Справа №588/2148/25 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/235/26 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - продовження строків тримання під вартою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2026 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши в режимі відеоконференції в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 10 лютого 2026 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчим відділом відділення поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції ГУ НП в Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0002544 від 14 лютого 2025 року, відкритого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за фактом самовільного залишення місця несення служби військовослужбовцем ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 10 лютого 2026 року підозрюваному ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 14 березня 2026 року включно. Рішення суду мотивоване тим, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_6 злочину за ч. 5 ст. 407 КК України, який належить до категорії тяжких злочинів; крім цього, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися, а досудове розслідування ще триває, не допитані всі свідки та не проведені усі необхідні слідчі дії.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 10 лютого 2026 року та постановити нову ухвалу, якою до ОСОБА_6 , відповідно до ст. 181 КПК України, обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказував, що ОСОБА_6 має дуже молодий вік 23 роки, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем роботи, має цивільну дружину, яка вагітна та з якою планує найближчим часом укласти шлюб, також на його утриманні перебуває четверо малолітніх дітей цивільної дружини.

Також зазначав, що ОСОБА_6 має право на звільнення з військової служби, оскільки 23 жовтня 2024 року під час виконання бойового завдання загинув його батько; крім того, у нього є усна домовленість про повернення до військової служби у військову частину НОМЕР_1 , він активно сприяє розкриттю злочину, зобов`язується не покидати та перебувати за постійним місцем проживання під час досудового розслідування.

На думку захисника, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, особистої поруки чи домашнього арешту є достатнім засобом впливу на підозрюваного. Вважав, що надане до суду клопотання не відповідає вимогам статей 110, 370 КПК України, оскільки воно не містить належних обґрунтувань і мотивів продовження підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В судове засідання 20 березня 2026 року захисник ОСОБА_7 не з`явився, подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням на лікарняному, проте колегія суддів не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, оскільки розгляд справи раніше відкладався двічі; крім цього, в судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 не заперечував проти розгляду справи без участі його захисника. Прокурор в судове засідання також не з`явився, клопотань про відкладення не подавав.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає за необхідне скаргу захисника розглянути у його відсутність та за відсутності прокурора, явку яких не визнає обов`язковою, що узгоджується зі ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, вивчивши матеріали кримінального провадження в сукупності з доводами апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, Відділенням поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції ГУ НП в Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0002544 від 14.02.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 15.12.2025, ОСОБА_6 був затриманий 15.12.2025 о 10 год. 00 хв. (а.с. 7881). 15.12.2025 в даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 КК України (а.с. 8286).

Ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 16.12.2025 до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою у ДУ «Сумський слідчий ізолятор» строком до 12 лютого 2026 року включно (а.с. 98103). Постановою керівника Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_8 від 10.02.2026 було продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002544 від 14.02.2025 до трьох місяців, тобто до 15.03.2026 (а.с. 114118).

З наданих органом досудового розслідування матеріалів, які обґрунтовують клопотання, колегія суддів вбачає, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних.

Враховуючи, що суд на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні органу досудового розслідування докази, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав вважати, що підозра у причетності ОСОБА_6 до інкримінованого кримінального правопорушення є обґрунтованою.

Слідчий суддя суду першої інстанції дійшов висновку, що обставини, які характеризують підозрюваного та його репутацію, у сукупності із суворістю покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі його засудження, свідчать про наявність ризиків переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та/або суду, ризику незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, ризику іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, а також ризику вчинення нового кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється. Крім цього, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам.

З вказаним висновком погоджується і колегія суддів та зазначає, що у справі немає жодних фактів, які б давали підстави вважати, що певні соціальні зв`язки чи схильності підозрюваного зможуть виступити превентивним засобом у його поведінці. Наявність характеризуючих даних про особу ОСОБА_6 , про які вказував апелянт (молодий вік, міцні соціальні зв`язки, позитивна характеристика, вагітність цивільної дружини та наявність дітей на утриманні), не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про те, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

Таким чином, під час апеляційного розгляду даного кримінального провадження не було здобуто доказів, за яких можливо було б дійти висновку про незаконність прийнятого слідчим суддею рішення, як і не встановлено підстав, за яких до підозрюваного ОСОБА_6 можливо було б застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту, як просить в апеляційній скарзі захисник.

Колегія суддів вважає, що тримання під вартою є єдиним запобіжним заходом, здатним забезпечити цілі правосуддя в даному провадженні. Домашній арешт, на якому наполягає сторона захисту, не забезпечує належної ізоляції підозрюваного від свідків та не виключає ризик його втечі.

Погоджуючись із рішенням слідчого судді суду першої інстанції про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів враховує наступне. Сумська область є прикордонною територією, що безпосередньо межує з країною-агресором. В умовах воєнного стану контроль за лінією кордону та прикордонними смугами суттєво ускладнений через постійні бойові дії, диверсійні загрози та руйнування інфраструктури зв`язку. Таким чином, в умовах збройної агресії та територіальної близькості до ворога, лише тримання під вартою може гарантувати неможливість втечі підозрюваного на непідконтрольну територію або за кордон поза межами офіційних пунктів пропуску.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено. Рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними. Доводи апелянта колегія суддів вважає безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 10 лютого 2026 року, якою підозрюваному ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 14 березня 2026 року включно залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4