Номер провадження: 11-сс/813/424/26
Справа № 523/1662/26 1-кс/523/1597/26
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Прересипського районного суду м. Одеси від 24.01.2026 якою в межах к/п № 0001267 від 22.10.2025 відносно:

ОСОБА_8 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Сергіївка Саратського р-ну, Одеської обл., одруженої, яка має на утриманні дитину 2010 р.н., працюючої генеральним директором ТОВ «Амбулаторія сімейного лікаря», проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368-3, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 21.03.2026, із визначенням застави

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання ст. слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській обл. ОСОБА_9 та був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою до 21.03.2026 із утриманням у ДУ «Одеський слідчий ізолятор» відносно ОСОБА_8 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368-3, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України із визначенням застави у розмірі 901 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 2 998 528 грн.

Обґрунтовуючи ухвалу, слідчий суддя зазначив, що органом досудового розслідування доведена обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих злочинів та наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що виправдовує застосування найбільш суворого запобіжного заходу, який водночас не є для підозрюваної безальтернативним.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

Не погодившись із оскаржуваною ухвалою, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що вона є необґрунтованою, та такою, що не узгоджується із практикою ЄСПЛ з таких підстав:

- підозра ОСОБА_8 є необґрунтованою та містить суперечності та не підтверджується долученими до клопотання слідчого доказами;

- заявлені органом досудового розслідування ризики не доведені, мають характер припущень, оскільки підозрювана ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, місце проживання, двох дітей та батьків пенсійного віку на утриманні, має ряд хронічних захворювань;

- визначений розмір застави є непомірним для підозрюваної ОСОБА_8 та фактично перетворює застосований запобіжний захід на безальтернативне ув`язнення.

За таких обставин, захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 24.01.2026 та застосувати відносно ОСОБА_8 захід у виді цілодобового домашнього арешу або зменшити розмір альтернативного запобіжного заходу до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просили її задовольнити, натомість прокурор заперечував проти її задоволення.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позиції учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в не повному обсязі з огляду на таке.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Пунктами 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики ЄСПЛ передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.

Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вбачається з матеріалів, які надані апеляційному суду ОСОБА_8 підозрюється у тому, що вона, будучи директором ТОВ «АМБУЛАТОРІЯ СІМЕЙНОГО ЛІКАРЯ» за невстановлених обставин вступила у злочинну змову із невстановленими в ході досудового розслідування особами з метою одержання неправомірної вигоди для себе, за вчинення дій в інтересах того хто надає таку вигоду, з використанням наданих їй повноважень.

Так, 07.11.2025 близько 11 год. 30 хв. знаходячись у кафе «Begemotto» (м. Одеса, вул. Ак. Філатова, 2/2), ОСОБА_10 з використанням наданих йому повноважень, надав громадянину України ОСОБА_11 обіцянку на організацію та проведення комплексу медичних послуг з метою виготовлення необхідної медичної документації щодо історії серцевої хвороби, яка в подальшому стане підставою для отримання громадянином ОСОБА_11 групи інвалідності. За вказані дії ОСОБА_10 виказав останньому вимогу надати неправомірну вигоду у розмірі 13-15 тисяч доларів США.

Однак, ОСОБА_11 , розуміючи протиправність вимог ОСОБА_10 повідомив правоохоронні органи про вчинення кримінального правопорушення та у подальшому діяв під контролем останніх.

В подальшому, приблизно на початку грудня 2025 року, за невстановлених обставин, ОСОБА_10 залучив до вказаної протиправної схеми громадянку України ОСОБА_8 , яка згідно злочинного умислу, будучи директором ТОВ «Амбулаторія сімейного лікаря» використовуючи надані їй повноваження, повинна посприяти в укладені із громадянином ОСОБА_11 декларації із сімейним лікарем, видачі листків непрацездатності, направлень до різних медичних спеціалістів за вказівкою ОСОБА_10 , видачі електронного направлення на оцінювання повсякденного функціонування особи, а також у виготовленні медичної документації щодо історії хвороби ОСОБА_11 в інших медичних закладах.

