ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/7737/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження апел.суду №11-кп/818/911/26 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Харкова матеріали за апеляційною скаргою захисника обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 17 лютого 2026 року про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000268 від 17.05.2023 за частиною 4 статті 185, частиною 2 статті 15 частиною 4 статті 185 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 17 лютого 2026 року клопотання прокурора задоволено та продовжено обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 строк тримання під вартою до 17.04.2026 з раніше визначеним розміром застави, що складає 90 840 гривень з покладенням обов`язків: прибувати до суду за першим викликом; не відлучатися із населеного пункту, де він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватись від спілкування із потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні. Не погодившись з вказаною ухвалою суду, захисник обвинувачених адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою. Апеляційні вимоги захисник мотивує тим, що судовий розгляд триває понад 2 роки. За цей час не допитана потерпіла та свідок, які не з`являються за судовими викликами для їх допиту, а стороною обвинувачення не вживаються заходи щодо розшуку свідка та доставлення його до суду, потерпіла не виявляє бажання прибути до суду. Раніше встановлені ризики з плином часу вже втратили свою актуальність, нових ризиків не встановлено та не заявлено. Обвинувачений ОСОБА_7 раніше, на підставі статті 89 КК України судимий не був, працював у службі грузового таксі. ОСОБА_8 раніше судимим не був, має на утриманні мати-пенсіонера, з тяжкою хворобою, яка потребує сторонньої допомоги. Обраний обвинуваченим альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, є непомірним для кожного із обвинувачених. На даний час перевищений розумний строк застосування до обвинувачених виняткового запобіжного заходу. Від прокурора надійшла заява про розгляд апеляційної скарги без її участі, зазначила, що оскаржувана ухвала є законною та обгрунтованою. Заслухавши суддю - доповідача, пояснення захисника, яка підтримала подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів не встановила підстав для її задоволення з огляду на наступне. Перевіряючи обгрунтованість ухвали суду про продовження обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 строку тримання під вартою, апеляційний суд виходить з наступного. Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою. Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу. Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо наявності підстав для продовження обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 строку тримання під вартою, врахував обставини інкримінованих злочинів, їх тяжкість, кількість епізодів злочинної діяльності, дані, що характеризують особу кожного з обвинувачених, та погодився з доводами прокурора, що продовжують існувати ризики передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, вважав, що застосування на даний час до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання встановленим ризикам, з чим погоджується суд апеляційної інстанції. Продовжуючи строк тримання під вартою обвинувачених, суд першої інстанції визначив альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, розмір якого вважав достатнім для належного виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, у випадку їх звільнення з-під варти.

Надаючи оцінку апеляційним доводам, суд апеляційної інстанції приймає до уваги, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні ряду корисливих кримінальних правопорушень, в результаті вчинення яких, потерпілим спричинено шкоду на суму: 38895 гривень, 34755,93 гривень, 20390 гривень, 8802 гривні, 76950 гривень, потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду не завдано, оскільки кримінальне правопорушення не було доведене до кінця та протиправна діяльність ОСОБА_7 та ОСОБА_8 була припинена співробітниками правоохоронного органу 07.06.2023.

У обвинувальному акті зазначено, що збитки частково відшкодовані потерпілим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . З журналу судового засідання від 17.02.2026 вбачається, що судовий розгляд триває, судом здійснюється дослідження доказів. Поряд з цим, судовий розгляд у вказану дату відкладено за клопотанням захисника обвинувачених, у зв`язку із незадовільним станом здоров`я обвинуваченого ОСОБА_7 .

В оскаржуваній ухвалі судом зазначено, що допитані не всі потерпілі, більшість свідків ще не допитані. Враховуючи стадію судового провадження, те, що обвинуваченим інкриміновано вчинення 6 епізодів злочинної діяльності, розмір спричиненої потерпілим шкоди, висновки суду першої інстанції щодо встановлених ризиків є мотивованими. Посилання захисника на те, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше працював у службі таксі, а ОСОБА_8 має на утриманні матір, яка на пенсії та має тяжке захворювання, не спростовують наявних ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України та не є безумовною підставою для скасування ухвали суду і відмови у задоволенні клопотання прокурора, за відсутності інших обставин, які б свідчили про міцність соціальних зв`язків обвинувачених та гарантували дотримання ними процесуальних обов`язків.

Суд апеляційної інстанції не встановив підстав для зменшення обвинуваченим розміру застави, визначеного судом першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 2 частини 5 статті 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до частини 4 статті 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Водночас, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Щодо визначеного судом першої інстанції розміру застави, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що судом першої інстанції розмір застави для обвинувачених визначений у розмірі наближеному до мінімального розміру застави, який визначається для тяжких злочинів, відповідно до пункту 2 частини 5 статті 182 КПК України, у зв`язку із чим підстав для його зменшення судом апеляційної інстанції не встановлено.

У зв`язку зі наведеним, порушень кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не виявлено, а наведені в апеляційній скарзі захисника доводи, колегія суддів не вбачає достатніми для скасування ухвали суду та відмови у задоволенні клопотань прокурора.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції враховує, що обвинувачені перебувають під вартою з червня 2023, доводи захисника про тривалість перебування їх під вартою є слушними, у зв`язку із чим, необхідно звернути увагу суду першої інстанції на дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження, згідно статті 28 КПК України. Крім того, слід враховувати, що відповідно до частини 2 статті 28 КПК України, проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Керуючись статтями 177, 178, 404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення. Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 17 лютого 2026 року - залишити без змін. Звернути увагу суду першої інстанції на необхідність дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження, згідно статті 28 КПК України, з огляду на тривалий строк перебування обвинувачених під вартою.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до статті 424 КПК України.

Головуючий:

Судді: