Справа № 357/3661/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 8 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ставищенського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000396 від 06.03.2026, за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, щодо підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської обл., громадянина України, із вищою освітою, непрацевлаштованого, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

У С Т А Н О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

До слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ставищенського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000396 від 06.03.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою домовленістю з невстановленою досудовим розслідуванням особою, погодився на пропозицію щодо незаконного розповсюдження психотропних речовин шляхом їх розміщення у публічно доступних місцях м. Біла Церква Київської області у вигляді так званих «закладок» з подальшим повідомленням місця їх знаходження покупцям після отримання оплати.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, 06.03.2026 близько 11 год. 35 хв., перебуваючи поблизу поштомату № 30400 ТОВ «Нова Пошта», розташованого за адресою: м. Біла Церква, вул. Ярмаркова, 43/24, ОСОБА_4 отримав поштове відправлення, в якому знаходилось 130 полімерних згортків, всередині яких містилась особливо небезпечна психотропна речовина PVP, розфасована та підготовлена для подальшого незаконного збуту.

Після отримання зазначеного поштового відправлення ОСОБА_4 незаконно придбав та почав зберігати при собі вказану психотропну речовину з метою її подальшого незаконного збуту на території м. Біла Церква шляхом розміщення «закладок».

У подальшому, 06.03.2026 о 11 год. 40 хв., ОСОБА_4 затримано працівниками Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області в порядку ст. 208 КПК України.

Під час проведення особистого обшуку у ОСОБА_4 виявлено та вилучено 130 полімерних згортків, при цьому у 13 згортках знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина PVP загальною масою 127,173 г, яку він незаконно придбав та зберігав при собі з метою подальшого збуту.

Відповідно до Таблиці 2 Переліку, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», психотропна речовина PVP масою від 15 г становить особливо великі розміри.

07.03.2026 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та цього ж дня вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри на ч. 3 ст. 307 КК України.

На думку сторони обвинувачення, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пп. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

З огляду на викладене, слідчий просив застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 днів із визначенням застави у розмірі від 300 до 465 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Позиція учасників судового розгляду.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави, посилаючись на обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених пп. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник та підозрюваний заперечували проти задоволення клопотання та просили обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту, а у разі застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

При цьому захисник посилався на недоведеність ризиків, передбачених пп. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та просив врахувати дані про особу підозрюваного, а саме його молодий вік, стан здоров`я, наявність на утриманні малолітньої дитини та матері, яка має інвалідність ІІ групи, що, на думку сторони захисту, свідчить про міцність його соціальних зв`язків, а також те, що підозрюваний регулярно підробляє на СТО, яка належить його батьку та рідному брату, і здійснює догляд за матір`ю.

Мотиви, із яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує його доводи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів клопотання, слідчим відділом Білоцерківського районного управління поліції ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000396 від 06.03.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

06.03.2026 о 11 год. 40 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

07.03.2026 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до постанови старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 від 07.03.2026 у кримінальному провадженні № 0000396 від 06.03.2026 здійснено перекваліфікацію кримінального правопорушення з ч. 2 ст. 307 КК України на ч.3 ст.307 КК України.

Того ж дня ОСОБА_4 вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри.

Слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення про те, що повідомлена ОСОБА_4 підозра на даному етапі кримінального провадження відповідає критерію обґрунтованості у розумінні практики Європейського суду з прав людини. Так, у п. 175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 ЄСПЛ зазначив, що термін «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Аналогічний підхід викладено також у рішенні у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990.

При цьому факти, що викликають підозру, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для постановлення обвинувального вироку чи навіть для пред`явлення обвинувачення, оскільки питання про винуватість особи вирішується судом лише за результатами судового розгляду по суті.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується дослідженими під час судового розгляду матеріалами кримінального провадження, зокрема: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, рапортами, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, від 06.03.2026 з додатками, постановою про визнання та приєднання до матеріалів провадження речових доказів від 06.03.2026, заявою ОСОБА_4 від 06.03.2026, протоколом огляду речових доказів від 07.03.2026, протоколом огляду предметів від 06.03.2026, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , висновками експерта від 07.03.2026 № СЕ-19/111-26/11990-НЗПРАП та № СЕ-19/111-26/11989-НЗПРАП.

Наведені матеріали у своїй сукупності об`єктивно пов`язують підозрюваного із інкримінованим кримінальним правопорушенням та є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

За змістом ст.ст. 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження та застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання його спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Біла Церква Київської області, громадянин України, з вищою освітою, одружений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, здійснює догляд за матір`ю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка має інвалідність ІІ групи.

Разом з тим прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених пп. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є реальним з огляду на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Усвідомлення неминучості кримінальної відповідальності та суворості можливого покарання об`єктивно може спонукати підозрюваного до зміни місця проживання, ухилення від явки за викликом та переховування від органів досудового розслідування і суду.

При цьому слідчий суддя враховує, що на час розгляду клопотання на території України продовжує діяти правовий режим воєнного стану, а також те, що дружина та малолітній син підозрюваного перебувають за межами України. У сукупності ці обставини підвищують імовірність того, що, перебуваючи на волі, підозрюваний матиме додаткові можливості для залишення місця свого проживання та переховування від органу досудового розслідування і суду.

Щодо ризику, передбаченого п.4 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує, що на даний час досудовим розслідуванням не встановлено особу, від якої ОСОБА_4 отримав психотропну речовину, а також не встановлено повністю канал її надходження та коло причетних осіб. За таких обставин, перебуваючи на волі, підозрюваний матиме реальну можливість узгодити свою позицію з невстановленими співучасниками, приховати відомості щодо джерела походження психотропної речовини, способу її отримання та подальшого збуту, що може істотно ускладнити встановлення обставин кримінального правопорушення та перешкодити досудовому розслідуванню іншим чином.