Надалі, ОСОБА_10 повідомив громадянину ОСОБА_11 , що йому необхідно укласти декларацію із сімейним лікарем, якого визначить його знайома ОСОБА_8 , яка є директором медичного центру та має відповідні повноваження. При цьому, ОСОБА_10 виказав ОСОБА_11 вимогу передати йому грошову винагороду у розмірі 400 доларів США за його допомогу у вказаних діях, зазначивши, що грошову винагороду для ОСОБА_8 у розмірі 400 доларів США, потрібно буде передати особисто при зустрічі.

Так, 15.12.2025 близько 12 год. 40 хв. знаходячись у кафе «Begemotto» (м. Одеса, вул. Ак. Філатова, 2/2), усвідомлюючи протиправність своїх дій та діючи за діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, ОСОБА_10 отримав від громадянина ОСОБА_11 в якості неправомірної вигоди грошові кошти у розмірі 400 доларів США.

Того ж дня, близько 14 год. 30 хв., знаходячись на своєму робочому місці, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 72а (ТОВ «Амбулаторія сімейного лікаря»), ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_10 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи з корисливим мотивом, отримала від громадянина ОСОБА_11 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в розмірі 400 доларів США, за вчинення дій в інтересах того хто надає таку вигоду, з використанням наданих їй повноважень, а саме в якості оплати за надання вказівки сімейному лікарю, який працює у ТОВ «Амбулаторія сімейного лікаря» у всебічному сприянні в штучному створенні медичних консультацій, направлень до спеціалістів, направлення на оцінювання повсякденного функціонування особи, тощо.

В подальшому, 06.01.2026 близько 14 год. 50 хв., знаходячись у кафе «Профітролі» (м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 16), усвідомлюючи протиправність своїх дій та діючи за попередньою змовою із ОСОБА_10 та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, ОСОБА_8 надала громадянину ОСОБА_11 обіцянку, що вона з використанням наданих їй повноважень, оформить останнього на стаціонарне лікування до КНП «Міська клінічна лікарня №1» Одеської міської ради, терміном на два тижні.

При цьому, ОСОБА_8 пообіцяла, що здійснить вплив на службових осіб КНП «Міська клінічна лікарня №1» та ОСОБА_11 отримає необхідну історію хвороби при тому, що останньому не потрібно буде там знаходитись.

За вказані дії ОСОБА_8 виказала ОСОБА_11 вимогу надати неправомірну вигоду у розмірі 6000 доларів США.

Так, 22.01.2026 близько 15 год., знаходячись у кафе «Профітролі» (м. Одеса, вул. Ак. Філатова, 16), усвідомлюючи протиправність своїх дій та діючи за попередньою змовою із невстановленими в ході досудового розслідування особами, ОСОБА_8 передала ОСОБА_11 історію хвороби з КНП «Міська клінічна лікарня №1» та отримала від останнього неправомірну вигоду в розмірі 6000 доларів США.

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що громадянка України ОСОБА_8 будучи директором ТОВ «АМБУЛАТОРІЯ СІМЕЙНОГО ЛІКАРЯ» за невстановлених обставин вступила у злочинну змову із невстановленими в ході досудового розслідування особами, з метою одержання від військовозобов`язаної особи неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення службовими особами КНП «Міська клінічна лікарня №1».

Так, 07.11.2025 близько 11 год. 30 хв. знаходячись у кафе «Begemotto» (м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 2/2), ОСОБА_10 з використанням наданих йому повноважень, надав громадянину України ОСОБА_11 обіцянку на організацію та проведення комплексу медичних послуг з метою виготовлення необхідної медичної документації щодо історії серцевої хвороби, яка в подальшому стане підставою для отримання громадянином ОСОБА_11 групи інвалідності. За вказані дії ОСОБА_10 виказав останньому вимогу надати неправомірну вигоду у розмірі 13-15 тисяч доларів США.

