Справа № 953/7480/25
н/п 1-кс/953/1590/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2026 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000685 від 22.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, -

встановив:

23.03.2026 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000685 від 22.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, в якому він просить накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на тимчасове вилучене майно в ході проведення 18.03.2026 обшуку, на підставі ухвали судді Київського районного суду м.Харкова, а саме

- за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 : мобільний телефон « Орро Reno5 Lite» серійний номер СРН2205 Ітеіі: НОМЕР_1 , Ітеі2: НОМЕР_2 з сім картою НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 , контактний номер телефону НОМЕР_4 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1

- за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 :мобільний телефон «Infinix X669D» Imeil: НОМЕР_5 , Imei2: НОМЕР_6 , жорсткий диск Toshiba 1Tb серійний номер 472NC4VAT58E HDUGB64A1A01T, який належить ОСОБА_5 , контактний номер телефону 050-69-36¬925, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Прокурор в судове засідання не з`явився, в матеріалах справах наявна його заява про розгляд клопотання за його відсутності.

Власники майна ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, в матеріалах справи наявні їх заяви про розгляд клопотання за їх відсутності, а також зазначили що не заперечують проти задоволення клопотання прокурора.

Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

З матеріалів клопотання вбачається, що 18.03.2026 в ході проведення обшуку, за адресами: АДРЕСА_3 було виявлено та вилучене майно, яке належить ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Клопотання про арешт майна подано прокурором до поштового відділення 19.03.2026, тобто протягом 48 годин після вилучення майна.

Отже, слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна подано прокурором у строки, визначені ч.5 ст.171 КПК України.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповіднодо вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів .

Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні СУ ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000685 від 22.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів, до складу якої у тому числі входять прокурори відділів обласної прокуратури.

У ході досудового розслідування встановлено, що в період дії воєнного стану заступник начальника Ізюмської міської військової адміністрації та голова Комісії з надання компенсації за знищене житло ОСОБА_6 , зловживаючи службовим становищем, організував незаконне отримання бюджетної компенсації. Достовірно знаючи, що ОСОБА_7 не має права на компенсацію, оскільки набула право власності на пошкоджений житловий будинок за адресою: АДРЕСА_4 , після його руйнування, ОСОБА_6 вступив з нею у злочинну змову. За попередньою змовою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , а також інших осіб, зокрема ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , організовано умисне механічне пошкодження будинку з метою створення підстав для отримання компенсації за нібито знищене житло. Надалі, на підставі сфальсифікованої сукупності доказів Комісією, яку очолював ОСОБА_6 , ухвалено рішення про надання ОСОБА_7 житлового сертифіката на суму 2 126 785 грн, який у подальшому використано для придбання квартири за адресою: АДРЕСА_5 . Висновком комплексної будівельно-технічної та вибухотехнічної експертизи №7405/7406 від 05.11.2024 встановлено, що основні пошкодження будинку спричинені сторонньою механічною дією інструментів, а відсоток руйнувань становить 60,3%, при цьому відновлення об`єкта можливе.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч. 5 ст. 191 КК України, тобто розтрата чужого майна, яке перебувало у віданні особи, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинена в умовах воєнного стану, в особливо великому розмірі.

18.03.2026 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова проведено обшуки за місцем мешкання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у ході проведення яких виявлено та зафіксовано відомості про обставини кримінального правопорушення, відшукано предмети та речі, які мають відношення до встановлення обставин кримінального правопорушення, які у подальшому вилучено, а саме мобільні телефони та жорсткий диск.

Постановою слідчого від 18.03.2026 вищевказані предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Прокурором доведено, що вилучене 18.03.2026 в ході проведення обшуку майно, а саме: мобільний телефон «Орро Reno5 Lite» серійний номер СРН2205 Ітеіі: НОМЕР_1 , Ітеі2: НОМЕР_2 з сім картою НОМЕР_3 , мобільний телефон «Infinix X669D» Imeil: НОМЕР_5 , Imei2: НОМЕР_6 , жорсткий диск Toshiba 1Tb серійний номер 472NC4VAT58E HDUGB64A1A01T, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що вилучене майно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження за №0000685 від 22.05.2025 року, за наявності достатніх підстав вважати, що майно заявлене у клопотанні відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Вилучене майно підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Отже, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України сторона обвинувачення довела слідчому судді про необхідність у арешті майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Враховуючи вимоги ч.4 ст.173 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити відчуження, розпорядження та користування вилученими в ході проведення обшуку речами, а саме мобільний телефон «Орро Reno5 Lite» серійний номер СРН2205 Ітеіі: НОМЕР_1 , Ітеі2: НОМЕР_2 з сім картою НОМЕР_3 , мобільний телефон «Infinix X669D» Imeil: НОМЕР_5 , Imei2: НОМЕР_6 , жорсткий диск Toshiba 1Tb серійний номер 472NC4VAT58E HDUGB64A1A01T, власниками яких є ОСОБА_8 , ОСОБА_5 до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на майно, вилучене 18.03.2026 в ході проведення обшуку,а саме:

- за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 : мобільний телефон «Орро Reno5 Lite» серійний номер СРН2205 Ітеіі: НОМЕР_1 , Ітеі2: НОМЕР_2 з сім картою НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 , контактний номер телефону НОМЕР_4 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

- за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 :мобільний телефон «Infinix X669D» Imeil: НОМЕР_5 , Imei2: НОМЕР_6 , жорсткий диск Toshiba 1Tb серійний номер 472NC4VAT58E HDUGB64A1A01T, який належить ОСОБА_5 , контактний номер телефону 050-69-36¬925, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Арештоване майно зберігати, згідно Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого Постановою КМУ №1104 від 19.11.2012р.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя Бородіна