1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/4031/26 1-кс/335/1594/2026
06 травня 2026 року м. Запоріжжя
Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, на обґрунтування якого зазначив таке.
Відповідно до чинного законодавства України, в умовах воєнного стану через повномасштабну війну з російською федерацією встановлено низку обмежень щодо перетину державного кордону громадянами України чоловічої статі віком від 18 до 60 років.
Порядок перетину державного кордону України цією категорією осіб визначають Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57.
Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на строк 612 місяців (з наступним проходженням військово-лікарської експертизи).
Згідно з п. 26 Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57, у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану право на перетин державного кордону, крім осіб, зазначених у пунктах 2-1 та 2-2 цих Правил, також мають інші військовозобов`язані особи, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації.
Ця норма не поширюється на осіб, визначених в абзацах другому і третьому частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також у пункті 2-14 цих Правил.
Так, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, часу та місця ОСОБА_4 , будучи обізнаною про наявність вищевказаних обмежень, керуючись прагненням до наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, вирішила зайнятися злочинною діяльністю, спрямованою на організацію незаконного переправлення осіб чоловічої статі віком від 18 до 60 років через державний кордон України шляхом виготовлення офіційних документів, які містять завідомо неправдиві відомості та надають право громадянам України безперешкодно перетинати державний кордон України, з метою незаконного особистого збагачення.
Суть злочинної діяльності ОСОБА_4 полягала в тому, що остання підшукувала осіб із числа громадян України чоловічої статі призовного віку, які виявили бажання незаконно перетнути державний кордон України, та надалі безпосередньо отримувала від таких осіб копії особистих документів і грошові кошти за виготовлення документів, які містять завідомо неправдиві відомості, необхідні для визнання непридатними до військової служби та подальшого виключення з військового обліку, що забезпечили б безперешкодний перетин державного кордону України.
Так, ОСОБА_4 , діючи відповідно до розробленого раніше плану, розуміючи законодавчу процедуру встановлення придатності за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, підшукала особу із числа громадян України призовного віку, а саме ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який виявив бажання здійснити незаконний перетин державного кордону України.
25 березня 2026 року ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_6 , що має можливість допомогти у виготовленні документів для безперешкодного перетину державного кордону України за грошову винагороду.
03 квітня 2026 року, приблизно о 18 годині 40 хвилин, за адресою: місто Запоріжжя, площа Митців, біля кафе «П`яна Вишня», під час особистої зустрічі із ОСОБА_6 , ОСОБА_4 повідомила всі умови отримання документів, які містять завідомо неправдиві відомості щодо наявності групи інвалідності та надають право громадянам України безперешкодно перетинати державний кордон України, а саме описала варіанти оформлення інвалідності різних груп безпосередньо ОСОБА_6 .
07 квітня 2026 року ОСОБА_6 надійшло смс-повідомлення в месенджері «Телеграм» з номера мобільного телефону НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 . Під час листування остання повідомила необхідний перелік документів для оформлення групи інвалідності, що стане підставою для безперешкодного виїзду за межі державного кордону України.
Надалі, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України шляхом сприяння порадами, вказівками, усуненням перешкод, діючи з корисливих мотивів, 10 квітня 2026 року, приблизно о 18 годині 15 хвилин, за адресою: місто Запоріжжя, площа Митців, біля фонтану «Життя», ОСОБА_4 повторно пояснила ОСОБА_6 процедуру отримання фіктивних документів, які містять завідомо неправдиві відомості, а саме: оформлення інвалідності III групи, що є підставою для виключення з військового обліку (вартість зазначеної послуги становить 25 000 доларів США), та перелік необхідних особистих документів, які повинен надати ОСОБА_6 , а саме: копію паспорта громадянина України (у разі ID-картки додатково витяг з реєстру), копію ідентифікаційного коду, копію приписного свідоцтва (військово-облікового документа) ТЦК та СП, копію розгорнутого витягу із застосунку Резерв+, диплом про освіту, копії медичних карток з наявною інформацією про стан здоров`я на ім`я ОСОБА_6 , фотокартки розміром 3x4, а також повторно повідомила, що потрібно зробити скан-копії документів у форматі PDF.
Надалі ОСОБА_4 , реалізуючи злочинний умисел, діючи згідно з розробленим злочинним планом, 23 квітня 2026 року, приблизно об 11 годині 29 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , отримала від ОСОБА_6 необхідні для виготовлення документів, які містять завідомо неправдиві відомості та надають право громадянам України безперешкодно перетинати державний кордон України, документи, а саме: копію паспорта громадянина України, копію ідентифікаційного коду, копію розгорнутого витягу із застосунку Резерв+, витяг із застосунку «Дія» щодо наявності вищої освіти за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Магістр», копію диплома про вищу освіту за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Магістр», копію свідоцтва про народження, фотокартки розміром 3x4 у кількості 4 штук, флеш-носій об`ємом 4 Гб зі сканованими копіями перелічених документів та грошові кошти в розмірі 25 000 доларів США, після чого повинна була в невстановлені досудовим розслідуванням спосіб та час виготовити офіційні документи про наявність групи інвалідності з подальшим виключенням із військового обліку, які надають право безперешкодного перетину державного кордону України, однак із причин, що не залежали від її волі, не вчинила всіх дій, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, оскільки була затримана працівниками поліції після отримання грошових коштів.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України, а саме в незакінченому замаху на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, усуненням перешкод, вчиненому з корисливих мотивів.