Однак, ОСОБА_11 , розуміючи протиправність вимог ОСОБА_10 повідомив правоохоронні органи про вчинення кримінального правопорушення та у подальшому діяв під контролем останніх.

В подальшому, приблизно на початку грудня 2025 року, за невстановлених обставин, ОСОБА_10 залучив до вказаної протиправної схеми громадянку України ОСОБА_8 , яка згідно злочинного умислу, будучи директором ТОВ «Амбулаторія сімейного лікаря» () використовуючи надані їй повноваження, повинна посприяти в укладені із громадянином ОСОБА_11 декларації із сімейним лікарем, видачі листків непрацездатності, направлень до різних медичних спеціалістів за вказівкою ОСОБА_10 , видачі електронного направлення на оцінювання повсякденного функціонування особи, а також у виготовленні медичної документації щодо історії хвороби ОСОБА_11 в інших медичних закладах.

Надалі, ОСОБА_10 повідомив громадянину ОСОБА_11 , що йому необхідно укласти декларацію із сімейним лікарем, якого визначить його знайома ОСОБА_8 , яка є директором медичного центру та має відповідні повноваження. При цьому, ОСОБА_10 виказав ОСОБА_11 вимогу передати йому грошову винагороду у розмірі 400 доларів США за його допомогу у вказаних діях, зазначивши, що грошову винагороду для ОСОБА_8 у розмірі 400 доларів США, потрібно буде передати особисто при зустрічі.

Так, 15.12.2025 приблизно о 12 год. 40 хв. знаходячись у кафе «Begemotto» (м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 2/2), усвідомлюючи протиправність своїх дій та діючи за діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, ОСОБА_10 отримав від громадянина ОСОБА_11 в якості неправомірної вигоди грошові кошти у розмірі 400 доларів США.

Того ж дня, приблизно о 14 год. 30 хв., знаходячись на своєму робочому місці, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 72 а (ТОВ «Амбулаторія сімейного лікаря»), ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_10 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи з корисливим мотивом, отримала від громадянина ОСОБА_11 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в розмірі 400 доларів США, за вчинення дій в інтересах того хто надає таку вигоду, з використанням наданих їй повноважень, а саме в якості оплати за надання вказівки сімейному лікарю, який працює у ТОВ «Амбулаторія сімейного лікаря» у всебічному сприянні в штучному створенні медичних консультацій, направлень до спеціалістів, направлення на оцінювання повсякденного функціонування особи, тощо.

В подальшому, 06.01.2026 близько 14 год. 50 хв., знаходячись у кафе «Профітролі» (м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 16), усвідомлюючи протиправність своїх дій та діючи за попередньою змовою із ОСОБА_10 та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, ОСОБА_8 надала громадянину ОСОБА_11 обіцянку, що вона з використанням наданих їй повноважень, оформить останнього на стаціонарне лікування до КНП «Міська клінічна лікарня №1» Одеської міської ради, терміном на два тижні. При цьому, ОСОБА_8 пообіцяла, що здійснить вплив на службових осіб КНП «Міська клінічна лікарня №1» та ОСОБА_11 отримає необхідну історію хвороби при тому, що останньому не потрібно буде там знаходитись.

За вказані дії ОСОБА_8 виказала ОСОБА_11 вимогу надати неправомірну вигоду у розмірі 6000 доларів США.

Так, 22.01.2026 близько 15 год. знаходячись у кафе «Профітролі» (м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 16), усвідомлюючи протиправність своїх дій та діючи за попередньою змовою із невстановленими в ході досудового розслідування особами, ОСОБА_8 передала ОСОБА_11 історію хвороби з КНП «Міська клінічна лікарня №1» та отримала від останнього неправомірну вигоду в розмірі 6000 доларів США.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих злочинів підтверджується матеріали представництва ВБ в Одеській обл. ГУ СБУ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом огляду місця події від 22.01.2026; протоколом обшуку авто ОСОБА_8 та протоколами негласних слідчих розшукових дій.

