ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/145/26 Справа № 202/4210/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та прокурора ОСОБА_6 на вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2023 року у кримінальних провадженнях № 0000087 та № 0000488, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця в м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

представника потерпілого ОСОБА_9

в режимі відеоконференції

обвинуваченого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2023 року ОСОБА_5 визнаний невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України та виправданий у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Цим же вироком ОСОБА_5 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 3 ст. 185 КК та йому призначено покарання за ч. 2 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки; за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ч. 1, 2 ст. 70, ст. 72 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Цим вироком ОСОБА_5 визнаний винуватим в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, яке не є небезпечними для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статі 121 КК України, але таке, що спричинили тривалий розлад здоров`я, вчиненого з метою залякування потерпілого та примусу до певних дій, а також у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із проникненням у інше приміщення, вчинених за наступних обставин.

ОСОБА_5 01.01.2020 близько о 17 годині 15 хвилин приїхав на місцем проживання своєї матері ОСОБА_10 та потерпілого за адресою АДРЕСА_3 . Обвинувачений, підійшовши до вхідних дверей вказаного будинку постукав до них, де йому відчинив потерпілий ОСОБА_11 .

Обвинувачений, побачивши ОСОБА_12 з метою залякування, нанесенням значних тілесних ушкоджень та примусу покинути будинок останнього та бажаючи, щоб у будинку проживала лише його мати - ОСОБА_10 з якою потерпілий перебував у шлюбі, кулаком правої руки наніс не менше трьох ударів в область обличчя потерпілого, в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді перелому верхньомедіального сегменту лівої виличної кістки з переходом на нижню стінку лівої очниці, гемосинусу малого обсягу, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, уламкового перелому кісток носу з викривленням носової перетинки, садна в лівій скроневій ділянці, синці в лівій лобній ділянці.

Від спричинених ударів потерпілий присів та прикрив своє обличчя, але обвинувачений продовжуючи свій злочинний умисел з метою залякування жертви, утримуючи останнього за одяг, почав наносити ногами та руками не менше п`яти ударів по тілу, тулубу, верхнім та нижнім кінцівкам, чим своїми діями спричинив тілесне ушкодження у вигляді синців передньої черевної стінки. За своїм характером виявлені у потерпілого тілесні ушкодження в області голови та обличчя у своїй сукупності та за своїм характером відносяться до середнього ступеня тяжкості, що зумовлює тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).

Крім того, обвинувачений разом із невстановленими в ході досудового розслідування особами, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, 08.10.2021 близько о 05:00 годині на своєму транспортному засобі - автомобілі марки «Infiniti» FX-37 державний номерний знак НОМЕР_1 , реалізуючи єдиний злочинний намір, приїхали до торгівельного павільйону «Табак», що розташований по провулку Першому Калиновому 5-А в с. Єлизаветівка, Дніпровського району, Дніпропетровської області та діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з обвинуваченим, особи, матеріали щодо яких виділено в окреме провадження, за допомогою заздалегідь підготовленого знаряддя злочину пошкодили навісний замок вхідних дверей до торгівельного павільйону та таємно викрали майно, яке належить ОСОБА_13 , а саме тютюнові вироби на загальну суму 27 671 грн.

У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 також обвинувачувався у тому, що він на початку січня 2020 року (більш точного часу досудовим слідством не встановлено), перебуваючи у будинку АДРЕСА_3 , маючи умисел, направлений на незаконне заволодіння закордонними паспортами та іншими важливим особистими документами потерпілого ОСОБА_12 , діючи умисно, шляхом привласнення протиправно вилучив, тобто незаконно заволодів документами на ім`я потерпілого, а саме: закордонним паспортом НОМЕР_2 , виданим органом 1219 від 25.12.2012, закордонним паспортом НОМЕР_3 , виданим органом 1253 від 17.07.2018; карткою фізичної особи - платника податків ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , виданою 11.11.2002; особовою медичною книжкою серія АА 880636; військовим квитком серія НОМЕР_5 виданим 11.05.2004. Після чого, обвинувачений важливі особисті документи потерпілого утримував за адресою. Дніпропетровська область, м. Кам`янське, проспект Аношкіна, 80/1 у магазині продовольчих товарів (вбудоване приміщення № 2).

З січня 2020 року (більш точного часу досудовим слідством не встановлено), потерпілий висував вимогу обвинуваченому повернути його важливі особисті документи, на що останній відмовився.

30.11.2021 у період часу з 07:05 год. по 18:30 год. під час обшуку приміщення, яке належить обвинуваченому, що проводився на підставі ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2021, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, проспект Аношкіна, 80/1, у магазині продовольчих товарів (вбудоване приміщення № 2), було виявлено та вилучено вищевказані документи, якими обвинувачений раніше умисно незаконно заволодів шляхом привласнення та утримував до 30.11.2022 у належному йому приміщенні магазину.В обґрунтування виправдання обвинуваченого за цим епізодом обвинувачення, суд першої інстанції зазначив, що на підставі дослідження і оцінки у сукупності всіх зібраних у справі доказів щодо цього епізоду, дійшов висновку, що в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження факт незаконного заволодіння обвинуваченим будь-яким способом паспортом або іншим важливим особистим документом, у зв`язку з чим виправдав останнього за ч. 3 ст. 357 КК з підстав, передбачених п. 2. ч. 1 ст. 373 КПК, оскільки не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

На сказаний вирок прокурором та обвинуваченим подані апеляційні скарги.

Під час апеляційного розгляду, від обвинуваченого ОСОБА_5 надійшло клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого, який підтримав своє клопотання, прокурора, який залишив вирішення цього питання на розсуд суду, а також думку представника потерпілого, який не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів виходить з наступного.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

За змістом зазначеної норми закону, звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України та за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 3 ст. 288 КПК України, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК України підстав і відсутності заперечень з боку обвинуваченого, суд має закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Відповідне рішення судом приймається у формі ухвали.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_5 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КК України 01 січня 2020 року, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, за який передбачено покарання до п`яти років позбавлення волі.

Таким чином, з огляду на положення п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, строки притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення зазначеного кримінального правопорушення складають п`ять років, які сплинули 01 січня 2025 року.

Матеріалами провадження підтверджується, що ОСОБА_5 з моменту вчинення кримінального правопорушення від слідства та суду не ухилявся та до кримінальної відповідальності протягом цього часу не притягався.

Судом апеляційної інстанції під час апеляційного розгляду обвинуваченому роз`яснено наслідки звільнення від кримінальної відповідальності за закінченням строків давності, зокрема те, що ці підстави є нерабілітуючими.

З огляду на відсутність даних про ухилення від слідства та суду, про притягнення до кримінальної відповідальності, а також й будь-яких заперечень обвинуваченого проти звільнення від кримінальної відповідальності та закриття у зв`язку з цим кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КК України, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з вимогами ст. 417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Отже, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок суду в частині засудження ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 122 КК України, звільнити останнього від кримінальної відповідальності в цій частині на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження № 0000087 в частині обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 122 КК України на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Керуючись ст. 404, 405, 284 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження за ч. 2 ст. 122 КК України, у зв`язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності, - задовольнити.

Вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2023 року в частині засудження ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 122 КК України, - скасувати.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 122 КК України, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000087 в частині обвинувачення ОСОБА_5 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КК України, - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4