Дата документу 10.03.2026
Справа № 334/8800/24
Провадження № 1-кп/334/229/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року м. Запоріжжя

Дніпровський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

установив:

у проваджені суду перебуває вищевказане кримінальне провадження.

У судовому засіданні, яке відбулось 10 березня 2026 року здійснювався допит потерпілої ОСОБА_8 .

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні неодноразово висловлювався нецензурною лексикою, а саме висловлював образи на адресу потерпілої, суддів та не адресуючи нікому конкретні образи та лайливі слова, а також вдарив рукою загородження із захисного скла.

У зв`язку із вказаним головуючий суддя тричі в цьому судовому засіданні робив йому усні зауваження щодо неприпустимості подібної поведінки та роз`яснював наслідки продовження такої поведінки, а саме видалення з судового засідання.

Під час допиту потерпілої обвинувачений ОСОБА_6 не зважав на зауваження головуючого щодо порядку та обсягу питань, зокрема, задавав одне й те саме питання декілька разів і стверджував, що не почув відповіді від потерпілої на це питання. Після чергового зауваження головуючого, обвинувачений ОСОБА_6 , ігноруючи попередні попередження головуючого, продовжив вживати нецензурну лексику на адресу суду та з-за загородження із захисного скла вилив у сторону колегії суддів рідину із ємності, яку мав при собі.

Відповідно до ч. 2 ст. 318 КПК судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених КПК України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 330 КПК, якщо обвинувачений порушує порядок у залі судового засідання або не підкоряється розпорядженням головуючого у судовому засіданні, останній попереджає обвинуваченого про те, що в разі повторення ним зазначених дій його буде видалено з зали судового засідання. При повторному порушенні обвинуваченим порядку судового засідання, він може бути видалений за ухвалою суду з зали засідання тимчасово або на весь час судового розгляду. Якщо такий обвинувачений не представлений захисником, суд зобов`язаний залучити захисника для здійснення захисту за призначенням і відкласти судовий розгляд на строк, необхідний для його підготовки до захисту. Після повернення до зали засідання обвинуваченому надається можливість ознайомитися з доказами, які були досліджені, а також з рішеннями, які були ухвалені за його відсутності, та дати пояснення щодо них. У разі видалення обвинуваченого на весь час судового розгляду, судове рішення, яким закінчено провадження в суді, негайно оголошується обвинуваченому після його ухвалення.

Згідно ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Для цих цілей Конвенцією передбачена ціла низка прав і процесуальних гарантій. Однак наявність таких прав і гарантій у той же час не надає переваг тим особам, які користуються наданими їм правами. Статтею 17 Конвенції «Заборона зловживання правами» передбачається, що жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Тлумачення наведених законодавчих норм дає підстави для висновку, що поведінка учасників судового розгляду не повинна впливати на рішення суддів у кримінальному провадженні. Суддя може спиратися тільки на закон та керуватися принципами законності і верховенства права, а якщо хтось із учасників судового розгляду намагається здійснити незаконний вплив на суддю шляхом прояву неповаги до нього, нехтування його зауваженнями, то ця особа має нести відповідальність, передбачену законом.

Отже, закон передбачає особливі заходи процесуального примусу до обвинуваченого - попередження головуючого про можливість видалення із зали судового засідання в разі повторення зазначених дій, а у разі повторного порушення - видалення за ухвалою суду із зали судового засідання тимчасово або на весь час судового розгляду.

Суд також зауважує про те, що обвинувачений ОСОБА_6 неодноразово та систематично порушував порядок у судових засіданнях. Зокрема, у судовому засіданні, яке відбулось 18 лютого 2025 року його було видалено із зали судових засідань через те, що він висловлювався нецензурною лексикою, плювався в бік інших учасників провадження та вигукував погрози на адресу прокурора (зокрема, висловлював погрози життю та здоров`ю прокурора). У судовому засіданні, яке відбулось 26 лютого 2026 року, обвинуваченого ОСОБА_6 також було видалено із зали судових засідань через недотримання ним розпоряджень головуючого та порушення порядку в залі судових засідань. Так, під час допиту потерпілого ОСОБА_9 обвинувачений неодноразово висловлював погрози на адресу потерпілого, ігнорував розпорядження головуючого щодо порядку поставлення питань під час допиту тощо.

