У Х В А Л А

26.03.2026 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання обвинуваченої про відвід прокурора ОСОБА_3 та захисника обвинуваченої ОСОБА_6 про витребування доказів у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000918 від 03.07.2024, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Житомира, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У судовому засіданні 26.03.2026 обвинувачена звернулася до суду з заявою про відвід прокурора та зазначила, що прокурор ОСОБА_3 має зацікавленість у підтримці потерпілої, неодноразово під залом судових засідань надавала їй поради, роздруковані документи, обговорювала подальші дії, тому вважає, що до вказаної справи прокурор відноситься необ`єктивно. Про те, що між ними склалися дружні стосунки свідчить також висловлювання потерпілої щодо прокурора ОСОБА_3 "мій прокурор".

Захисник підтримав заяву підзахисної, просив витребувати у Богунському районному суді м. Житомира відео з камер відеоспостереження з приміщення суду про події перед судовими засіданнями у даній справі на підтвердження факту спілкування прокурора з потерпілою.

Прокурор висловила думку про безпідставність поданої заяви та зазначила, що вона не має дружніх відносин з потерпілою, у межах даного кримінального провадження жодних документів їй не надавала.

Потерпіла заперечувала щодо заяви обвинуваченої про відвід прокурора, заперечуючи наявність дружніх відносин із прокурором. Вказала, що у судовому засіданні вона зазначила, що підтримує не "свого прокурора", а слова прокурора.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши зміст заяви обвинуваченої про відвід прокурора, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 3 КПК України прокурор виконує функцію обвинувачення від імені держави і його повноваження визначені цим законодавчим актом.

Частиною 2 статтею 36 КПК України визначено повноваження прокурора при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням.

З аналізу вказаних положень вбачається, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Ключовим моментом відводу, як цілісного інституту кримінального провадження є встановлення упередженості суб`єкта процесуальної діяльності при вирішенні поставлених перед ним питань.

Вичерпній перелік підстав для відводу прокурора наведено у ст. 77 КПК України, згідно з якою прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

За змістом ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим. Для відводу прокурора необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість.

При цьому поняття «інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості» є оціночним, і його тлумачення залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує.

Як вбачається із формулювання положень ст. 77 КПК України, інші обставини, які викликають обґрунтований сумнів у неупередженості прокурора, мають бути обумовлені конкретними фактами, які можуть бути перевірені.

Існування неупередженості повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку самого прокурора, що означає необхідність встановити, чи мав останній у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував прокурор достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його неупередженості.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний прокурор був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Суд вважає, що наведені обвинуваченою у заяві про відвід доводи не належать до підстав, передбачених ст. 77 КПК України, для відводу прокурора ОСОБА_3 , тому правові підстави для задоволення заяви обвинуваченої відсутні.

Водночас саме по собі спілкування прокурора з учасниками справи жодним чином не свідчить про його упередженість та необ`єктивність. Твердження обвинуваченої щодо висловлювань потерпілої стосовно прокурора ОСОБА_3 "свого прокурора" спростовуються відеозаписом судового засіданння.

Щодо клопотання захисника про витребування відеозаписвів з камер відеоспотереження суд зазначає наступне.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 42, ч. 4 ст. 46 КПК України обвинувачений та його захисник мають право збирати і подавати суду докази.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 зазначеної статті сторона захисту здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

За змістом § 3 «Процедура судового розгляду» Глави 28 «Судовий розгляд» Розділу ІV «Судове провадження у першій інстанції» КПК України суд не уповноважений на збирання доказів, у тому числі і шляхом їх витребування, а лише лише досліджує і оцінює під час судового розгляду зібрані сторонами докази.

Можливість збирання доказів під час судового провадження передбачена ст. 333 КПК України, шляхом застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі і надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо у сторони кримінального провадження є якість труднощі ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучати їх (здійснити їх виїмку).

Натомість стороною захисту не наведено достатніх підстав вважати, що вказані відеозаписи з камер відеоспостереження, самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин, що входять до предмету доказування у межах даного кримінального провадження, а також не вжито заходів щодо самостійного витребування запитуваної інформації.

Позаяк суд зазначає, що факт спілкування прокурора з потерпілою у приміщенні суду без наведення конкретних обставин, які свідчили би про заінтересованість або неупередженість прокурора, а також без надання відповідних доказів не є самостійною та достатньою правовою підставою для задоволення заяви про відвід прокурора.

Суд зауважує, що згідно з ч. 1 ст. 318 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження має бути проведений і завершений протягом розумного строку, а задоволення безпідставних клопотань може призвести до невиправданого затягування розгляду справи та порушення прав і законних інтересів учасників справи, а також принципу безперервності судового розгляду (ст. 322 КПК України).

За вказаних вище обставин, клопотання захисника про відкладення судового засідання для самостійного витребування відеозаписів суд вважає необгрунтованим і спрямованим на затягування судового розгляду кримінального провадження, яке перебуває у провадженні суду з 25.09.2024.

Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку, що клопотання обвинуваченої та її захисника до задоволення не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 36, 37, 42, 46, 77, 80, 81, 93, 372 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 про відвід прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000918 від 03.07.2024, про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 296 КК України та витребування доказів - відмовити.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_6 про витребування доказів - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Оголошення повного тексту ухвали суду о 14 годині 55 хвилин 30.03.2026.

Суддя