провадження №: 1-кс/752/142/26
У Х В А Л А

13.01.2026 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000048, відомості щодо якого 04.08.2021 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло вказане клопотання, в якому адвокат просить скасувати арешт в частині заборони користування вказаним транспортним засобом, накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_6 від 11.11.2021 у справі №462/6373/21 (провадження №: 1-кс/462/2025/21), а саме з транспортного засобу - автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Jetta», 2013 року випуску, номер шасі(кузова, рами) НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 (попередній номер НОМЕР_3 ) та повернути вказаний автомобіль власнику майна - ОСОБА_5 на відповідальне зберігання.

В обґрунтування поданого клопотання адвокат зазначив, що органом досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні проведені всі слідчі дії та відповідні експертизи, пов`язаної з транспортним засобом. Будь-яких додаткових слідчих дій з використанням вказаного автомобіля органом досудового розслідування не здійснюється, а тому в подальшому застосуванні арешту автомобіля відпала потреба, у зв`язку з цим вважає, що арешт майна підлягає скасуванню.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 підтримав викладені вимоги та просив їх задовольнити, при цьому прокурор заперечував щодо задоволення клопотання, оскільки вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом в рамках кримінального провадження та зазначив, що досудове розслідування триває та необхідно ще провести відповідні слідчі та процесуальні дії.

Слідчий суддя, заслухавши обґрунтування адвоката, дослідивши вказане клопотання та копії доданих до нього матеріалів, вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 2 ст. 1 КПК України).

Зокрема, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України), який застосовуються на підставі ухвали слідчого судді місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ст. 132 КПК України).

Зі змісту положень п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_6 від 11.11.2021 у справі №462/6373/21 (провадження №: 1-кс/462/2025/21) накладено арешт на транспортний засіб - автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Jetta», 2013 року випуску, номер шасі(кузова, рами) НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 (попередній номер НОМЕР_3 ) із забороною користуватися, розпоряджатися та віджувати вказане майно.

Із мотивувальної частини ухвали про арешт майна вбачається, що на час розгляду клопотання органу досудового розслідування були достатні підстави вважати, що арешт майна накладено з метою забезпечення речових доказів.

Разом з цим, постановою слідчого СВ відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_7 від 20.09.2021 вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом в рамках кримінального провадження №0000048, відомості щодо якого 04.08.2021 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Постановою прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_8 від 03.03.2023 визначено місцем проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000048, відомості щодо якого 04.08.2021 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України за слідчим відділом Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Положеннями частини 1 стаття 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Таким чином, особа, що заявила клопотання про скасування арешту, повинна довести, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В судовому засіданні представником власника майна - адвокатом ОСОБА_4 не доведено, що у подальшому арешті майна відпала потреба, оскільки досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні на даний час не закінчено та не завершено, а арешт було накладено для забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту.

Керуючись ст.ст. 170, 174, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000048, відомості щодо якого 04.08.2021 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1