Провадження №1-кп/523/995/26
УХВАЛА

26 лютого 2026 року м. Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси у складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 в режимі відеоконференції, ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001542 від 12 вересня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Пересипського районного суду міста Одеси перебуває обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні.

Прокурор подав клопотання про продовження строку тримання обвинувачених під вартою, мотивуючи тим, що вони обвинувачуються у вчинення тяжкого злочину, існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме обвинувачені можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити запобігання існуючим ризикам та виконання завдань кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор просив клопотання задовольнити, продовжити строк тримання обвинувачених під вартою

Захисник ОСОБА_9 заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що зі спливом часу ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зменшуються, а тому відсутні підстави для продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вважає, що до обвинуваченого ОСОБА_8 може бути застосований більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. В разі задоволення клопотання прокурора просив суд зменшити розмір застави.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_7 висловив аналогічну позицію, просив застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачені підтримали позицію своїх захисників.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 6 та ч. 7 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років; а також до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 199 КПК України суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від семи до десяти років.

Про обґрунтованість підозри обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення свідчить зміст обвинувального акта та реєстр матеріалів досудового розслідування. При цьому оцінка обґрунтованості підозри в даному випадку судом здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості обвинувачених. За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у ст. 5 параграфу 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин». Вимога обґрунтованої підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Судом не розпочато з`ясування фактичних обставин кримінального провадження та перевірку їх доказами, не досліджено зібрані в межах кримінального провадження документи, не допитано свідків та самого обвинуваченого.

Враховуючи характер інкримінованого обвинуваченим кримінального правопорушення, дані про особу обвинувачених, котрі офіційного не працевлаштовані, не одружені, до того ж ОСОБА_8 вже був судимий за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, а також зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим, суд дійшов висновку про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме у випадку звільнення з-під варти обвинувачені можуть переховуватися від суду, впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Застосування до обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів, на цій стадії судового розгляду, коли не закінчено судове слідство, буде недостатнім для запобігання вищевказаним ризикам, не забезпечить дієвості кримінального провадження та належного виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність продовження обвинуваченим запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, які виправдані наявністю справжніх інтересів суспільства, що не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи, що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.

Враховуючи викладене, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Водночас, керуючись вимогами ч. 3 ст. 183 КПК України, суд вважає за можливе визначити обвинуваченим альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину розмір застави визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 193, 199, 314-316, 369-372, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченим запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, до 26 квітня 2026 року включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_8 альтернативний запобіжний захід заставу 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240,00 грн.

Продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, до 26 квітня 2026 року включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід заставу 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240,00 грн.

Застава може бути внесена як самими обвинуваченими, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Пересипського районного суду міста Одеси за наступними реквізитами: Отримувач ТУ ДСАУ України в Одеські області; ; Банк отримувача Державна казначейська служба України; р/р №UA0005435; призначення платежу: застава за (П.І.Б., дата народження особи, за яку вноситься застава), згідно ухвали… (назва суду), від … (дата ухвали), по справі № …, внесені … (П.І.Б. особи, що вносить заставу).

Обвинувачені або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави зобов`язати обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до суду та на підставі ст. 194 КПК України покласти на них наступні обов`язки:

- не відлучатися за межі міста Одеси без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця проживання, роботи, номеру телефону;

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Строк дії обов`язків визначити до 26 квітня 2026 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1