Колегія суддів враховує посилання захисника з приводу наявності суперечностей у підозрі ОСОБА_8 , однак зауважує, що зазначена обставин безумовно не спростовує обґрунтованість підозри з огляду на наявні матеріали, які її обґрунтовують.

Більш того, на цьому етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Додатково апеляційний суд зауважує, що обґрунтованість підозри залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28.11.2017, заява № 2508/13, параграф 184). Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку про те, що органом досудового розслідування дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваної ОСОБА_8 із вчиненням інкримінованих злочинів та виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадження з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження.

Що стосується наявності ризиків у вказаному провадженні, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Як вбачається з обґрунтованих висновків слідчого судді, в даному кримінальному провадженні існують доведені прокурором та слідчим ризики переховування підозрюваної ОСОБА_8 від органу досудового розслідування або суду, незаконного впливу на свідків, знищення, приховання або спотворення речей та документі, які мають істотне значення для провадження та ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження вчинення правопорушення, у вчиненні якого вона підозрюється.

Існування вказаних ризиків обумовлене зокрема тяжкістю покарання, яке може бути призначене підозрюваному у разі визнання його винуватим та її обізнаністю про анкетні дані свідків.

Апеляційний суд також враховує, що досудове розслідування триває, встановлюються всі обставини інкримінованих кримінальних правопорушень, займану підозрюваною посаду, що свідчить про існування ризиків, передбачених п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів не виключає існування ризику, передбаченого п. 5) ч.1 ст. 177 КПК України з огляду на умисний характер інкримінованих злочинів та їх корисливий мотив.

Водночас, апеляційний суд приймає до уваги посилання сторони захисту з приводу того, що підозрювана має місці соціальні зв`язки, незадовільний стан здоров`я, однак зауважує, що зазначені обставини не спростовують поза розумним сумнівом існування зазначених вище ризиків, окрім того не стали для неї стримуючим фактором при імовірному виборі протиправної поведінки.

Більш того, особи, які утримуються в умовах слідчого ізолятора мають доступ до медичної допомоги, а матеріали справи не містять відомостей з приводу того, що підозрювана ОСОБА_8 за станом здоров`я не може утримуватися під вартою.

Що стосується доводів сторони захисту з приводу не помірного розміру визначеної підозрюваній ОСОБА_8 застави, колегія суддів приходить до таких висновків.

Частина 4 ст. 182 КПК України передбачає, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно із приписами п. 3) ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину встановлюється у розмірі від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом із тим, абз. 2 зазначеної ч. 5 ст. 182 КПК України визначає, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Оскаржуваною ухвалою підозрюваній ОСОБА_8 визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 901 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 2 998 528 грн.

На підставі системного аналізу вищевикладених положень кримінального процесуального закону можна дійти висновку про те, що саме слідчий суддя вправі визначити, чи здатна застава у відповідному розмірі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної особи, а також зауважити на виключності такого випадку.

Приписи КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують суд на такі критерії, які слід врахувати при визначенні розміру застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; дані про особу підозрюваного; встановлені ризики, відповідно до ст. 177 КПК України; «професійне середовище» підозрюваного; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, визначаючи розмір застави, слідчий суддя врахував тяжкість інкримінованого злочину, його специфіку та фактичні обставини, а також майновий стан підозрюваної ОСОБА_8 .

Колегія суддів в цілому погоджується із висновками слідчого судді щодо винятковості випадку при визначенні розміру застави відносно підозрюваної ОСОБА_8 при цьому зауважує, що поза увагою слідчого судді залишилася та обставина, що органом досудового розслідування не було обґрунтовано належним чином запропонований розмір застави.

