УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року

м. Київ

справа № 202/458/26

провадження № 51-1116 впс 26

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про направлення кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001812 від 30 грудня 2025 року стосовно останнього, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України та обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 364 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

установив:

До Касаційного кримінального суду у порядку ст. 34 КПК України надійшло клопотання захисника про направлення зазначеного кримінального провадження з Індустріального районного суду м. Дніпра до Запорізького районного суду Запорізької області.

Клопотання обґрунтоване тим, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надійшов до Індустріального районного суду м. Дніпра з порушенням правил територіальної підсудності. Посилаючись на положення ст. 32 КПК України захисник зазначає, що органом досудового розслідування не встановлено місце вчинення кримінальних правопорушень, а провадження стосується військових службових осіб та дій, пов`язаних із виконанням ними службових обов`язків військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 . На думку захисника, за таких умов провадження має бути направлене для розгляду до Запорізького районного суду Запорізької області.

Перевіривши наведені у клопотанні доводи, колегія суддів Касаційного кримінального суду дійшла висновку, що підстав для задоволення клопотання немає, з огляду на таке.

Згідно з положеннями ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Під час дії воєнного стану, відповідно до положень ч. 9 ст. 615 КПК України, обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до змісту обвинувального акта дії ОСОБА_6 кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 364 КК України - зловживання службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної особи, використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди державним інтересам, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 364 КК України - зловживання службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної особи, використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди державним інтересам, вчинене за попередньою змовою групою осіб та за ч. 1 ст. 366 КК України внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Внаслідок незаконних дій начальника служби логістики заступника командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_6 та командира автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , у період з березня 2024 - лютий 2025 року на особистий картковий рахунок, відкритий у АТ КБ «ПриватБанк», військовослужбовцю автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 - водію 3 автомобільного відділення 2 автомобільного взводу молодшому сержанту ОСОБА_7 безпідставно зараховано грошові кошти на загальну суму у розмірі 177 300 грн, за виконання бойових (спеціальних) завданнях у складі оперативно-стратегічного угрупування військ «Таврія» за зазначених у бойових розпорядженнях місцях дислокаці: у районах с. Веселе Дніпропетровської області, с. Піддубне й с. Зелений Гай Донецької області, с. Томаківка Дніпропетровської області та с. Веселянка, що входить до Новоолександрівської територіальної громади Запорізького району Запорізької області, які фактично ОСОБА_7 не виконував, оскільки знаходився у приміщенні гаражу № НОМЕР_3 по АДРЕСА_2 .

Точне місце вчинення кримінального правопорушення органом досудового розслідування не встановлено, що прямо зазначено у тексті обвинувального акта.

Водночас, обвинувальний акт складено 13 січня 2026 року старшим слідчим слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області у м. Дніпрі та цього ж дня затверджено старшим групи прокурорів заступником керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, також у м. Дніпрі.

Доводи захисника про можливість направлення кримінального провадження до Запорізького району Запорізької області у зв`язку з відомостями щодо виконання бойових (спеціальних) завдань у с. Веселянка є безпідставними, оскільки такі обставини відповідно до вимог ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, та не можуть буті враховані як підстава для визначення територіальної підсудності за ст. 32 цього Кодексу.

Отже, враховуючи наведене, розгляд кримінального провадження місцевим судом, у межах територіальної юрисдикції Дніпровського апеляційного суду, тобто за місцем знаходження органу досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, відповідає вимогам КПК України як одна з допустимих альтернатив.

Керуючись вимогами ст. 34 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про направлення кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001812 від 30 грудня 2025 року стосовно останнього, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України та обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 364 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3