Справа № 388/3044/25
пров. 1-кп/393/64/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року селище Кам`янець

Новгородківський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Кам`янець, в режимі відеоконференції з ДУ ''Кропивницький слідчий ізолятор'' та з використанням власних технічних засобів, за допомогою Підсистеми відеоконференцзв`язку Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000315 від 09.10.2025р. по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Долинська Долинського району, Кіровоградської області, громадянина України, з освітою професійно-технічною, не одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 27.06.2025р. вироком Долинського районного суду Кіровоградської області за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1700,00 грн, тримається під вартою в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» з 09.10.2025 року

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

На розгляді в Новгородківському районному суді Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, із затвердженим обвинувальним актом.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане ним клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів обвинуваченому ОСОБА_3 , по даному кримінальному провадженню, яке обґрунтував тим, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами. Ухвалою судді Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 07.01.2026р. продовжено обвинуваченому дію вказаного запобіжного заходу до 07.03.2026р. включно, без визначення застави. Строк дії обраного запобіжного заходу спливає, а розгляд справи судом ще не проведено. На даний час не зменшилися та продовжують існувати ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема обвинувачений може: - переховуватися від суду, так як в разі визнання його винним, йому може загрожувати значна міра покарання, тож з метою уникнення відповідальності останній може виїхати за межі Кіровоградської області та потрапити на непідконтрольні Україні території; - незаконно впливати на свідків та потерпілу, інших осіб причетних до вчинення злочину у цьому ж кримінальному провадженні, з метою уникнення покарання, що йому загрожує в разі визнання його винним, проживає в одному населеному пункті та на одній вулиці разом зі свідками та потерпілою, може чинити на них тиск з метою змусити їх змінити покази під час надання їх суду; - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити правопорушення у якому обвинувачується, так як обвинувачений раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став та перебуваючи на волі вчинив більш тяжкий умисний злочин; - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином: шляхом підкупу, погроз, залякування, здійснення насильницьких дій та тиску на учасників кримінального провадження. На думку прокурора, враховуючи особу обвинуваченого, до останнього неможливо застосувати більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, оскільки вони не можуть запобігти зазначеним ризикам.

Обвинувачений та його захисник адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні щодо клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечували, оскільки вважають його безпідставним, так як обвинувачений повністю визнає свою вину та немає намірів переховуватися від суду, впливати на потерпілу і свідків або вчинити інше кримінальне правопорушення, свої процесуальні обов`язки виконує належним чином.

Потерпіла у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином, проте надала до суду письмову заяву в якій просила провести судове засідання без її участі.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу розглянувши наявні матеріали, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.331 КПК України Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно правового змісту ч.3 ст. 331 КПК України За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Долинського районного суду Кіровоградської області від 10.10.2025р. ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою починаючи з 09.10.2025р. до 06.12.2025р. включно. В подальшому ухвалою судді Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 07.01.2026р. продовжено обвинуваченому дію вказаного запобіжного заходу до 07.03.2026р. включно, без визначення застави.

Також судом встановлено, що підставою для обрання та продовження обвинуваченому ОСОБА_3 зазначеного запобіжного заходу слугувала наявність пред`явленого обвинувачення останньому по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за №0000315 від 09.10.2025р. у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити правопорушення в якому підозрюється.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Ч. 1 ст. 177 КПК України передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що обвинувачений обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи обвинувачений наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

У справі ''Москаленко проти України'' від 20.05.2010 року Європейський суд з прав людини нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також суд визнав, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Суд розглядаючи вказане клопотання прокурора, вважає доведеним існування ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, так як ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, причетність до якого обвинуваченого підтверджується зібраними матеріалами кримінальних проваджень та йому може загрожувати значна міра покарання, у разі визнання його винним, тож з метою уникнення відповідальності останній може виїхати за межі Кіровоградської області та сховатися. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Крім того, судом взято до уваги існування ризиків, передбачених п. 3-5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_3 , перебуваючи на волі, матиме можливість впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, які ще не допитані судом, перешкоджати кримінальному правопорушенню, вчинити інше кримінальне правопорушення, з метою уникнення покарання, що йому загрожує в разі визнання його винним.

Враховуючи, що обвинуваченому ОСОБА_3 пред`явлено обґрунтовану підозру за обвинуваченням, яка за ступеням тяжкості відноситься до тяжкого злочину, пов`язане із застосуванням насильства, беручи до уваги тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який не одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, є працездатною особою, не працює, за станом здоров`я протипоказань немає, раніше судимий, та неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив злочин маючи незняту та непогашену судимість, а також беручи до уваги ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які суд вважає доведеними, та які на даний час не зникли та не зменшилися та виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, з метою недопущення переховування обвинуваченого від суду, організації належної процесуальної поведінки останнього з приводу забезпечення його присутності під час судового провадження, уникнення вчинення ним можливих дій щодо незаконного впливу на свідків та потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджанню кримінальному провадженню та запобіганню вчинення ним іншого кримінального правопорушення, а також беручи до уваги, що строк тримання обвинуваченого під вартою спливає 07.03.2026 року, а розгляд кримінального провадження ще не проведений, останньому слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, задовольнивши клопотання прокурора.

Між тим слід зазначити, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобіганню ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а також для організації належної процесуальної поведінки останнього з приводу забезпечення його присутності під час судового розгляду, зокрема - домашнього арешту, особистого зобов`язання, на даний час не має.

Крім цього, слід зазначити, що доводи сторони захисту не спростовують висновків суду, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде сприяти належній процесуальній поведінці обвинуваченого.

Також приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 обвинувачується, зокрема - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.1 ст.121 КК України, яке пов`язане із застосуванням насильства, то в силу положень п.2 ч. 4 ст.183 КПК підстави для визначення розміру застави відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 196, 199, 331, 371, 372, 376 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 01 травня 2026 року включно.

Розмір застави ОСОБА_3 не визначається.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію ухвали направити (вручити) учасникам кримінального провадження та до Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор» для виконання.

Суддя ОСОБА_1