Справа № 148/184/26
Провадження №1-кп/148/102/26
УХВАЛА

26 березня 2026 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження -

з боку обвинувачення - прокурора ОСОБА_3 ,

з боку захисту - обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина кримінальне провадження №0000023, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.01.2026, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України,

встановив:

У провадження Тульчинського районного суду Вінницької області з Тульчинської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000023, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.01.2026, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків, оскільки, на його думку, обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Так, захисник вважає, що в обвинувальному акті не зазначено місце та час вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення. У звязку з цим виникають труднощі із розумінням того, в якому саме кримінальному правопорушенні підозрюється ОСОБА_4 - в злочині, чи кримінальному проступку.

Неконкретність обвинувачення, на думку сторони захисту, призводить до нерозуміння, які саме процесуальні норми, зокрема щодо дотримання процесуальних строків досудового розслідування, мають бути застосовані судом при прийнятті рішення в даній справі. Адже строки розслідування кримінального проступку (редакція ст.366-3 КК України від 04.12.2020) закінчились відповідно до ст.219 КПК України через три дні після оголошення ОСОБА_4 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення 02.01.2026, тобто 06.01.2026. В такому випадку наявні підстави для закриття справи на підставі п.10 ч. 1 ст.284 та п.2 ч. 3 ст.314 КПК України, оскільки обвинувальний акт направлений до суду тільки 26 січня 2026 року, тобто після строків досудового розслідування, визначених для розслідування кримінальних проступків (20-денний термін досудового розслідування також пропущений).

Якщо ж прокурором інкримінується ОСОБА_4 злочин, передбачений ст.366-3 КК України, в редакції від 29.06.2021, то про це має бути зазначено в обвинувальному акті, та обґрунтовано, на яких підставах застосовується саме такий кримінальний закон, який не діяв на період 30 денного терміну, відведеного ОСОБА_4 для декларування своїх доходів при припиненні повноважень депутата.

Тільки в такому випадку, на думку захисника,можливий ефективний захист ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні. В зв`язку з викладеним захисник просить повернути обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 прокурору для визначення часу та місця вчинення кримінального правопорушення, визначеності правової кваліфікації кримінального правопорушення, що ставиться у провину ОСОБА_4 , зокрема, за якою саме редакцією ст.366-3 КК України предявлено обвинувачення.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника та просив його задовольнити.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання захисника, посилаючись на те, що обвинувальний акт формально відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Зокрема, він містить фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону про кримінальну відповідальність. Предявлене ОСОБА_4 обвинувачення сторона обвинувачення буде доводити в ході судового розгляду, де і підлягають встановленню, зокрема час, місце кримінального правопорушення. Також зазначив, що саме в ході судового розгляду сторона обвинувачення має право змінити раніше предявлене обвинувачення, а нерозуміння стороною захисту предявленого обвинувачення не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Вивчивши доводи клопотання захисника, вислухавши думку учасників щодо нього, дослідивши обвинувальний акт, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. При цьому обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, що повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Порядок складання обвинувального акту, відомості, які має містити обвинувальний акт та документи, які додаються до обвинувального акту, визначено в ст.291 КПК України. Інших вимог, яким має відповідати обвинувальний акт, КПК України не встановлено.

За змістом ч.1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу).

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Таким чином, вказаною нормою закону визначено вичерпний перелік підстав для повернення обвинувального акту прокурору, а саме невідповідність обвинувального акту вимогам закону.

В статтях 109, 291 КПК України викладено вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта та його додатків. Повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.

Отже, суд може повернути прокурору обвинувальний акт виключно з підстав його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України, для чого є необхідність встановлення невідповідності такого акту положенням цієї статті.

При цьому повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд, тобто тих, які не можуть бути усунуті в ході судового розгляду.

З аналізу п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України слідує, що повернення обвинувального акту є правом суду, якщо буде встановлено, що він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України. При цьому, на думку суду, оскільки таке повернення є правом, а не обов`язком суду, то для повернення обвинувального акта підставою не може слугувати будь-яка його невідповідність вимогам КПК, а лише та, яка перешкоджає призначенню судового розгляду, і в кожному конкретному випадку суд має перевірити чи створює перешкоди для судового розгляду певна невідповідність обвинувального акта вимогам КПК.

Обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні формально відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Зокрема, в ньому містяться відомості, передбачені ч.2 ст. 291 КПк України, а саме: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості обвинуваченого (прізвище, імя, по батькові, дата та місце народження , громадянство); прізвище, імя, по батькові, займана посада слідчого, який склав обвинувальний акт, прокурора, який його затвердив; фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статтю закону України про кримінальну відповідальність сформульовано обвинувачення; зазначено обставини, які обтяжують та помякшують покарання. До нього додано реєстр матеріалів досудового розслідування, розписку обвинуваченого та захисника про отримання копії обвинувального акту.

Що стосується доводів сторони захисту про відсутність в обвинувальному акті визначення часу та місця вчинення кримінального правопорушення, визначеності правової кваліфікації, то слід зазначити, що формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення викладаються в обвинувальному акті так, як їх вважає встановленими прокурор. Дані питання не можуть бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового провадження суд не вправі вдаватися до оцінки вказаних обставин. На цій стадії суд лише встановлює відповідність процесуальної форми обвинувального акта вимогам, визначеним кримінальним процесуальним законом, не досліджуючи суть обвинувачення, а тому не вправі пропонувати прокурору зазначати в обвинувальному акті інші обставини чи події або викладати їх в інший спосіб.

Такого висновку дійшов Касаційний кримінальний Суд в складі Верховного Суду, який викладено у постанові від 03.07.2019 у справі 273/1053/17 (провадження № 51-8914км18), зокрема, що кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора.

Беручи до уваги викладене вище, суд вважає, що такі доводи сторони захисту не є підставами, визначеними КПК України, для висновку про невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону та необхідність у зв`язку з цим його поверненн прокурору, оскільки доведеність предявленого обвинувачення, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення встановлюється під час судового розгляду кримінального провадження.

З огляду на вказане суд не вбачає підстав для задоволення клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту прокурору.

Керуючись ст.ст. 291, 314, 315, 376 КПК України, суд

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1