Справа № 755/1185/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" лютого 2026 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0001072 від 07.11.2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, з професійно-технічною освітою, заміжньої, яка має на утриманні двох неповнолітніх синів - ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , безробітної, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше судимої:

-14.10.2025 року Дніпровським районним судом міста Києва, за ч.1 ст.309 КК України, до 1 року пробаційного нагляду,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,-

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 07.11.2025, приблизно о 17 годині 30 хвилин, проходила повз житловий будинок, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Будівельників, 19, де помітила особу чоловічої статі, який наглядно був схожий на особу яка б могла вживати наркотичні засоби або психотропні речовини, котрий нишпорив біля лавки, що розташована поруч з вищевказаним будинком. Після того, як невідома особа чоловічої статі відійшла від лавки та пішов у невідомому напрямку, ОСОБА_3 відразу підійшла до вищевказаної лавки, так як це викликало в неї зацікавленість, та знайшла на землі прозорий поліетиленовий зіп-пакет, у середині якого знаходилась кристалоподібна речовина світлого кольору. Будучи особою, яка періодично вживає психотропні речовини, ОСОБА_3 , припустила, що у знайденому прозорому поліетиленовому зіп пакеті, міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено. У цей час, у ОСОБА_3 , виник злочинний, протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, для власного вживання без мети збуту.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 підняла із землі знайдений нею прозорий поліетиленовий зіп-пакет та роздивившись його, впевнилась, що у даному пакеті дійсно, міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено, тим самим, вчинила безоплатне незаконне придбання для подальшого власного вживання без мети збуту, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено.

У подальшому, у ОСОБА_3 , виник протиправний умисел спрямований на незаконне зберігання для подальшого власного вживання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено. Продовжуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 помістила незаконно придбаний нею прозорий поліетиленовий зіп-пакет, в середині якого знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено, до передньої, нагрудної, зовнішньої кишені куртки жовтого кольору, в яку остання була одягнена, та стала зберігати при собі, для власного вживання без мети подальшого збуту. Після чого, ОСОБА_3 , зберігаючи при собі прозорий поліетиленовий зіп-пакет, в середині якого знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено, пішла далі по власним справам.

Того ж дня, 07.11.2025, приблизно о 18 годині 07 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Будівельників, 29, працівниками поліції була зупинена ОСОБА_3 , яка повідомила, що зберігає при собі прозорий поліетиленовий зіп-пакет, в середині якого знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено. Після цього, на вказане місце за адресою: м. Київ, вул. Будівельників, 29, була викликана слідчо-оперативна група Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві.

У подальшому, 07.11.2025 в період часу з 18 години 38 хвилин до 18 години 46 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Будівельників, 29, дізнавачем відділу дізнання, у присутності двох запрошених понятих однієї статі та шляхом застосування безперервної відеофіксації було проведено обшук затриманої особи, в ході якого у ОСОБА_3 в передній, нагрудній, зовнішній кишені куртки жовтого кольору, в яку остання була одягнена, було виявлено та вилучено прозорий поліетиленовий зіп-пакет, в середині якого знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено, яку вона незаконно придбала та зберігала при собі для власного вживання без мети збуту.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-25/68636-НЗПРАП від 19.12.2025: надана на дослідження кристалоподібна речовина містить особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено. Надана кристалоподібна речовина містить особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено - 4-ММС (4-метилметкатинон) та PVP. Маса 4-ММС (4-метилметкатинон) в речовині становить 0,199 г. Маса PVP в речовині становить 0,131 г.

PVP, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» Список №2 Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Згідно наказу МОЗ України №188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання психотропної речовини - PVP, настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме: від 0,15 г.

4-ММС (4-метилметкатинон), згідно зі Списком № 2 «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» Таблиці І «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Згідно наказу МОЗ України №188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонений - 4-ММС (4-метилметкатинон), у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме: від 0,15 грама.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнала, щиро розкаялася та показала, що дійсно вона 07.11.2025 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Будівельників, 19, незаконно придбала та зберігала при собі для власного вживання без мети збуту прозорий поліетиленовий зіп-пакет, у середині якого знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено.

