Провадження № 1-кп/761/2326/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2026 року м. Київ

Шевченківський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника власника майна ОСОБА_8 ,

під час відкритого судового засідання в залі суду в рамках кримінального провадження № 0000350 від 19.04.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 110-2, ч. 1 ст. 111-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Шевченківським районним судом міста Києва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження № 0000350 від 19.04.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 110-2, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

До суду надійшло клопотання власника майна ОСОБА_9 про скасування арешту.

Дане клопотання обґрунтовується тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва було задоволене клопотання прокурора та накладено арешт на частку ОСОБА_9 у розмірі 100 000,00 грн у статутному капіталі приватного підприємства «Основа-Р» (Код , адреса реєстрації: 73001, Україна, Херсонська обл., місто Херсон, вулиця Ярослава Мудрого, 27, офіс 5).

Представник власника майна зазначає, що вказаний арешт підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що він винесений необґрунтовано та у зв`язку з тим, що відпала необхідність в такому арешті.

Зокрема посилається на те, що ОСОБА_9 є одноособовим власником та керівником ПП «ОСНОВА-Р» з 2007 року, підприємство обмежене в своїй господарській діяльності, зокрема позбавлене можливості визначення підприємства критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, низка банків відмовились обслуговувати підприємство, а такі наслідки призведуть до закриття підприємства і як наслідок більше 55 осіб залишаться без роботи, а державний бюджет недоотримає податки та збори.

У судовому засіданні представник власника майна клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Прокурор просила відмовити в задоволенні клопотання у зв`язку з тим, що арешт було накладено обґрунтовано, а питання арешту має бути вирішеним в нарадчій кімнаті під час ухвалення вироку.

Обвинувачений та його захисник підтримали клопотання про скасування арешту.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, проаналізувавши матеріали клопотання, дослідивши додані до нього матеріали, суд приходить до таких висновків.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України закріплено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, суд не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Судом встановлено, що 21.05.2025 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва у справі №761/20090/25 (провадження № 1-кс/761/13705/2025), задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на частку ОСОБА_9 у розмірі 100 000,00 грн у статутному капіталі ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ОСНОВА - Р» (Код , адреса реєстрації: , адреса реєстрації: Київська обл., Білоцерківський р-н., місто Біла Церква, пр. Незалежності, будинок 85).

Підставою для постановлення вказаної ухвали послугувало те, що за клопотанням прокурора слідчим суддею були встановлено обставини для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна з метою забезпечення спеціальної конфіскації (п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України)

Спеціальна конфіскація відповідно до ч. 1 ст. 96-2 КК України, застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно:

1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;

4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Застосування спеціальної конфіскації припиняє не право власності або право добросовісного володіння майном, а незаконне та недобросовісне володіння, тимчасово набуте внаслідок вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, визначеного Особливою частиною КК України, тобто з порушенням приписів Конституції України та законів України, прав та інтересів учасників суспільних відносин.

З огляду на викладене та положення ст.96-2 КК України спеціальній конфіскації підлягає майно, яке відповідає ознакам, визначеним частинами 1 та 2 цієї статті.

При цьому, майно підлягає спеціальній конфіскації у третьої особи, якщо вона набула таке майно від підозрюваного, обвинуваченого, особи, яка переслідується за вчинення суспільно небезпечного діяння у віці, з якого не настає кримінальна відповідальність, або в стані неосудності, чи іншої особи безоплатно, за ринкову ціну або за ціну вищу чи нижчу ринкової вартості, і знала або повинна була і могла знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої цієї статті. Спеціальна конфіскація не може бути застосована до майна, яке перебуває у власності добросовісного набувача (ч.4 ст.96-2 КК України).

Так, з обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_9 не є обвинуваченою в кримінальному провадженні, цивільний позов до неї не пред`явлено, відтак накладений арешт на вказані корпоративні права ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ОСНОВА - Р» () порушує право їхнього власника на розпорядження належним їй майном, а потреба у подальшому застосуванні такого заходу як арешт відпала.

Також, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, суд враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства

У статті 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) Європейський суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

Дослідивши матеріали, що додані до клопотання, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд вважає обґрунтованими доводи заявника про те, що необхідність збереження такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, на даний час минула, водночас наявність арешту суттєво обмежує власника у праві користування вказаним майном, що в свою чергу по суті є втручанням у мирне володіння майном, яке закріплене у ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, власник цього майна не є підозрюваним або обвинуваченим у вказаному кримінальному провадженні, а тому арешт, накладений на вказане майно, необхідно скасувати, оскільки необхідність збереження на даний час такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, відпала.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання про скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст. 170, 174 174 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_9 про скасування арешту майна -задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.05.2025 у справі №761/20090/25 (провадження № 1-кс/761/13705/2025), на майно - частку статутного капіталу ОСОБА_9 у розмірі 100 000,00 грн у статутному капіталі ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ОСНОВА - Р» (, адреса реєстрації: 73001, Україна, Херсонська обл., місто Херсон, вулиця Ярослава Мудрого, 27, офіс 5).

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1