Справа №949/1756/25
Проваження №1-кс/949/49/26
У Х В А Л А

про скасування арешту майна

23 березня 2026 року слідчий суддя Дубровицького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання володільця майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна (в порядку ст.174 КПК України)

в с т а н о в и в:

17 березня 2026 року володілець майна ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням в якому просить зняти арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області від 05 серпня 2025 року на автомобіль марки HYUNDAI GETZ, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В обґрунтування клопотання ОСОБА_3 зазначає, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, їй належить на праві власності транспортний засіб автомобіль марки HYUNDAI GETZ, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Ухвалою Дубровицького районного суду Рівненської області від 05 серпня 2025 року було накладено арешт на вказаний автомобіль марки HYUNDAI GETZ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за матеріалами кримінального провадження №0000223 від 01 серпня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України. Підставою для накладення даного арешту було клопотання заступника начальника СВ Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_5 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000223 від 01 серпня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України, про арешт майна. Вилучений транспортний засіб було визначено речовим доказом, про що було винесено відповідну постанову слідчого.

Проте, на даний час відпала потреба в арешті майна, оскільки проведені всі необхідні експертизи та слідчі експерименти з цим транспортним засобом. На даний момент досудове розслідування кримінального провадження триває. Підозра у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України в межах кримінального првадження не повідомлена.

У судове засідання володілець майна ОСОБА_3 не з`явилася, подала заяву про розгляд клопотання без її участі, просила клопотання задоволити.

До початку розгляду клопотання від слідчого ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд клопотання про скасування арешту майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000223 від 01 серпня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України, без його участі. В своїй заяві слідчий ОСОБА_4 зазначає, що на даний час з автомобілем марки HYUNDAI GETZ, реєстраційний номер НОМЕР_1 проведені всі необхідні дослідження, проти скасування арешту майна не заперечує.

Окрім того, слідчий ОСОБА_4 повідомляє, що 21 березня 2025 року було прийнято рішення про закриття кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000223 від 01 серпня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України, на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Слідчий суддя, з`ясувавши думку учасників справи, перевіривши клопотання на дотримання вимог КПК України, дослідивши матеріали справи, приходить таких висновків.

Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених ст. 131 КПК України, є арешт майна, суть якого полягає у позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Порядок скасування арешту майна встановлюється ст. 174 КПК України.

Частиною 1 ст. 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, встановлено, що ухвалою слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області від 05 серпня 2025 року було накладено арешт на вказаний автомобіль марки HYUNDAI GETZ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за матеріалами кримінального провадження №0000223 від 01 серпня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України до прийняття кінцевого процесуального рішення у кримінальному провадженні №0000223 від 01 серпня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України.

Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що метою накладення арешту на майно було збереження речових доказів, яким було визнано автомобіль марки HYUNDAI GETZ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також досягнення дієвості кримінального провадження.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що із клопотанням про скасування арешту майна, окрім сторони кримінального провадження, а саме підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, може звернутися інший власник або володілець такого майна.

З цього приводу варто звернути увагу на встановлені обставини, а саме те, що до клопотання про скасування арешту майна ОСОБА_3 було надано ксерокопію паспорта громадянина України та копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки HYUNDAI GETZ, реєстраційний номер НОМЕР_1 ,(а.с.3-7) на ім"я ОСОБА_3 .

Отже, наведене з достовірністю підтверджує той факт, що ОСОБА_3 є законним власником автомобіля марки HYUNDAI GETZ, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Оскільки закон захищає право добросовісного власника або законного володільця майна від несприятливих наслідків використання його майна третіми особами, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України, ОСОБА_3 як володілець майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Водночас, у справах «Бакланов проти росії», «Фрізен проти росії», ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.

Поряд з цим, статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст.ст. 7, 16 КПК України, загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

До того ж, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Так, судом встановлено, що станом на день розгляду клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000223 від 01 серпня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України, 21 березня 2025 року було прийнято рішення про закриття даного кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, як ствердив у своїй заяві слідчий.

Відповідно до ст. 131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.всі необхідні судові кспертизи, що ствердив у своїй заяві слідчий.

Відповідно до ст. 131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Отже, на даний час транспортний засіб - автомобіль марки HYUNDAI GETZ, реєстраційний номер НОМЕР_1 оглянуто та зафіксовано необхідну для органу досудового розслідування інформацію, яка збереглася на автомобілі, проведено ряд слідчих та процесуальних дій з використанням вищевказаного майна, і окрім того кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000223 від 01 серпня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України, закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявником належним йому майном, у зв`язку з чим вважає доцільним скасувати арешт майна, оскільки подальший арешт майна (за відсутністю передбачених для цього підстав) може порушити право заявника на вільне розпорядження належним йому майном, що буде також суперечити загальним засадам володіння особою майном вимогам законодавства.

Крім того, варто зазначити, що у відповідності до ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у разі скасування арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 169, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна задоволити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області від 05 серпня 2025 року на автомобіль марки HYUNDAI GETZ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за матеріалами кримінального провадження №0000223 від 01 серпня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України в частині накладення арешту на транспортний засіб - автомобіль марки HYUNDAI GETZ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , законним власником якого є ОСОБА_3 .

Скасування арешту на майно тягне за собою повернення особі (у якої майно вилучено) відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_1