Справа № 632/401/26
провадження № 1-кс/632/66/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року місто Златопіль

Слідчий суддя Златопільського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні внесене в кримінальному провадженні № 0000043 від 12 лютого 2026 року слідчим СВ ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у місті Амвросіївка Донецької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1, 3 ст. 357 КК України,

В С Т А Н О В И В:

04 березня 2026 року до суду надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором, який призначений у даному кримінальному провадженні, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1, 3 ст. 357 КК України.

Клопотання вмотивоване тим, що у провадженні СВ ВП №1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0000043 від 12 лютого 2026 року.

В ході досудового розслідування встановлено, що 10 лютого 2026 року у період часу з 12 години 22 хв. по 15 годину 40 хв. ОСОБА_4 перебував у вагоні електропоїзду, який рухався за маршрутом 6853 «Харків-Лиманівка» регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця», виїхавши зі станції «Південний Вокзал» у місті Харків о 12 годині 22 хв. з прибуттям о 15 годині 40 хв. до станції «Лиманівка», яка розташована у селищі Лиманівка Лозівського району Харківської області. Також, у вищевказаному вагоні електропоїзда на сидінні неподалік від ОСОБА_4 перебував ОСОБА_6 , який мав при собі рюкзак чорного кольору марки «Swissgear» з особистими речами.

Під час руху електропоїзду ОСОБА_4 побачив у ОСОБА_6 рюкзак чорного кольору та мобільний телефон, який останній поклав у кишеню куртки. Близько 14 години 00 хв. того ж дня перебуваючи в електропоїзді, ОСОБА_6 заснув.

За цих обставин у ОСОБА_4 виник умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи із корисливих мотивів, ОСОБА_4 будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись тим, що ОСОБА_6 спить, в умовах воєнного стану, таємно викрав з кишені куртки останнього мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 12» 4/128 Gb, Onyx Gray, вартістю 3496 гривень, який зберігався у захисному силіконовому чохлі чорного кольору ТМ «Xiaomi» моделі «Redmi Note 12», вартістю 98 гривень, та рюкзак чорного кольору марки «Swissgear», вартістю 308 гривень, в якому зберігалися особисті речі ОСОБА_6 , а саме: кабель для швидкої зарядки «Xiaomi USB Type-C 6A турбо (33W, 67W, 90W, 120W)» кутовий, довжиною 180 см, жовтого кольору, вартістю 243 гривні 38 коп., мережевий зарядний пристрій марки «Xiaomi» моделі «MDY-12EH» 67W, вартістю 558 гривень, та зовнішній акумулятор повербанк «KLGO KP21», вартістю 513 гривень.

Після цього ОСОБА_4 , забравши свої речі та речі належні ОСОБА_6 , перейшов в інший вагон електропоїзда до прибуття на станцію «Відпочинок» о 15 годині 21 хв., тим самим зник з місця вчинення кримінального правопорушення, обернувши викрадене майно на свою користь, чим спричинив ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 5216 гривень 38 коп.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Також, 10 лютого 2026 року у період часу з 12 години 22 хв. по 15 годину 40 хв. ОСОБА_4 перебував у вагоні електропоїзду, який рухався за маршрутом 6853 «Харків-Лиманівка» регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця», виїхавши зі станції «Південний Вокзал» у місті Харків о 12 годині 22 хв. з прибуттям о 15 годині 40 хв. до станції «Лиманівка», яка розташована в селищі Лиманівка Лозівського району Харківської області. Також, у вищевказаному вагоні електропоїзда на сидінні неподалік від ОСОБА_4 перебував ОСОБА_6 , який мав при собі рюкзак чорного кольору марки «Swissgear» з особистими речами.

За цих обставин у ОСОБА_4 , який усвідомлював, що у вказаному рюкзаку, серед інших речей, можуть перебувати важливі особисті та офіційні документи, виник умисел, спрямований на незаконне привласнення чужого майна, яке знаходилось у вказаному рюкзаку, реалізуючи який, ОСОБА_4 таємно заволодів вказаним рюкзаком, після чого перейшов до іншого вагону електропоїзда, а згодом о 15 годині 21 хв. цього ж дня вийшов на зупинці «Відпочинок», яка розташована у селі Яковлівка Лозівського району Харківської області та пішов до своєї сестри, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

10 лютого 2026 року близько 17 години 00 хв., під час перебування за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , оглянувши вміст вищевказаного рюкзаку, виявив в ньому свідоцтво про присвоєння кваліфікаційного рівня з робітничих професій № НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_6 від 27 січня 2021 року ДЗ «ДІПРО», направлення на роботу на ім`я ОСОБА_6 , видане АТ «Українська залізниця» філія «Пасажирська компанія» виробничий підрозділ Харківська вагонна дільниця, які є офіційними документами. Діючи умисно, суттєво порушуючи реалізацію прав, свобод і законних інтересів ОСОБА_6 , пов`язаних з працею останнього, залишив вищезазначені документи собі, не намагаючись повернути їх власнику, тим самим привласнив офіційні документи ОСОБА_6 .

