Справа № 446/704/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2026 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у режимі відеоконференції в залі суду міста Кам`янка-Бузька Львівської області в ході розгляду обвинувального акту відомості про яке внесено 18.12.2024 за №0001352, клопотання прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження № 0001352 від 18.12.2024 року про звільнення від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Головківка, Олександрівського район, Кіровоградської області, українця, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою освітою, розлученого, раніше не судимого, колишнього військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», суд -

в с т а н о в и в:

солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 у порушення вимог ст. 65 Конституції України, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 127-131, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, бажаючи тимчасово ухилитися від проходження військової служби та проводити час на власний розсуд, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах воєнного стану, не отримавши дозволу відповідного командування, 14.11.2024, без поважних причин самовільно залишив на понад три доби розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_3 та був відсутній на службі і не виконував свої службові обов`язки до моменту прибуття 03.01.2025 до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка розташована у АДРЕСА_3 , чим вчинив самовільне залишення військової частини без поважних причин тривалістю понад три доби, вчинено в умовах воєнного стану. Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 5 ст.407 КК України, як нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

23.03.2026 прокурор Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 подала клопотання у якому просила, звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, а кримінальне провадження закрити. Подане клопотання обґрунтовувала тим, що відповідно до ст. 401 КК України особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 КК України, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби. Разом з тим, встановлено, що згідно з витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.01.2025 №3, вбачається, що солдат ОСОБА_4 , який перебуває в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку із самовільним залишенням військової частини, вважати таким, що о 08:00 03.01.2025 самовільно повернувся до розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ), тобто останній продовжив проходити військову службу після ухилення в період з 14.11.2024 по 03.01.2025 від військової служби.

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 06.01.2025 №8 вбачається, що солдат ОСОБА_4 , старший стрілець-оператор стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_3 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 05.01.2024 року №3-РС відповідно до підпунктом «г» п. 2 ч. 4 та абзацу 11 п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», звільнений з військової служби у запас (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) - необхідність здійснювати постійний догляд за дружиною (чоловіком) з числа осіб з інвалідністю I або II групи), з 06.01.2025 виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_3 та всіх видів забезпечення при військовій частині НОМЕР_1 і направлений для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Одночасно, встановлено, що 20.03.2026 ОСОБА_4 надав письмову згоду на його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України. Враховуючи викладене, а також те, що згідно наявних відомостей у кримінальному провадженні ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 407 КК України, в умовах воєнного стану вперше, повернувся для подальшого проходження військової служби у військову частину НОМЕР_1 , де був звільнений на підставі підпункту «г» п. 2 ч. 4 та абзацу 11 п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас, та те, що він надав письмову згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України, вважаю, що ОСОБА_4 на підставі ч. 5 ст. 401 КК України підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а кримінальне провадження закриттю на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, без покладення на нього обов`язку повернутися у військову частину, оскільки такий обов`язок ним вже виконано та він на законних підставах звільнений з військової служби.

В підготовчому засіданні прокурор ОСОБА_3 подане клопотання з підстав зазначених в ньому підтримала та просила його задоволити.

В підготовчому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому визнав повністю, підтримав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження в повному обсязі та просить суд його задовольнити.

Захисник ОСОБА_7 у підготовчому засіданні проти задоволення клопотання прокурора не заперечив.

Судом були роз`яснені ОСОБА_4 підстави та правові наслідки звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України за нереабілітуючими підставами, на що обвинувачений надав згоду на закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 44 КК України та ст. 285 КПК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності, у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Аналогічні норми викладені у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року, відповідно до якого суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності, у разі наявності спеціальних обставин, передбачених конкретною нормою закону, якою, у даному випадку, є норма ч. 5 ст. 401 КК України.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1, абз. 2 ч. 2 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Статтею 288 КПК України визначено що, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

24 лютого 2022 року Президентом України було видано Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який було затверджено Законом України 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан. Також Президентом України було видано Указ № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Відповідно до вимог Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

07 вересня 2024 року набрав чинності Закон України № 3902-IX від 20.08.2024 «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану».

Частиною 5 статті 401 КК України визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. ст.407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.01.2025 №3, вбачається, що солдата ОСОБА_4 , який перебуває в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку із самовільним залишенням військової частини, вважати таким, що о 08:00 03.01.2025 самовільно повернувся до розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ).