Положеннями ч. 1 ст. 11 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження повинна бути забезпечена повага до людської гідності, прав і свобод кожної особи.

Ураховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_6 систематично порушує порядок у залі судових засідань, ігнорує розпорядження головуючого, своєю поведінкою демонструє зневагу до суду та інших учасників, висловлює погрози життю та здоров`ю суддів та прокурора, зневажливо та образливо висловлюється стосовно своїх захисників, а також намагався облити рідиною суддів, колегія суддів дійшла висновку про неефективність застосування інших заходів впливу на обвинуваченого, крім його видалення на весь час судового розгляду.

Так, застосування грошового стягнення до обвинуваченого у відповідності до порядку, визначеному статтею 144 КПК України, на переконання колегії суддів є неефективним та надмірним для обвинуваченого, адже він утримується в слідчому ізоляторі та не має власних джерел доходів.

Тимчасове видалення з судового засідання вже двічі застосовувалось до обвинуваченого, проте він не змінив своєї поведінки, а навпаки став лише агресивнішим і почав висловлювати відверту неповагу до суду.

У розумінні ЄСПЛ звернення до суду з використанням нецензурної лексики, образливих і лайливих слів, символів у поданих до суду документах і у спілкуванні із судом, з іншими учасниками процесу, їхніми представниками, а також вчинення інших аналогічних дій констатується як зловживання правом на подання заяви. Так, Суд, застосовуючи пп. «а» п. 3 ст. 35 Конвенції, оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі ст. 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Зокрема, Суд вказав на зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживав образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див. ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року (Rehak v. the Czech Republic, заява № 67208/01), «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 4 лютого 2003 року (Duringer and Grunge v. France, заяви № 61164/00 і № 18589/02), «Guntis Apinis проти Латвії» від 20 вересня 2011 року (Guntis APINIS against Latvia, заява № 46549/06).

У свою чергу аналогічної позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду (справи №199/6713/14-ц, № 9901/34/19, № 9901/324/19), а саме, що учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу. Нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні в заявах по суті справи, заявах із процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

Прояв неповаги до суду чи судді з боку осіб, які є учасниками процесу або присутні в судовому засіданні, має наслідком відповідальність, установлену законом (ст. 129 Конституції України та ст. 50 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Повага до суду і його рішень зміцнюють державність, правопорядок і законність, та ведуть до справді правової держави.

Касаційний кримінальний суд у постанові від 07 грудня 2021 року у справі №369/420/17 виснував, що участь обвинуваченого в судовому засіданні є обов`язковою. Відсутність обвинуваченого допускається лише у виняткових випадках, зокрема в разі грубого, систематичного порушення ним порядку в залі судового засідання або непідкорення розпорядженням головуючого судді. Якщо обвинуваченого було тимчасово видалено із залу судового засідання, однак після повернення він продовжив систематично порушувати порядок, а про неповагу до суду його неодноразово попереджав головуючий, на що він не реагував, зухвало поводив себе, у зв`язку з чим суд повторно видалив його із залу судового засідання на весь час судового розгляду до проголошення вироку, не свідчить про порушення права на захист.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 допустив відверту зневагу до суду, висловлюючи на адресу суду погрози та лайливі слова, а також прямий фізичний вплив (намагання облити суддів рідиною), колегія суддів дійшла до переконання, що до обвинуваченого ОСОБА_6 доцільне застосування крайнього заходу впливу у вигляді видалення з зали судових засідань на весь час судового розгляду.

Також, судом враховано й те, що захист обвинуваченого здійснює адвокат ОСОБА_7 , відтак право на захист обвинуваченого у даному випадку дотримано.

Керуючись ст. 330 КПК України, суд

ухвалив:

обвинуваченого ОСОБА_6 видалити з зали судових засідань на весь час судового розгляду.

Резолютивна частина ухвали виготовлена та підписана у нарадчій кімнаті 10.03.2026 року.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 11.03.2026 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3