Справа № 591/6311/22
Провадження № 1-кс/591/111/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2026 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скарги ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_4 на постанову від 23 грудня 2025 року прокурора Сумської обласної прокуратури ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000172,

В С Т А Н О В И В :

До Зарічного районного суду м. Суми зі скаргами на постанову прокурора про закриття наведеного кримінального провадження звернулись ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_4 , які їх підтримали та мотивували тим, що було відкрите вказане кримінальне провадження за ознаками ч. 3 ст. 371 КК України за фактом незаконного тримання під вартою ОСОБА_3 понад встановлені законом терміни в період з 11 по 14 липня 2006 року та яке в подальшому, в зв`язку з відсутністю складу злочину, прокурором вкотре закрито 23 грудня 2025 року. Вважають, що кримінальне провадження закрито незаконно, оскільки перевірка за заявою проведена однобічно та неповно.

Прокурор заперечив проти задоволення скарг, мотивуючи це тим, що факт перебування ОСОБА_3 понад встановлені законом терміни не підтвердився, а цим обставинам надавалась оцінка надавалась раніше, надавши суду матеріали кримінального провадження, по якому винесено оскаржувану постанову.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши надані матеріали, приходить наступних висновків.

По-перше, оскільки органом досудового розслідування не надано суду доказів дати отримання заявниками копії оскаржуваної постанови, ніж зазначена ними, тому у суду відсутні підстави вважати скарги поданими поза межами строків, встановлених ч. 1 ст. 304 КПК України.

По-друге, судом встановлено, що 19 вересня 2025 року вкотре прокурором Сумської обласної прокуратури ОСОБА_5 закрито кримінальне провадження № 0000172, відкрите 01 листопада 2022 року за заявою ОСОБА_3 .

Дослідженням наведеного кримінального провадження встановлено, що предметом досудового розслідування є перевірка факту можливого тримання під вартою ОСОБА_3 понад встановлені законом терміни (більше на кілька годин) в період з 11 по 14 липня 2006 року.

З матеріалів провадження вбачається, що органом досудового розслідування було фактично лише отримано декілька копій процесуальних документів по кримінальному провадженню, по якому і був затриманий ОСОБА_3 , проведений його допит.

Проте, наведений обсяг перевірки та обсяг зібраних матеріалів в провадженні є неповним та не спростовує тверджень заявника про те, що реальний час його фактичного затримання не збігається з тим, який зазначений в відповідному протоколі, про що йде мова в його зверненні, тим більше, що навіть поясненнями правоохоронців ( ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ), які долучені до провадження, підтверджується неспівпадіння часу фактичного затримання заявника з тим, що зазначений в протоколі його затримання, а суперечності в провадженні стосовно наведених обставин не усунуті, як і не були перевірені належним чином зазначені посилання заявника стосовно обставин його фактичного затримання 11 липня 2006 року та реального часу здійснення цієї процесуальної дії.

З приводу наведеного неодноразово наголошувалось в практиці ЄСПЛ, зокрема, про те, що особа вважається затриманою з моменту, коли вона фактично перебуває під контролем держави, позбавлена можливості самостійно пересуватись, обмежена в цьому праві, до неї застосовані спецзсоби (як в цій ситуації, згідно пояснень вказаних правоохоронців до ОСОБА_3 були застосовані кайданки і він був доставлений до відділку поліції за кілька годин до часу, який зазначений в протоколі затримання), з чого слідує, що в розумінні вимог КПК України 1960 року, 72 годині повинні були обраховуватись не з моменту складання протоколу та часу наведеного в ньому, а з часу фактичного затримання особи.

Фактично в цій частині орган досудового розслідування надав перевагу твердженням лише однієї сторони - правоохоронців, до яких слід відноситись критично та перевіряти в належний спосіб, з огляду на їх зацікавленість та уразливий стан особи, яка перебуває під контролем держави, при цьому не вичерпавши засобів для доказування в контексті з`ясування наведених вище питань та усунення суперечностей в провадженні, що не дозволяє суду оцінювати оскаржувану постанову та обсяг проведеної перевірки в межах кримінального провадження як такі, що відповідають вимогам ч. 2 ст. 9, ст.ст. 2, 91, 92 КПК України, тому на думку суду постанова прокурора від 23 грудня 2025 року є передчасною та підлягає скасуванню.

Посилання прокурора на те, що особа засуджена та їй був обраний при цьому запобіжний захід не знімає обов`язку з держави для проведення належної перевірки за фактом можливого надмірного тримання особи під вартою в певні проміжки часу, оскільки наведені судові рішення не містять підтвердження оцінки обставин в контексті спростування тверджень заявника стосовно його фактичного надмірного утримання під контролем держави (затримання) поза межами встановлених законом термінів в певні проміжки часу, як і не містять підтвердження проведення перевірки саме стосовно часу затримання ОСОБА_3 матеріали щодо відмови в порушенні кримінальної справи (19 квітня 2007 року) та подальші судові рішення стосовно цього (відповідні процесуальні рішення містять відображення щодо проведення перевірки лише за фактом застосування до ОСОБА_3 недозволених методів розслідування).

Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що під час проведення досудового розслідування, прокурор, слідчий зобов`язані вжити і інших встановлених законом заходів, щодо повного, всестороннього, об`єктивного та неупередженого розслідування кримінального провадження, а також усунення суперечностей в ньому, з урахуванням інформації, яка повідомлена заявником, та яка і зумовлює обсяг перевірки та оцінки в межах провадження, а з аналогічних причин суд вже скасовував попередні постанови прокурора про закриття провадження від 28 травня 2025 року, від 28 липня 2025 року та від 19 вересня 2025 року.

Відтак, скарги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 22, 303-307 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Скарги задовольнити.

Постанову від 23 грудня 2025 року прокурора Сумської обласної прокуратури ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000172, скасувати.

Про прийняте рішення повідомити слідчого, прокурора та заявників.

Матеріали кримінального провадження № 0000172 повернути до Сумської обласної прокуратури.

Ухвала не оскаржується.

Слідчий суддя ОСОБА_1