Справа № 461/250/26
Провадження № 1-кс/461/902/26
УХВАЛА

18.02.2026 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3 (в режимі ВКЗ)

підозрюваної ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Львівській області майора поліції ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Донецьк, громадянки України, яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000161 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.303 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням, яке обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на отримання незаконного прибутку від забезпечення зайняття проституцією іншими особами, в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 18.02.2025 вступила в злочинну змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою, спільно з якою в подальшому здійснювала діяльність, метою якої було організація забезпечення зайняття проституцією іншими особами.

Так, 18.02.2025, ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб із невстановленою досудовим розслідуванням особою, з метою реалізації спільного злочинного умислу, вчинили сутенерство щодо повії ОСОБА_7 за наступних обставин.

18.02.2025 близько 15:50 год. ОСОБА_8 , за допомогою свого мобільного телефону здійснив дзвінок на номер НОМЕР_1 , котрий був розміщений на сайті по наданню платних послуг еротичного масажу інтимного характеру: « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». В ході розмови ОСОБА_4 , яка відповіла на дзвінок ОСОБА_8 , повідомила, що напише у месенджер «Viber» для подальшої комунікації та вибору дівчини на виїзд.

В свою чергу, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб спільно з невстановленою досудовим розслідуванням особою, за допомогою додатку «Viber» з номеру телефону НОМЕР_1 надала інформацію про ціни на послуги, серед яких вартість надання послуг на виїзд 5000 гривень за півтори години та передоплата за таксі. Продовжуючи спілкування як за допомогою додатку «Viber», так і в телефонній розмові по номеру телефону НОМЕР_1 , ОСОБА_8 домовився з ОСОБА_4 про виїзд повії до готелю «ІНФОРМАЦІЯ_5» за адресою АДРЕСА_3 на 21:00 год. 18.02.2025, а також про те, що ОСОБА_8 відвідає салон «ІНФОРМАЦІЯ_4» за адресою АДРЕСА_2, щоб оглянути дівчину. Однак, ОСОБА_4 , сказала, що необхідно здійснити передоплату в розмірі 500 гривень та за допомогою додатку «Viber» надіслала номер банківської картки НОМЕР_2 , а ОСОБА_8 в свою чергу здійснив переказ грошових коштів в сумі 500 гривень на вказану банківську картку.

Близько 19:40 год. 18.02.2025 ОСОБА_8 відповідно до попередньої домовленості з ОСОБА_4 прибув до салону еротичного масажу «ІНФОРМАЦІЯ_4» за адресою АДРЕСА_2, де його зустріла адміністратор вказаного салону ОСОБА_4 , яка провела ОСОБА_8 до середини салону. Будучи в середині приміщення салону еротичного масажу «ІНФОРМАЦІЯ_4» ОСОБА_8 в розмові з ОСОБА_4 змінив час виїзду дівчини в готель «ІНФОРМАЦІЯ_5» на 22:30 год. та здійснив передоплату за вказані послуги в сумі 1000 гривень на банківську картку НОМЕР_2 , номер якої йому надала ОСОБА_4 та покинув приміщення салону еротичного масажу «ІНФОРМАЦІЯ_4».

В подальшому, ОСОБА_8 перебуваючи в номері 25 готелю «ІНФОРМАЦІЯ_5», що за адресою АДРЕСА_3, очікував прибуття дівчини. Через деякий час очікування, близько 22:30 год. прибула повія ОСОБА_7 , яка повідомила, щоб останній оплатив послугу в сумі 4000 гривень на банківську карту, номер якої йому раніше надала ОСОБА_4 , що останній зробив.

Надалі, ОСОБА_7 добровільно надала послуги еротичного масажу ОСОБА_8 у вигляді дотиків своїх рук до тіла (у тому числі статевих органів), масажу всього оголеного тіла останнього (у тому числі статевих органів), доведення його до оргазму шляхом мастурбації його статевих органів. В результаті вказаних дій ОСОБА_7 у ОСОБА_8 відбулась еяколяція, що прирівнюється до статевого акту, чим задовільнила його статеву пристрасть, після ОСОБА_7 покинула приміщення готельного номеру.

Відповідно, своїми умисними діями, ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб із невстановленою досудовим розслідуванням особою, вчинили сутенерство стосовно ОСОБА_7 .

Крім того, 26.01.2026, ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб із невстановленою досудовим розслідуванням особою, з метою реалізації спільного злочинного умислу, вчинили сутенерство щодо невстановленої досудовим розслідуванням повії за наступних обставин.

