Справа № 216/515/26
провадження 1-кс/216/243/26
УХВАЛА

09 березня 2026 року місто Кривий Ріг

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу клопотання прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000156 від 27.01.2026 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України,

в с т а н о в и в:

До Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання клопотання прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна.

1. Узагальнений зміст клопотання.

Прокурор обгрунтовує своє клопотання тим, що в провадженні слідчого відділення Криворізького РУП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за Ne0000156 від 27.01.2026, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.

Процесуальне керівництво здійснюється групою прокурорів Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області.

В ході досудового розслідування за участю підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 24.02.2026 в період часу з 12-33 год. по 12-35 год. слідчим слідчого відділу Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, капітаном поліції ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді Центрально Міського суду м. Кривого Рогу дніпропетровської області від 09.02.2026, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено предмет за допомогою якої підозрюваний ОСОБА_4 міг проникнути до квартири потерпілої ОСОБА_6 , а саме:

-мотузку довжиною приблизно 18 метрів 80 сантиметрів, яку поміщено до мішку з полімерних матеріалів та опечатано биркою з підписами учасників обшуку.

Постановою слідчого СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_5 від 24.02.2026 вилучені предмети визнано та долучено у якості речових доказів у кримінальному провадженні № 0000156 від 27.01.2026.

Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, майно вилучене під час обшуку відповідно до протоколу огляду від 24.02.2026, є тимчасово вилученим майном.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до 4. 2 ст. 170 КПК України. арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації: 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінальноправового характеру щодо юри, дичної особи: 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій. гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.1, 3 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей гощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені. пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них. З метою запобігання приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна або настання інших наслідків, а також з метою збереження речових доказів існує необхідність у накладанні арешту на вищевказане майно.

2. Позиції учасників судового засідання.

В судове засідання прокурор не з`явився, повідомлявся належним чином, просив розглядати клопотання за його відсутності.

За змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.

Отже, слідчий суддя, приймаючі рішення про розгляд справи за відсутності заявника, приймає до уваги положення частини 6 статті 9 КПК України, згідно з якою, у разі якщо норми положення КПК України не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 7 КПК України, до таких засад, зокрема, відносяться доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, а доступ до правосуддя іншим шляхом, окрім ухвалення відповідних судових рішень неможливий.

Таким чином, з метою недопущення обмеження доступу до правосуддя, на думку слідчого судді, клопотання можливо розглянути по суті і у відсутності сторони кримінального провадження, яка подала клопотання.

У судове засідання власник майна підозрюваний та його захисник не з`явились. Підозрюваний надав заяву про розгляд клопотання про арешт майна у його відсутність.

Зважаючи на викладене, а також, виходячи зі встановлених ч. 1 ст. 172 КПК України строків та засад їх розумності, передбачених ст. 28 КПК України, слідчим суддею визнано можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності володільця майна на підставі наданих сторонами матеріалів.

При цьому, слідчий суддя керується положеннями ч. 1 та ч. 2 ст. 22 КПК України, згідно яких, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Через неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

3.Обставини, що були встановлені під час розгляду клопотання.

В ході розгляду клопотання встановлено, що у слідчому відділенні Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження. відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000156 від 27.01.2026 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.

24.02.2026 в період часу з 12-33 год. по 12-35 год. слідчим слідчого відділу Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, капітаном поліції ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді Центрально Міського суду м. Кривого Рогу дніпропетровської області від 09.02.2026, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено предмет за допомогою якого підозрюваний ОСОБА_4 міг проникнути до квартири потерпілої ОСОБА_6 , а саме:

-мотузку довжиною приблизно 18 метрів 80 сантиметрів, яку поміщено до мішку з полімерних матеріалів та опечатано биркою з підписами учасників обшуку.

Постановою слідчого СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_5 від 24.02.2026 вилучені предмети визнано та долучено у якості речових доказів у кримінальному провадженні № 0000156 від 27.01.2026.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, відповідно до п. 5, 6 ч. 2 ст.173 КПК України разом з іншим, при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

У відповідності до ч. 2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами у кримінальному провадженні є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про наявність передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для накладення арешту на: мотузку довжиною приблизно 18 метрів 80 сантиметрів, яку поміщено до мішку з полімерних матеріалів та опечатано биркою з підписами учасників обшуку, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що тимчасово вилучене майно має значення речових доказів у кримінальному провадженні та відповідає критеріям, визначеним у ст. 170 КПК України, має істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо містить відомості щодо обставин злочину та може бути використане під час проведення судових експертиз, інших слідчих дій для з`ясування дійсних обставин події.

З огляду на викладене, на переконання слідчого судді доведено, що підстава передбачена п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України (арешт з метою збереження речових доказів) підлягає застосуванню.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає клопотання таким, що є обгрунтованим та, відповідно, таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 98, 100, 167, 170-173 КПК України, суд

у х в а л и в :

Клопотання прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно:

- ммотузку довжиною приблизно 18 метрів 80 сантиметрів, яку поміщено до мішку з полімерних матеріалів та опечатано биркою з підписами учасників обшуку із забороною відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором в порядку передбаченому ст. 169 КПК України

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_7