Справа № 308/4093/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгород скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області зі скаргою, в якій просить зобов`язати Закарпатську спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Західного регіону внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення за фактом вчинення кримінальних правопорушень стосовно адвоката ОСОБА_4 , який представляє інтереси громадянина ОСОБА_5 в іншому кримінальному провадженні, а також самого ОСОБА_5 та розпочати досудове розслідування по кримінальним провадженням, передбачених ч.1, ч.2 ст.435-1 КК України.

Скаргу обґрунтовано тим, що 03.03.2026 року на адресу Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону заявником було подано заяву в порядку ст. 60, ст. 214 та ст. 216 КПК України щодо вчинення кримінальних правопорушень стосовно заявника діючого військовослужбовця, співробітника СБУ полковника ОСОБА_3 .

В той же час, згідно відповіді в.о. керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_6 (№30.52/02-1360 вих-26 від 03.03.2026), вбачається, що заява залишилась без задоволення, оскільки нібито зі змісту не вбачалися достатні правові та фактичні підстави, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення і наявність яких є необхідною для прийняття рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Додатково у відповіді зазначено, що заява з метою перевірки долучена до іншого кримінального провадження.

Заявник вважає, що в.о. керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури в порушення вимог ст. 214 КПК України безпідставно не були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань по зазначеним в заяві фактам вчинених кримінальних правопорушень, чим в грубій формі порушено вимоги чинного КПК України з наступних підстав.

Так, в своїй заяві від 03.03.2026 року, заявник повідомляв про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст. 435-1 КК України а саме, що 14.11.2025 року під час судового засідання в Ужгородському міськрайонному суді Закарпатської області (Справа №308/1774/24 головуючий суддя ОСОБА_7 , процесуальний керівник прокурор ОСОБА_8 ), представник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 повідомив суду щодо наявного кримінального провадження за №0000341 від 03.11.2025 року за ч. 5 ст. 190 КК України стосовно ОСОБА_3 . Кримінальне провадження внесене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_9 .

Під час передачі матеріалів суду, адвокат ОСОБА_4 дуже негативно висловлювався в присутності інших осіб (свідків), ображаючи честь та гідність заявника. Зокрема, в судовому засіданні при всіх присутніх адвокат ОСОБА_4 говорив що заявник здійснив злочин без будь-якого підтвердження та надання постанов, ухвал, вироків суду. Стверджував про аморальну поведінку, нечесність, непрофесійність в службових обов`язків, участь у інших протиправних діях із безпосереднім вказанням прізвища заявника. Також, додатково 18.02.2026 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 неодноразово здійснювали свої висловлювання в бік ОСОБА_3 ..

Заявник вказує, що вказані принижуючі особу висловлювання та публічне поширення інформації були не вперше а також в інші дати судових засідань, як з боку адвоката ОСОБА_4 так і з боку громадянина ОСОБА_5 і вони є такими, що принижують честь та гідність, формують негативний образ особи, що призводить до зниження соціальної та професійної оцінки.

ОСОБА_3 вважає, що дії зазначених осіб ( ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ), які поєднані з обвинуваченням його в тяжкому злочині, поширенні недостовірної інформації, а також ствердження про аморальну поведінку, нечесність, непрофесійне виконання службових обов`язків та участь у інших протиправних діях, вказують на скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 435-1 КК України.

На підставі викладеного, заявник вважає, що в.о. керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_10 в порушення вимог ст. 214 КПК України безпідставно не були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань по зазначеним в заяві фактам вчинених кримінальних правопорушень, чим в грубій формі порушено вимоги чинного КПК України.

У судове засідання заявник не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином. При цьому, 23.03.2026 подав заяву згідно якої просить розглянути скаргу без його участі, підтримує скаргу та просить задовольнити.

Представник Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином. Відсутність особи, бездіяльність якої оскаржується, відповідно до положень ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до вимог ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги, оцінивши докази, в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 03.03.2026 року ОСОБА_3 на адресу Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону подав заяву (повідомлення) про вчинення кримінальних правопорушень (в порядку ст. 60, ст. 214 та ст. 216 КПК України) щодо вчинення кримінальних правопорушень стосовно заявника діючого військовослужбовця, співробітника СБУ полковника ОСОБА_3 дій громадянами ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , які поєднані з обвинуваченням його в тяжкому злочині, поширенні недостовірної інформації, а також ствердження про аморальну поведінку, нечесність, непрофесійне виконання службових обов`язків та участь у інших протиправних діях, що вказують на скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 435-1 КК України.

Згідно відповіді в.о. керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_6 №30.52/02-1360 вих-26 від 03.03.2026 вказано, що зі змісту повідомлення від 03.03.2026 року не вбачається достатніх правових та фактичних підстав, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення і наявність яких є необхідною для прийняття рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до єдиного реєстру досудових розслідувань. Разом з тим, повідомлення від 03.03.2026 з метою перевірки викладених у ньому обставин буде скеровано до Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області та долучено до матеріалів кримінального провадження №0000017 від 22.01.2026, розпочато за ч.2 ст. 383 КК України.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 ст.9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Частинами 1, 2 ст.214 КПК України визначено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом Бюро економічної безпеки України.

Відповідно до положень ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно ч.1 глави 3 розділу І Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого Наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 унесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням строків, визначених КПК України та цим Положенням, а саме про заяву, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення - у термін, визначений частиною першою статті 214 КПК України.

При цьому слід відзначити, що відомості, які підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань та їх перелік визначені в частині 5 статті 214 КПК України, відповідно до якої до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303, 304 КПК України свідчить, що предметом судового контролю слідчого судді може бути бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Тобто, саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ст.25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Слідчим суддею встановлено, що відомості, що містяться в заяві про вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_3 від 03.03.2026 року є такими, що відповідають критеріям, зазначеним у ч.1 ст.214 КПК України, а вказані у ній обставини можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Окрім цього, відповідно до позиції, викладеної в п.п.1.1 Узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», затверджених на засіданні Зборів суддів Вищого спеціалізованого суду України 23 грудня 2016 року, визначений ч.1 ст.214 КПК України, обов`язок слідчого або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

У той же час наявність або відсутність події кримінального правопорушення та складу злочину в діянні певних осіб може бути визначено лише в ході проведення досудового розслідування згідно Розділу ІІІ КПК України (ст. 284 КПК України).

У межах розгляду даної скарги встановлено, що відомості за заявою про вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_3 від 03.03.2026 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань уповноваженою особою Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону не внесено, доказів внесення вказаних відомостей до ЄРДР не надано, що суперечить вимогам ст.214 КПК України, яка визначає строки внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а отже скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що підстави для зобов`язання внести до ЄРДР відомості за певною правовою кваліфікацією відсутні, оскільки визначення попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення належить до компетенції органу, яким здійснюється досудове розслідування, а слідчий, дізнавач та прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ст. 36, 40, 40-1 КПК України). Крім цього, ст.60 КПК України не передбачено права заявника вирішувати питання про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення, відомості про яке вносяться прокурором або слідчим до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У відповідності до ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

У зв`язку з наведеним вище скарга підлягає до часткового задоволення.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 214, 303, 306-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в порядку ст. 214 КПК України, відомості за заявою про вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_3 від 03.03.2026 року.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1