26.01.2026 близько 15:50 год. ОСОБА_9 , за допомогою свого мобільного телефону здійснив дзвінок на номер НОМЕР_1 , котрий був розміщений на сайті по наданню платних послуг еротичного масажу інтимного характеру: « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». В ході розмови ОСОБА_4 , яка відповіла на дзвінок ОСОБА_9 , повідомила, що на даний час є вільні дівчата та озвучила останньому умови проведення різних масажів та ціни на них, серед яких вартість надання інтимних послуг на виїзд 4000 гривень за годину та передоплата за таксі для повії в обидві сторони.

Близько 17:30 год. 26.01.2026 ОСОБА_9 прибув до салону еротичного масажу «ІНФОРМАЦІЯ_4» за адресою АДРЕСА_2, де його зустріла адміністратор вказаного салону ОСОБА_4 , яка провела ОСОБА_9 до середини салону. Будучи в середині приміщення салону еротичного масажу «ІНФОРМАЦІЯ_4» ОСОБА_4 пред`явила ОСОБА_9 двох повій та повідомила, що лише одна з них працює на виїзд. ОСОБА_9 погодився на послуги повії, яка працює на виїзд, після чого ОСОБА_4 озвучила умови проведення масажу та його вартість 4000 гривень за годину та передоплату за таксі в обидві сторони. Також ОСОБА_9 узгодив з ОСОБА_4 про виїзд повії до готелю «ІНФОРМАЦІЯ_6» за адресою АДРЕСА_4 на 18:30 год. 26.01.2026.

Крім цього, на вимогу ОСОБА_4 , ОСОБА_9 здійснив передоплату за вказані послуги в сумі 1000 гривень за реквізитами «ФОП ОСОБА_10 ; Код отримувача НОМЕР_3 ; Рахунок отримувача НОМЕР_4 ; Назва банку: АТ КБ «Приватбанк»», які йому надала ОСОБА_4 за допомогою додатку «Telegram» та покинув приміщення салону еротичного масажу «ІНФОРМАЦІЯ_4».

В подальшому, ОСОБА_9 перебуваючи в номері 503 готелю «ІНФОРМАЦІЯ_6», що за адресою АДРЕСА_4, очікував прибуття дівчини. Через деякий час очікування, близько 18:50 год. прибула невстановлена досудовим розслідуванням повія, яка повідомила, щоб останній оплатив послугу в сумі 4000 гривень за реквізитами, які йому раніше надала ОСОБА_4 , що останній і зробив.

Надалі, невстановлена досудовим розслідуванням повія добровільно надала послуги еротичного масажу ОСОБА_9 у вигляді дотиків своїх рук до тіла (у тому числі статевих органів), масажу всього оголеного тіла останнього (у тому числі статевих органів), доведення його до оргазму шляхом мастурбації його статевих органів. В результаті вказаних дій невстановленої досудовим розслідуванням повії у ОСОБА_9 відбулась еяколяція, що прирівнюється до статевого акту, чим задовільнила його статеву пристрасть. Крім цього, ОСОБА_9 оплатив невстановленій досудовим розслідуванням повії грошові кошти в сумі 1500 гривень та 500 гривень за реквізитами, раніше наданими ОСОБА_4 за додаткові послуги повії під час масажу. Після цього невстановлена досудовим розслідуванням повія покинула приміщення готельного номеру.

Згідно з матеріалами клопотання, своїми умисними діями, ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб із невстановленою досудовим розслідуванням особою, вчинили сутенерство стосовно невстановленої досудовим розслідуванням повії.

Слідчий зазначив, що станом на день подання клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, відтак просить слідчого суддю застосувати відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прокурор в судовому засідання клопотання підтримав та просив таке задовольнити повністю.

Підозрювана та її захисник проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували. Захисник зазначив, що в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про намір підозрюваної ухилятися від органів досудового розслідування, а також дані, які б вказували на відсутність у неї постійного місця проживання, соціальних зв`язків чи джерел доходу. Вказав, що клопотання слідчого не містить належного обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у ньому, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, як того прямо вимагають приписи п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України. Слідчим не наведено жодних конкретних доводів, які б свідчили про те, що застосування альтернативних, менш суворих запобіжних заходів не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної. Просила врахувати, що підозрювана ОСОБА_11 має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яку виховує самостійно; дитина хворіє на психоневрологічне захворювання та перебуває під наглядом лікаря-невролога, що об`єктивно потребує постійної участі матері у догляді та вихованні. Окрім того, підозрювана є внутрішньо переміщеною особою, має постійне місце проживання, на підставі договору оренди, є особою молодого віку, має міцні соціальні зв`язки, раніше не судима. З урахуванням вищевикладеного, вважав за можливе застосування щодо ОСОБА_13 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими прокурор та слідчий обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання частково, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000161 від 14.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.303 КК України.

