1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/1795/26 1-кп/335/658/2026
19 березня 2026 року м. Запоріжжя
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, з повною вищою освітою, начальника дільниці в КП «Водоканал», одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей 2012 та 2020 року народження, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України,
13.12.2025, приблизно о 19 годині 10 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Nissan Leaf, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вул. В`ячеслава Зайцева, зі сторони вул. Патріотичної в напрямку вул. Перемоги в м. Запоріжжі.
На регульованому світлофором перехресті вул. В`ячеслава Зайцева та вул. Перемоги, на зелений сигнал світлофора, водій ОСОБА_5 , почав виконувати маневр повороту ліворуч на проїзну частину вул. Перемоги, рухаючись у напрямку вул. Яценко.
В цей час, на дозволений зелений сигнал світлофора, пішохід ОСОБА_4 , почала перетинати проїзну частину вул. Перемоги, рухаючись зліва - направо, відносно руху автомобіля «Nissan Leaf», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Водій ОСОБА_5 , повертаючи ліворуч на проїзну частину вул. Перемоги, діючи зі злочинною недбалістю, порушуючи вимоги п. п. 10.1, 16.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, відповідно до яких:
- п. 10.1: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»
- п. 16.2: «На регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку»,
маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити пішохода ОСОБА_4 , яка перетинала проїзну частину, не зменшив швидкість свого руху аж до зупинки транспортного засобу, та, не надавши перевагу в русі останній, продовжив рух і передньою частиною кузова керованого автомобіля скоїв наїзд на пішохода.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, потерпілій ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритих поперечних переломів V-VI-VII ребер ліворуч з мінімальним зменшенням, кваліфікується як тілесне ушкодження середньої тяжкості, що не є небезпечними для життя, проте спричиняють тривалий розлад здоров`я, забій правого та лівого колінних суглобів у вигляді саден кваліфікується як легке тілесне ушкодження що не спричинило короткочасного розладу здоров`я.
Порушення водієм ОСОБА_5 вимог п.п. 10.1, 16.2 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правилбезпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
25.02.2026 року від обвинуваченого надійшло клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності його у зв`язку з примиренням з потерпілою. В обґрунтування поданого клопотання, зазначив, що він відшкодував спричинену матеріальну та моральну шкоду в повному обсязі, потерпіла ОСОБА_4 будь-яких претензій до нього не має, у зв`язку з чим, наявні підстави для звільнення його від кримінальної відповідальності, у зв`язку із примиренням з потерпілою та закриття кримінального провадження.
Також, 25.02.2026 року від потерпілої ОСОБА_4 надійшла заява про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із примиренням потерпілої з обвинуваченим. Разом з цим, потерпіла просить суд кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 286 КК України закрити.
В підготовчому судовому засіданні судом поставлено на обговорення клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою та клопотання потерпілої про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 підтримали клопотання та просили звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою.
В підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 підтримала заяву про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з їх примиренням.
В підготовчому судовому засіданні прокурор не заперечувала проти звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_5 у зв`язку з примиренням винного з потерпілою на підставі ст. 46 КК України, просила скасувати арешт та стягнути витрати на залучення експерта.
Заслухавши думку прокурора, потерпілої, захисника, обвинуваченого, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.
Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно ст. 44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
У даному кримінальному провадженні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правилбезпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, яке інкримінується обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.
Злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, є злочином з необережною формою вини.
У підготовчому судовому засіданні обвинуваченому ОСОБА_5 було роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, що не відноситься до реабілітуючих підстав, передбачених пунктами 1-3 ч. 1 ст. 284 КПК України, і роз`яснено право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, на що останній проти такого звільнення від кримінальної відповідальності не заперечував та надав свою згоду на закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 286 КК України.
Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.12.2025 № 8991, виданий Комунальним некомерційним підприємством «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради, свідчить про те, що ОСОБА_5 на момент проведення огляду 13.12.2025 о 20:10 не перебував у будь-якому стані сп`яніння.
Також суд приймає до уваги й те, що ОСОБА_5 раніше несудимий, за даними наявної документації під наглядом лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за медичною допомогою не звертався, що свідчить про його осудність, а також на те, що потерпіла у судовому засіданні підтвердила, що вони з обвинуваченим дійсно примирилися, жодного неправомірного впливу ні на обвинуваченого, ні на потерпілу здійснено не було.
В результаті кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 потерпілій особі була спричинена шкода.
Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
В підготовчому судовому засіданні надано заяву, в якій потерпіла вказала, що заподіяна їй шкода, обвинуваченим була відшкодована, претензій до нього не має, що підтверджується розпискою, у зв`язку з чим, вона просить суд звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням сторін. Разом з цим, потерпіла також не заперечувала щодо закриття кримінального провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він своїми необережними діями, які виразилися у порушенні Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, спричинив потерпілій ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесні ушкодження, вказане діяння кваліфікується за ч. 1 ст. 286 КК України, яке відповідно до ст. ст. 12, 25 КК України відноситься до нетяжкого злочину з необережною формою вини і не є корупційним, свою провину обвинувачений повністю визнав, відшкодував заподіяні потерпілій збитки та примирився з нею, що підтверджено письмовою заявою потерпілої, при цьому, під час вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 не перебував у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, не перебував під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, внаслідок чого у суду є підстави для закриття кримінального провадження за примиренням - за ст. 46 КК України, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 4 ст. 286 КПК України.
При закритті провадження по справі з вказаної підстави, питання щодо встановлення вини особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, судом не вирішується. Така правова позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема сформульованою у рішенні по справі «Грабчук проти України» від 26.09.2006, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.
За таких обставин кримінальне провадження необхідно закрити, а обвинуваченого - звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілою.
Статтею 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу; витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.
Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 (справа № 598/1781/17), Кримінальний процесуальний кодекс України не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Тому, витрати на залучення експерта у розмірі 10 696 гривень 80 копійок, з урахуванням вимог ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 .
Разом з цим, як встановлено судом, у ході досудового розслідування даного кримінального провадження слідчим суддею були застосовані заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.
Так, ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 17.12.2025, накладено арешт на автомобіль «Nissan Leaf, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 .
Вказаний арешт підлягає скасуванню, відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України, оскільки у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, відпала потреба.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у даному кримінальному проваджені не застосовано. Цивільний позов потерпілим не заявлено.
Питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 100, 124, 126, 174, 284, 286, 288, 314,369-372, 376 КПК України, суд,
Клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності - задовольнити.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілою.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 10 696 гривень 80 копійок.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 17.12.2025 року на автомобіль «Nissan Leaf, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 скасувати.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення через Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя і набирає законної сили після закінчення вказаного строку, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Суддя: ОСОБА_1