23.04.2026 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України. Цього ж дня ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення.
23.04.2026 слідчим СУ ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 проведено санкціонований обшук квартири АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_4 , під час якого виявлено та вилучено медичну документацію осіб чоловічої статі з копіями документів, що посвідчують їх особу, носії інформації, чеки, сім-холдери, системні блоки персональних комп`ютерів, копії документів третіх осіб, чорнові записи, фіскальну звітність.
Зазначені вище речі та документи відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.
Так, інформаційне наповнення системних блоків та оптичних носіїв інформації може містити дані про обставини вчинення кримінального правопорушення, які підлягають обов`язковому доказуванню під час досудового розслідування, а також інформацію про інших осіб, які можуть быть причетні до правопорушення, що наразі розслідується.
Здійснити попередній огляд інформації, яка зберігається у вилучених системних блоках, до моменту звернення слідчого з клопотанням про арешт майна неможливо, оскільки для повноти з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання, що є безпосередньою підставою для проведення експертизи.
Чорнові записи, які містяться у блокнотах, на аркушах паперу, можуть містити інформацію про обставини вчинення злочину, причетних осіб та способи вчинення (назви медичних установ, анкетні дані посадових осіб, лікарів та осіб, які звернулись за незаконною «послугою»).
Медична документація (копії/оригінали довідок, індивідуальних програм, актів, висновків, карток призначення тощо) може містити інформацію про обставини вчинення злочину, способи та засоби, що використовувались, та осіб, які були до цього залучені.
Отримана інформація може стати підставою для перевірки фактів перетину державного кордону України особами, щодо яких складені зазначені документи, та перевірки обґрунтованості й законності таких фактів.
Крім того, з метою встановлення факту можливої підробки зазначених документів або внесення завідомо неправдивих відомостей виникає необхідність подальшого призначення та проведення судової почеркознавчої експертизи.
Згідно з положеннями «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998, для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів.
Необхідність арешту сім-холдерів слідчий обґрунтовує тим, що зазначені речі можуть містити відомості, які необхідні для встановлення повних даних номерів мобільних телефонів, їх власників та отримання подальшої інформації про абонентські з`єднання за встановлені періоди часу, адже не виключається можливість, що встановлені номери телефонів використовувались для здійснення дзвінків між учасниками злочинної «схеми».
Вилучена фіскальна звітність містить інформацію про оплату тих чи інших послуг (платника та отримувача), у тому числі медичних, що в подальшому ставало підставою для отримання медичних документів, які могли містити завідомо неправдиві відомості.
Отже, в органу досудового розслідування наразі достатньо підстав вважати, що інформаційне наповнення вилучених під час проведення санкціонованого обшуку речей та документів має значення для повного та всебічного досудового розслідування і може бути підтвердженням факту вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 .
Посилаючись на вищевикладене та на те, що незастосування арешту до вищезазначеного майна може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження, слідчий просить накласти на нього арешт з метою забезпечення збереження речових доказів.
Слідчий у судовому засіданні підтримав клопотання.
Підозрювана проти задоволення клопотання слідчого не заперечувала.
Заслухавши думку слідчого та підозрюваної, вивчичив клопотання, дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя доходить таких висновків.
Відповідно до статей 7, 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканність права власності.
Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).
Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України).
При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників провадження, за якого жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню (ст. 3 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації в юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження.
Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт, зокрема шляхом витребування необхідної інформації в компетентних державних органів.
Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання; відшкодування шкоди (цивільний позов).
З метою забезпечення збереження речових доказів арешт може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (ч. 3 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Отже, Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.
Аналіз обставин кримінального провадження, викладених у клопотанні слідчого, повідомленні про підозру ОСОБА_4 , фактичних даних, що містяться в заяві ОСОБА_6 , повідомленні Управління СБУ в Запорізькій області про вчинення кримінального правопорушення, протоколах огляду мобільного телефона свідка ОСОБА_6 , дозволяє дійти висновку, що вилучені слідчим під час обшуку системні блоки персональних комп`ютерів, електронні носії інформації, копії документів, зокрема й медичних, чорнові записи, сім-холдери, фіскальна звітність та чеки можуть містити сліди інкримінованого підозрюваній злочину та інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Отже, зазначене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України.
Майно, яке має ознаки речового доказу, може бути вилучено та арештовано незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій особі, оскільки у протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Незастосування арешту до зазначеного в клопотанні майна із забороною відчуження, розпорядження та користування ним може призвести до його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі.
З урахуванням вищевикладеного клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 131, 132, 170, 172, 173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого про арешт майна - задовольнити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1