Покази ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 у повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники кримінального провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності її позиції, роз`яснивши їй положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вона буде позбавлена права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників кримінального провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин, без мети збуту, вчиненому протягом року після засудження за цією статтею та кваліфікує її дії за ч.2 ст.309 КК України.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, особу обвинуваченої, яка є заміжньою, має на утриманні двох малолітніх дітей, безробітною, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, також враховує її молодий вік та стан здоров?я та те, що вона раніше притягалася до кримінальної відповідальності.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст.79 КК України спеціальним видом звільнення від відбування покарання є звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до семи років. Закріплення цієї норми в кримінальному законодавстві зумовлено тим, що закон ставить інтереси дитини, її виховання, нормальні умови життя для вагітної жінки вище, ніж негайне виконання покарання.

Передбачене цією нормою закону України про кримінальну відповідальність звільнення від відбування покарання з випробуванням є проявом гуманізму до засудженої та її дитини. Відповідно до ч.1 цієї статті таке звільнення від покарання допускається тільки: 1) щодо вагітних жінок або жінок, які мають дітей віком до семи років; 2) при призначенні їм покарання у виді обмеження волі, а також у виді позбавлення волі, крім позбавлення волі на строк більше п`яти років за тяжкі та особливо тяжкі злочини.

Для застосування вказаної норми права законодавець визначив відповідні підстави, перші з яких містяться безпосередньо у ст.79 КК України і стосуються певних ознак особи, а інші є оціночними та стосуються індивідуальних особливостей конкретного кримінального провадження, характеру дій винної особи, її способу життя тощо.

Встановлення оціночних підстав є елементом реалізації дискреційних повноважень суду.

Оцінюючи наявність підстав для звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, суд виходить з принципу гуманізму з урахуванням національного законодавства та міжнародних договорів.

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції ООН про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Міжнародні організації, у тому числі й Європейський Комітет з питань запобігання катуванням чи нелюдському, або такому, що принижує гідність, поводженню та покаранню, неодноразово зазначали, що в`язниця, безумовно, не може бути належним середовищем для немовляти чи малої дитини, однак примусове розлучення матерів і малолітніх дітей є вкрай небажаним.

Як встановлено під час судового розгляду, дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.309 КК України, при цьому остання має двох малолітніх синів ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , має місце проживання. Крім того, суд звертає увагу на те, що під час судового розгляду ОСОБА_3 висловила щирий жаль із приводу вчиненого та намір не порушувати закон в майбутньому.

Тож для застосування ст.79 КК України судом встановлено факт наявності на утриманні засудженої двох малолітніх дітей, одна із яких віком до семи років, враховано тяжкість та обсяг вчиненого нею суспільно небезпечного діяння, дані про її особу, щире каяття, її молодий вік та стан здоров?я.

Наведене в сукупності надає можливість запобігти розлученню матері та її двох малолітніх дітей, що на думку суду найбільш сприятиме досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства.

Аналогічну позицію викладено в постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 18.05.2021 року (справа № 191/4297/18, провадження №51-4574км20).

Отже, із урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, відомостей про особу обвинуваченої, суд вважає за доцільне призначити їй покарання у виді позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком та застосувавши положення ст.ст.75,79 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням та покласти на обвинувачену обов`язки, визначені ст.76 КК України.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року).

На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

У порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст.124 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначити їй покарання у виді 2 /двох/ років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України, із урахуванням ст.72 КК України, частково приєднати ОСОБА_3 до покарання, призначеного за цим вироком, невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 14.10.2025 року, остаточно визначивши їй для відбування покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 79 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обрано.

Речовий доказ у кримінальному провадженні: кристалоподібну речовину, що містить особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено - 4-ММС (4-метилметкатинон) масою 0,199 г та PVP масою 0,131 г яку, після проведення експертизи та первинним упакуванням спец-пакет №0005915, передано до камери схову Дніпровського УПГУНП у м. Києві /квитанція №025308 від 19.12.2025 року/ - знищити.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати в розмірі 3565 гривень 60 копійок, за проведення експертизи №СЕ-19/111-25/68636-НЗПРАП від 19.12.2025 року - на користь держави.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_5