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 357 КК України, як привласнення офіційних документів з інших особистих інтересів.

Окрім цього, 10 лютого 2026 року у період часу з 12 години 22 хв. по 15 годину 40 хв. ОСОБА_4 перебував у вагоні електропоїзду, який рухався за маршрутом 6853 «Харків-Лиманівка» регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця», виїхавши зі станції «Південний Вокзал» у місті Харків о 12 годині 22 хв. з прибуттям о 15 годині 40 хв. до станції «Лиманівка», яка розташована в селищі Лиманівка Лозівського району Харківської області. Також, у вищевказаному вагоні електропоїзда на сидінні неподалік від ОСОБА_4 перебував ОСОБА_6 , який мав при собі рюкзак чорного кольору марки «Swissgear» з особистими речами.

За цих обставин у ОСОБА_4 , який усвідомлював, що у вказаному рюкзаку, серед інших речей, можуть зберігатися важливі особисті та офіційні документи, раптово виник умисел, спрямований на незаконне привласнення чужого майна, яке зберігалось у вказаному рюкзаку, реалізуючи який, ОСОБА_4 таємно заволодів вказаним рюкзаком, після чого перейшов до іншого вагону електропоїзда, а згодом о 15 годині 21 хв. цього ж дня вийшов на зупинці «Відпочинок», яка розташована в селі Яковлівка Лозівського району Харківської області та пішов до своєї сестри, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

10 лютого 2026 року близько 17 години 00 хв., під час перебування за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , оглянувши вміст вищевказаного рюкзаку, виявив у ньому наступні важливі особисті документи: паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , виданий Первомайським РВ УМВС України в Харківській області 04.09.1997, порядок отримання якого установлений постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ «Про затвердження положень про паспорт громадянина України», військово-обліковий документ на ім`я ОСОБА_6 № НОМЕР_3 від 03.11.2025, витяг із військово-облікового документу з «Резерв+» від 01.03.2025, особисту медичну картку на ім`я ОСОБА_6 серії 12ААВ № 897760 та довідку про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин №599 від 26.04.2023 на ім`я ОСОБА_6 .

Вже за цих обставин у ОСОБА_4 раптово виник умисел, спрямований на незаконне заволодіння паспортом та іншими важливими особистими документами, які належать ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій кримінальний протиправний намір, спрямований на незаконне заволодіння важливими особистими документами ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що паспорт є універсальним, важливим особистим документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України, а військово-обліковий документ, особиста медична картка та медична довідка з результатом обстеження є іншими важливими особистими документами, не вчинивши жодних дій, спрямованих на встановлення місцезнаходження власника вищезазначених документів та не маючи наміру на їх повернення, ОСОБА_4 незаконно заволодів зазначеними вище важливими особистими документами ОСОБА_6 , утримуючи їх при собі до моменту вилучення працівниками поліції.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 3 ст. 357 КК України, як незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом та іншими важливими особистими документами.

27 лютого 2026 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1, 3 ст. 357 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 3 ст. 357 КК України кримінальних проступків, та ч. 4 ст. 185 КК України тяжкого злочину.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на існування ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і вважає наявними підстави для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, оскільки ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому він підозрюється.

На думку слідчого саме такий запобіжний захід з покладенням на підозрюваного ОСОБА_4 певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, забезпечить його належну процесуальну поведінку та запобігатиме зазначеним вище ризикам.

Прокурор клопотання підтримав, вважаючи наявними всі законні підстави для його задоволення.

Підозрюваний ОСОБА_4 проти задоволення клопотання не заперечував, зазначивши про причетність до інкримінованих йому діянь.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього документи, доходжу наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні даного клопотання підлягають врахуванню обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України для обрання запобіжного заходу, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу.

Судовим розглядом встановлено, що СВ ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000043 від 12 лютого 2026 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1, 3 ст. 357 КК України.

27 лютого 2026 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1, 3 ст. 357 КК України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи лише з фактичних даних, зазначених у доданих до клопотання документах, доходжу висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, за викладених у клопотанні обставин та доведеним наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування від органу досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків та потерпілого; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Водночас, при застосуванні запобіжного заходу, слідчий суддя, у відповідності до ч. 1 ст. 178 КПК України, враховує такі обставини як тяжкість покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення на строк від п`яти до восьми років, особу підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_4 хоча і має постійне місце мешкання, однак раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, не має стабільних джерел для існування та достатньо міцних соціальних зв`язків.

Враховуючи вказані вище обставини, вважаю за належне застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, як найбільш м`який з передбачених законом запобіжних заходів і який, виходячи з встановлених обставин, зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Крім того, вважаю за необхідне, на підставі ч. 1 ст. 179, ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 певні обов`язки.

Керуючись ст. 131, 132, 176 179, 194 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання в межах строку досудового розслідування - до 27 квітня 2026 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі процесуальні обов`язки:

1) не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає села Яковлівка Лозівського району Харківської області, без дозволу слідчого, прокурора та суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

3) прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом.

Вказані обов`язки покласти на строк до 27 квітня 2026 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя:ОСОБА_1