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 06.01.2025 №8 солдат ОСОБА_4 , старший стрілець-оператор стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_3 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 05.01.2024 року №3-РС відповідно до підпунктом «г» п. 2 ч. 4 та абзацу 11 п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», звільнений з військової служби у запас (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) - необхідність здійснювати постійний догляд за дружиною (чоловіком) з числа осіб з інвалідністю I або II групи), з 06.01.2025 виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_3 та всіх видів забезпечення при військовій частині НОМЕР_1 і направлений для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно заяви ОСОБА_4 від 20.03.2026, останній надав добровільну згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України та закриття кримінального провадження №001352.

Крім того, ОСОБА_4 підтвердив у судовому засіданні добровільність згоди на звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України та закриття кримінального провадження.

Відповідно до вимоги від 20.12.2024 обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - не притягувався.

Згідно зі ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно з абз. 12 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій ч. 5 ст. 401 КК України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України. Тобто однією з умов застосування ч. 5 ст. 401 КК є добровільне звернення особи з клопотанням до слідчого, прокурора або суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини чи до місця служби для продовження проходження військової служби.

У цій справі відповідне письмове клопотання ОСОБА_4 про звернення до слідчого, прокурора або суду з наміром повернутися до військової частини чи до місця служби для продовження проходження військової служби відсутнє.

Однак суд виходить з установлених судом обставин цієї справи, відповідно до яких ОСОБА_4 , після самовільного залишення військової частини добровільно повернувся до місця тимчасової дислокації військової частини, був зарахований наказом командира на всі види забезпечення та продовжував проходити військову службу до настання обставин, які унеможливили її подальше проходження.

Таким чином, дії ОСОБА_4 свідчать про реалізацію ним наміру добровільно повернутися на військову службу шляхом продовження її проходження, що за правовою природою відповідає змісту вимоги про добровільне звернення, передбаченої ч. 5 ст. 401 КК.

Відтак, на думку суду, добровільність звернення обвинуваченого з клопотанням вважається виконаною, оскільки волевиявлення ОСОБА_4 було реалізоване через його фактичне добровільне повернення до служби та подальше її проходження.

Разом з тим, однією із умов для застосування ч. 5 ст. 401 КК є наявність письмової згоди командира військової частини на продовження проходження такою особою військової служби.

Однак, статті 286 та 287 КПК не містять вимог щодо конкретної форми письмової згоди командира на продовження проходження особою військової служби (лист, наказ чи розпорядження).

З урахуванням того, що ОСОБА_4 після добровільного повернення до місця тимчасової дислокації військової частини наказом командира № 3 від 03.01.2025 був зарахований на всі види забезпечення, суд вважає, що цей наказ є належним письмовим підтвердженням згоди командира на проходження військової служби.

Дана правова позиція знайшла своє підтвердження і в постанові Верховного суду Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 484/3679/23 від 15.10.2025.

Отже, зважаючи на наведене, суд дійшов висновку, що встановлені умови, а саме добровільне повернення ОСОБА_4 до військової частини і продовження проходження ним військової служби та наявність письмової згоди командира у вигляді наказу № 3 від 03.01.2025, з урахуванням того, що ОСОБА_4 уперше під час воєнного стану притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК, дають підстави для його звільнення від кримінальної відповідальності відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України.

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 06.01.2025 №8 вбачається, що солдат ОСОБА_4 , старший стрілець-оператор стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_3 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 05.01.2024 року №3-РС відповідно до підпунктом «г» п. 2 ч. 4 та абзацу 11 п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», звільнений з військової служби у запас (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) - необхідність здійснювати постійний догляд за дружиною (чоловіком) з числа осіб з інвалідністю I або II групи) з 06.01.2025 виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_3 та всіх видів забезпечення при військовій частині НОМЕР_1 і направлений для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За цих обставин подальше проходження військової служби ОСОБА_4 є неможливим, а положення КПК в цій справі не є перешкодою до реалізації судом приписів ч. 5 ст. 401 КПК щодо вирішення питання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності. А враховуючи те, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України не притягався, добровільно повернувся на військову службу до військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 03.01.2026, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити на підставі п. 1 ч. 2ст. 284 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази, процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 401 ч. 5, 407 ч. 5 КК України, ст.ст. 284, 285, 286, 288, 370-372, 395 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

клопотання прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 - задоволити.

На підставі ч. 5 ст. 401 КК звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі оскарження, після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складений та оголошений 23.03.2026.

Головуючий суддя ОСОБА_1