Справа № 372/1553/26
Провадження № 1-кп-243/26
В И Р О К

іменем України

17 березня 2026 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши в приміщенні Обухівського районного суду Київської області у спрощеному порядку кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000040 від 03.03.2026 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Слобідка, Обухівського р-ну, Київської обл., громадянина України, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч.1 ст.337 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи військовозобов`язаним та будучи належним чином повідомлений, шляхом надання йому 06.02.2026 повістки та направлення для проходження ВЛК з озвученням вголос їх змісту під запис на службову бодікамеру про те, що він повинен в строк до 20.02.2026 року пройти військово-лікарську комісію з метою визначення придатності чи непридатності за станом здоров`я до проходження служби за призовом під час мобілізації, визначеної Указом Президента України N?65/2022 від 24.02.2022 року.

Одночасно громадянин ОСОБА_3 був письмово попереджений від імені начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 про кримінальну відповідальність за ухилення від виконання вимог військового обліку, а саме у недотриманні правил військового обліку та не проходження військово-лікарської комісії та був ознайомлений з текстом попередження про виконання вимог військового обліку, про що власноруч розписався.

Проте, 20 лютого 2026 року громадянин ОСОБА_3 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 у вказаний у повістці час та не повідомив про результат проходження військово-лікарської комісії. Самостійно громадянин ОСОБА_3 на зв`язок не вийшов та не повідомив про обставини і причини, які завадили йому прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 на вказаний у повістці час та дату. Також, жодних документів, що обґрунтовано підтверджували б законні підстави та поважні причини неявки за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 ним не було надано.

Крім того, станом на 20 лютого 2026 року інформації щодо наявності у громадянина ОСОБА_3 права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, згідно статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також відповідних підтверджуючих документів на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 не надходило.

Таким чином, громадянин ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, у повній мірі усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій, свідомо ухиляючись від виконання свого військового обов`язку, грубо порушуючи ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п. п. 2, 5 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, п. п. 1,4 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, будучи належним чином попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від військового обліку, за відсутності поважних причин, 20.02.2026 не прибув за викликом по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_3 та відмовився від проходження військово-лікарської комісії, хоча мав для цього об`єктивну можливість.

ОСОБА_3 своїми умисними протиправними діями, будучи військовозобов`язаним, скоїв ухилення від військового обліку після попередження зробленого начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується в ухиленні військовозобов`язаного від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 337 кримінального кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

В обвинувальному акті прокурор зазначив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Також, у вказаній заяві зазначено, що обвинувачений ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно ч.2 ст.302 КПК України. Вказана заява підписана у присутності захисника адвоката ОСОБА_4 .

Таким чином, за результатами спрощеного провадження встановлено, що обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 37 КК України не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акта їх письмові заяви.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, оцінюючи зібрані у кримінальному провадженні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 337 КК України, доведена повністю.

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч.1 ст.337 КК України, як ухилення військовозобов`язаного від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з ч.2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного, який раніше не судимий, та офіційно не працює.

Обставини, які пом`якшують покарання, є щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст. 337 КК України, у вигляді штрафу.

Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.

У відповідності до вимог ст.100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись статтями 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.337 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 (п`ять тисяч сто) гривень.

Речові докази оптичний DVD-R диск залишити при матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ч.4 ст. 382 КПК України копію вироку суду не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати всім учасникам судового провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених ч.1 ст. 394 КПК України.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 і 382 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

СуддяОСОБА_1