cправа №947/7033/26
провадження №1-кп/947/776/26
У Х В А Л А

23 лютого 2026 року м.Одеса

Київський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №000908 від 28.08.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Київського районного суду м.Одеси перебуває кримінальне провадженні №000908 від 28.08.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України.

Під час підготовчого судового засідання, прокурором подано клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

1. Клопотання прокурора.

В обґрунтування клопотання, прокурор зокрема зазначив, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України.

Вказував, що під час судового розгляду встановлені ризики передбачені ст.177 КПК України, що свідчить про необхідність застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Так, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, скоєного за обтяжуючих обставин, тобто вчинення кримінального правопорушення, що спричинили тяжкі наслідки у вигляді загибелі пішохода похилого віку ОСОБА_6 , за який законом передбачена можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Вважав, що розуміючи тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому, останній може зникнути та переховуватись від суду, що свідчить про наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того вважав, що обвинувачений ОСОБА_3 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інші кримінальні правопорушення, що свідчить про існування ризиків, передбачених п.п.3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Стверджував про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, з урахуванням особи обвинуваченого, наявністю постійного місця проживання, а також враховуючи існуючу практику Європейського суду з прав людини, якою визначено, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного.

Посилаючись на викладене, керуючись ст.ст.40, 131, 132, 176 - 178, 181, 184, 194, 314, 315 КПК України, просив суд: 1) застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності залишити житло під час оголошення повітряної тривоги, строком на 60 днів; 2) покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися з Одеської області без дозволу суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, якщо такий є, а також інші документи, що дають право на виїзд з України.

2. Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Захисник та обвинувачений проти продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не заперечували. При цьому, обвинувачений зокрема зазначив, що йому потрібно годувати сім`ю, працювати за фахом у м.Одесі він не може, а тому вимушений працювати водієм таксі.

В той же час, захисник зокрема зазначила, що заявлені прокурором ризики не доведені належними доказами.

3. Мотиви та висновки суду.

Суд, вислухавши думки учасників кримінального провадження, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, а також у завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через малолітство, внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, мав змогу надати їй допомогу, а також у разі, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, за які передбачено покарання, у тому числі у виді позбавлення волі.

Також судом встановлено, що до обвинуваченої ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 05.01.2026 у кримінальному провадженні було застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 28.02.2026 року включно.

При цьому, при застосуванні до ОСОБА_3 вказаного запобіжного заходу, слідчим суддею були враховані ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно з положеннями ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Відповідно до ч.6 ст.181 КПК України, у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Частина 3 ст.199 КПК України передбачає, що однією з підстав для продовження строку тримання під вартою є наявність вважати, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Суд погоджується, що на сьогоднішній день, ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, продовжує існувати, а саме:

-) щодо п.1 ч.1 ст.177 КПК України, - переховуватись від суду, оскільки ОСОБА_3 ,у тому числі обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання тільки у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого. Отже, на думку суду існує ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення правосуддя;

-) щодо п.3 ч.1 ст.177 КПК України, - незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки відповідно до ч.4 ст.95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Станом на сьогоднішній день, судовий розгляд ще не розпочався, свідки обвинувачення судом не допитані, а тому суд вважає, що існує ризик того, що обвинувачений може незаконно впливати на не допитаних свідків з метою зміни ними показань під час судового розгляду.

Таким чином, суд робить висновок, що існування обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України, у сукупності з існуючими ризиками, передбаченими п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України дозволяють суду продовжити відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки останній раніше вказаний запобіжний захід не порушував.

При цьому, відповідно ч.7 ст.194 КПК України, обов`язки, передбачені ч.ч.5, 6 цієї статті, можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст.199 цього Кодексу.

На думку суду, застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти спробі переховуватися від суду та можливого впливу на свідків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 199, 315, 369 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Клопотання прокурора щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_3 задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком на 2 (два) місяці, тобто до 23 квітня 2026 року включно.

2. Заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом строку дії домашнього арешту, залишати цілодобово житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду, за виключенням повітряних тривог, під час яких обвинувачений може відвідувати укриття або бомбосховища, а також відвідування медичних закладів для отримання ним медичної допомоги за направленням лікаря та явки його до суду, з урахуванням часу на проїзд.

3. Зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом строку дії домашнього арешту: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) не відлучатися з м.Одеси без дозволу суду; 3) утримуватися від спілкування зі свідками по кримінальному провадженню №000908 від 28.08.2025 року; 4) здати на зберігання до ГУ ДМС в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

4. Роз`яснити ОСОБА_3 положення ч.5 ст.181 КПК України, згідно якої, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

5. Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на Одеське РУП №1 ГУНП в Одеській області, якому направити копію цієї ухвали для виконання.

6. Строк дії цієї ухвали з 23 лютого 2026 року до 23 квітня 2026 року включно.

7. Ця ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1