Водночас ризик, передбачений п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, належними та допустимими доказами не підтверджений. Сам по собі характер інкримінованого діяння не є достатнім для висновку про високу імовірність вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення. Навпаки, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_4 раніше не судимий, періодично працює на СТО, що належить його батьку та брату, а також у службі таксі, тобто має законні джерела доходу, крім того здійснює догляд за матір`ю, яка має інвалідність ІІ групи. За таких обставин ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення є недоведеним.

Отже, слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених пп. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За таких обставин, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання його спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Під час судового розгляду не встановлено обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які б унеможливлювали застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу.

Перевіряючи, чи можуть більш м`які запобіжні заходи забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам, слідчий суддя відповідно до ст. 178 КПК України оцінює в сукупності всі обставини, зокрема вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватою, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, сімейний та майновий стан.

Слідчим суддею враховано, що підозрюваний є повнолітнім, раніше не судимим, одруженим, має на утриманні малолітню дитину, проживає за відомою адресою, здійснює догляд за матір`ю, яка має інвалідність ІІ групи. Разом з тим наведені обставини, за встановлених у даному провадженні ризиків, не є достатніми стримуючими факторами, які б унеможливлювали його переховування від органів досудового розслідування та суду або перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Окремо слідчий суддя враховує, що документально підтверджених відомостей про наявність у підозрюваного захворювань, які унеможливлюють утримання його в умовах попереднього ув`язнення в ДУ «Київський слідчий ізолятор», матеріали клопотання не містять.

З огляду на наведене, слідчий суддя доходить висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, у тому числі домашній арешт, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не зможе запобігти встановленим ризикам у цьому кримінальному провадженні.

Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує характер та обставини інкримінованого діяння, дані про особу підозрюваного, наявність обґрунтованої підозри та доведеність ризиків, передбачених пп. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим вважає застосування саме цього запобіжного заходу на даному етапі досудового розслідування виправданим та необхідним.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, установлених законом.

Вирішуючи питання про розмір застави, з урахуванням положень п.5 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя виходить із того, що застава за своєю правовою природою є процесуальним запобіжним заходом, спрямованим на забезпечення належної поведінки підозрюваного, а тому її розмір повинен бути таким, щоб у разі внесення застави перспектива її втрати у випадку порушення покладених на особу процесуальних обов`язків була для підозрюваного реально відчутною та виконувала стримуючу функцію.

Водночас розмір застави не може бути завідомо непомірним для особи та має визначатися з урахуванням тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваного, його майнового та сімейного стану, а також встановлених під час судового розгляду ризиків.

У даному випадку слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері незаконного обігу психотропних речовин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Встановлені у кримінальному провадженні ризики, передбачені пп. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, є реальними, а тому розмір застави повинен бути таким, щоб у разі її внесення забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти його спробам переховуватись від органів досудового розслідування чи суду або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Разом з тим слідчий суддя враховує й дані про особу підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину, здійснює догляд за матір`ю, яка є особою з інвалідністю ІІ групи. З урахуванням наведених обставин визначення застави у розмірі, запропонованому стороною обвинувачення, фактично наближало б її до завідомо непомірної для підозрюваного.

Отже, визначаючи розмір застави, слідчий суддя виходить із необхідності забезпечення справедливого балансу між інтересами кримінального провадження, тяжкістю інкримінованого діяння, наявними ризиками та вимогою недопущення визначення для підозрюваного завідомо непомірного розміру застави.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що застава у розмірі 110 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є співмірною обставинам кримінального провадження, відповідає тяжкості підозри та особі підозрюваного, не є завідомо непомірною, однак є достатньою для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підстав для визначення застави у розмірі, що перевищує межі, встановлені п.3 ч.5 ст.182 КПК України, або у розмірі, про який просить сторона обвинувачення, слідчим суддею під час судового розгляду не встановлено, оскільки прокурором не наведено переконливих обставин, які б свідчили про те, що застава у визначених законом межах не здатна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Згідно з ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали про тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.

За наведених обставин клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 176178, 182, 183, 193194, 196, 197, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ставищенського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000396 від 06.03.2026, за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, щодо підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити частково.

Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 11 години 40 хвилин 04 травня 2026 року.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 обчислювати з моменту затримання 06 березня 2026 року 11 години 40 хвилин.

Визначити заставу для ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 110 (сто десять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 366 080 грн (триста шістдесят шість тисяч вісімдесят гривень), при внесенні якої ОСОБА_4 з-під варти звільнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою на наступний депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268119, банк отримувача ДКСУ, м.Київ, код банку отримувача (МФО): 820172, рахунок отримувача: UA0018661.

Підозрюваний ОСОБА_4 звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної судом в ухвалі про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Зобов`язати ОСОБА_4 з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави виконувати наступні обов`язки:

?повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та (або) місця роботи;

?прибувати до слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області (Київська обл., м.Біла Церква, вул.Привокзальна, 3) за першим викликом, а також до прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

?здати свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м.Києві та Київській області (02152, м.Київ, вул.Березняківська, 4-А);

?не відлучатись із м.Біла Церква Київської області без дозволу слідчого, прокурора, суду;

?носити електронний засіб контролю.

У разі якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликом до слідчого без поважних причин та не повідомив про причини своєї неявки, чи відлучиться із міста Біла Церква Київської області без дозволу слідчого, прокурора, або суду, застава звертається в дохід держави, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Застосування електронного засобу контролю покласти на групу слідчих у кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених слідчим суддею на підозрюваного при обранні запобіжного заходу.

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала діє до 04 травня 2026 року 11 години 40 хвилин та підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали про обрання запобіжного заходу негайно вручити учасникам процесу після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 12.03.2026 о 09:00.

Слідчий суддя: ОСОБА_1