При цьому, у рішенні ЄСПЛ «Істоміна проти України» було встановлено порушення п. 3 ст. 5 Конвенції у зв`язку із не наведенням національними судами відповідного та достатнього обґрунтування для своїх рішень про визначення розміру застави.

Окрім того, у зазначеному рішенні зазначено про те, що «сума шкоди у справі може бути одним із факторів, що виправдовує вищу суму застави, але лише у поєднанні з іншими критеріями серйозністю вчиненого злочину, ризику втечі та інше.»

ЄСПЛ у своїх рішеннях також неодноразово наголошував на тому, шо непомірний розмір застави з статками (майновим станом) підозрюваного, є лише формальним виконанням вимог Європейської конвенції з прав людини, тому у своїх рішення суди повинні керуватись також розмірами прибутків підозрюваного. Це означає, що, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, що загроза її втрати утримувало підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язків, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людяного проживання».

З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Так, у клопотанні слідчого зазначено про те, що винятковий розмір застави, який складає 2 998 528 грн. обумовлений вчиненням підозрюваною злочинів в період воєнного стану, наявністю відповідного офіційного доходу, суттєвого розміру неправомірної вигоди, наявність реальних підстав припускати можливе накопичення значних коштів за попередні періоди та наявність великих статків у виді рухомого та нерухомого майна.

В той же час, у практиці ЄСПЛ знаходить відображення неприпустимість переведення тягаря доведення надмірності запобіжного заходу на особу. Такий тягар покладається виключно на сторону обвинувачення.

У цьому контексті колегія суддів зауважує на тому, що щорічний дохід підозрюваної ОСОБА_8 складає близько 180 000-190 000 грн., відповідно до матеріалів справи вона підозрюється у отриманні неправомірної вигоди у сумі 6 тисяч доларів США, докази вчинення кримінальних правопорушень на постійній основі матеріали справи не містять, посилання органу досудового розслідування на наявність великих статків у виді рухомого та нерухомого майна не підтверджені належними доказами.

Водночас, навіть у разі наявності у підозрюваної ОСОБА_8 рухомого та нерухомого майна зазначена обставина вочевидь не може бути безумовною підставою для визначення розміру застави з огляду на необхідність часу для його реалізації.

Відтак, з огляду на специфіку інкримінованого злочину, його вчинення у найбільш несприятливий для держави час, наявність ризиків та відомості про особу підозрюваної та її дохід апеляційний суд приходить до висновку про те, що застава у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб буде утримувати підозрювану від намірів та спроб порушити покладені на неї обов`язки та не перетворить обраний щодо неї запобіжний захід на безальтернативне ув`язнення.

Відповідно до п. 2) ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника задовольнити частково, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково та застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Керуючись ст.ст. 24, 176, 177, 182, 183, 370, 403, 405, 407, 409, 421, 419, 422, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 24.01.2026, якою в межах к/п №0001267 від 22.10.2025 відносно ОСОБА_8 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368-3, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 21.03.2026, із визначенням застави скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання ст. слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській обл. ОСОБА_9 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою із утриманням в ДУ "Одеський слідчий ізолятор" строком до 21.03.2026.

Визначити підозрюваній ОСОБА_8 альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 665 600 грн.

Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на депозитний рахунок для зарахування заставних сум за наступними реквізитами:

Отримувач: Одеський апеляційний суд; Код отримувача за

Банк отримувача: ДКСУ, м. Київ; Код банку отримувача: 820172

Рахунок отримувача: UA1086720

Призначення платежу: згідно ухвали суду від 18.02.2026, заставна сума за ОСОБА_8 , судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ..

У разі внесення застави за підозрювану ОСОБА_8 негайно звільнити її з-під варти та покласти на неї строком до 21.03.2026 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- з`являтись за вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатись з м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора або слідчого судді;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками, визначеними слідчим у зазначеному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до ГУ ДМС в Одеській обл. свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну. Роз`яснити підозрюваній та заставодавцю наслідки невиконання обов`язків передбачених ч.ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4