УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року

м. Київ

справа № 758/10436/25

провадження № 51-837 впс 26

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про направлення матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 000758 (справа № 758/10436/25), за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, з одного суду до іншогов межах юрисдикції різних апеляційних судів,

встановив:

До Верховного Суду у порядку cт. 34 КПК України надійшло клопотання захисника про направлення матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 з Подільського районного суду м. Києва до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Клопотання мотивовано тим, що обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні направлено до Подільського районного суду м. Києва з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки місцем вчинення інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, є місце перетину державного кордону України в пункті пропуску «Косино» у напрямку виїзду до пункту пропуску «Барабаш». Крім того, зазначає, що усі дії щодо організації вчинення кримінального правопорушення згідно обвинувального акта вчинялися на території міста Берегово Закарпатської області.

Також захисник звертає увагу, що досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснювалося слідчими Державного бюро розслідувань, яке заходиться за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15, тобто поза межами територіальної юрисдикції Подільського районного суду м. Києва.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_6 та прокурора ОСОБА_8 , перевіривши наведені у клопотанні доводи та вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що клопотання захисника не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.

Згідно з п. 1 ч. 1 вказаної процесуальної норми кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності.

Частиною ч. 1 статті 32 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Підставою кримінальної відповідальності, відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Як неодноразово вказував Верховний Суд, положення норм КПК України, якими врегульовано правила визначення територіальної підсудності кримінального провадження, застосовуються у взаємозв`язку із приписами ст. 6 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КК України, кримінальне правопорушення визнається вчиненим на території України, якщо його було почато, продовжено, закінчено або припинено на території України.

Місце і час вчинення кримінального правопорушення є ознаками об`єктивної сторони, які позначають, де і коли кримінальне правопорушення вчинено, тобто певну територію, де воно було розпочато, продовжено, закінчено або припинено.

Визначення територіальної підсудності кримінального провадження щодо триваючого кримінального правопорушення пов`язано з особливостями його вчинення. Триваючим є правопорушення, яке починається актом вчинення протиправного діяння, за яким триває протиправний стан безперервного його здійснення протягом певного проміжку часу.

Відповідно до положень ст. 34 КПК України колегія суддів розглядає клопотання захисника ОСОБА_6 в межах його доводів, в якому не зазначено місцевий суд на розгляд якого необхідно направити вказане кримінальне провадження.

З обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, а саме у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, його організації, сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчинених за попередньою змовою групою осіб.

Обвинуваченому ОСОБА_7 інкриміновано вчинення різних дій, які входять до об`єктивної сторони зазначеного кримінального правопорушення, які до того ж розмежовані у часі, за попередньою змовою групою осіб, за різних обставин, а тому чітко встановити місце та час вчинення кримінального правопорушення неможливо.

При цьому твердження захисника у клопотанні, що усі дії щодо організації вчинення даного кримінального правопорушення вчинялися на території м. Берегово Закарпатської області протирічать змісту обвинувального акта.

Згідно матеріалів провадження обвинувальний акт складений старшим слідчим в особливо важливих справах першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань за адресою: м. Київ, вул. Борисоглібська, буд. 18, та затверджений прокурором Офісу Генерального прокурора за цією ж адресою, що відноситься до територіальної юрисдикції Подільського районного суду м. Києва.

Тому прокурор, керуючись вимогами ст. 32 КПК України, обґрунтовано направив вказаний обвинувальний акт до Подільського районного суду м. Києва, оскільки в межах територіальної юрисдикції цього суду закінчено досудове розслідування.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для направлення матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_7 до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а тому клопотання захисника необхідно залишити без задоволення.

Керуючись статтями 32, 34 КПК України, Суд

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про направлення матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 000758 (справа № 758/10436/25), за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3