ОСОБА_4 17.02.2026 рокуповідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.303 КК України.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема:

-протоколами за результатами проведення НСРД;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 19.02.2025 року;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 27.02.2026 року;

-висновком експерта № 75 за результатами проведення комісійної судово-медичної експертизи;

-протоколом обшуку від 17.02.2026 року;

-іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та взаємозв`язку.

Ураховуючи вищезазначені загальні підходи до обґрунтованості підозри, а також встановлені згідно з матеріалами судового провадження факти, слідчий суддя вважає, що наявна інформація, яка може переконати об`єктивного спостерігача у тому, що підозрювана своїми діями, про які йдеться у повідомленні про підозру, могла вчинити інкриміноване їй кримінальне правопорушення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Крім того, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведене існування ризиків, а саме:

- ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та/або суду підтверджується тим, що у разі визнання винуватою, ОСОБА_4 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до семи років, а тому страх та невідворотність в майбутньому покарання за вчинені нею діяння, може спонукати останню, перебуваючи на волі, ухилитися (змінити місце проживання, у т.ч. шляхом виїзду за кордон, тощо) від органів досудового розслідування, суду з метою уникнення покарання;

- ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто незаконного впливу на свідків та на іншу підозрювану у даному кримінальному провадженні. Ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

На виконання вимог закону слідчий суддя розглядає можливість застосування менш суворого запобіжного заходу.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі перелічені в статті обставини.

Під час розгляду клопотання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурор та слідчий на основі наданих доказів не довели наявність обставин, які у своїй сукупності свідчать про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання доведеним ризикам, зазначеним у клопотанні, буде недостатнім.

Зокрема, в ході судового розгляду слідчим суддею були проаналізовані надані стороною захисту документи, з яких вбачається наявність міцних соціальних зв`язків у підозрюваної, зокрема остання має на утриманні малолітню дитину, яка хворіє на психоневрологічне захворювання та яку вона виховує самостійно. Крім того, ОСОБА_4 підозрювана є внутрішньо переміщеною особою, має постійне місце проживання у м. Львові.

З огляду на вищенаведене, а також враховуючи дані про особу підозрюваної, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, її молодий вік, слідчий суддя дійшов висновку, що вагомі підстави для застосування відносно ОСОБА_4 виняткового виду запобіжного заходу у виді тримання під вартою відсутні. Ризик переховування від органів досудового розслідування, хоча і доведений, але не досягає такого рівня інтенсивності, що свідчило б про необхідність обмеження свободи підозрюваної. Так само і реалізацію ризику незаконного впливу на свідків можна запобігти покладенням на підозрювану певних обов`язків, яких вона має дотримуватися, а не ізоляцією підозрюваної від суспільства.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що на даному етапі кримінального провадження запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту буде необхідним та достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної та зможе запобігти встановленим слідчим суддею ризикам і при цьому буде пропорційним, співмірним та таким, що не становитиме надмірний тягар для підозрюваної та інших осіб.

Крім того, в порядку ч. 5 ст. 194 КПК України, при визначенні запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, у зв`язку із встановленням ризиків перешкоджання кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрювану обов`язки, передбачені вказаною статтею.

Такі обов`язки за своїм характером не будуть занадто обтяжливими для підозрюваної і здатні запобігти реалізації встановлених вище слідчим суддею ризиків.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого, - задоволити частково.

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, терміном на 60 діб, тобто до 17 квітня 2026 року включно.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 строком на 60 діб наступні обов`язки:

-не залишати місце свого постійного проживання, а саме: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора або суду, з 23:00 год. по 06:00 год., наступної доби;

-прибувати до слідчого, прокурора чи суду із встановленою періодичністю;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та підозрюваною ОСОБА_13 ;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у випадку наявності таких.

Попередити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконання покладених на неї зобов`язань.

Ухвалу про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту передати для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.

Органу Національної поліції негайно поставити ОСОБА_4 на облік, як особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому.

Повний текст ухвали проголошено 23 лютого 2026 року о 16 год. 30 хв.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1