України необхідно закрити на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Керуючись ч.1 ст.125 КК України, ч.ч.1, 3, 4 ст.26, п.7 ч.1 ст.284 КПК України, суд

у х в а л и в:

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000016 від 12 березня 2026 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст.125 КК України, - закрити на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із відмовою потерпілої від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом семи днів із дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1