Справа № 713/639/26
Провадження №1-кс/713/95/26
УХВАЛА

іменем України

10.03.2026 м. Вижниця

Слідчий суддя Вижницького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вижниця клопотання прокурора Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000102 від 07.03.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 звернувся в суд з клопотанням, про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за у кримінальному провадженні №0000102 від 07.03.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України.

Зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що 07.03.2026 року близько 19-00 год. у смт.Берегомет по вул. 1-й провулок Ольги Кобилянської, Вижницького району Чернівецької області сталася дорожньо-транспортна пригода де водій автомобіля УА3-374194, державний номерний знак НОМЕР_1 (на червоному фоні), який належить військовій частині НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 , керуючи вищевказаним транспортним засобом та рухаючись по об`їзній дорозі у напрямку с.Лопушна, допустив наїзд на пішохода громадянку України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку смт.Берегомет, яка рухалась узбіччям дороги в попутному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження та каретою екстреної медичної допомоги була доставлена до КНП «Вижницька міська лікарня», де за результатами медичного обстеження встановлено діагноз: перелом третьої п`ясткової кістки лівої кисті, закрита черепно-мозкова травма.

07.03.2026 під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди за адресою с-ще. Берегомет по вул. 1-й провулок Ольги Кобилянської, Вижницького району, Чернівецької області було виявлено та вилучено автомобіль марки «УАЗ» моделі «374194» номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (рами) НОМЕР_3 (згідно технічного талону транспортного засобу номерний знак НОМЕР_4 ), яким на момент ДТП керував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , та який згідно відомостей технічного талону належить військовій частині НОМЕР_2 , який по завершенню огляду доставлено на територію Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області, що за адресою м. Вижниця, вул. Р. Шухевича, 4, Чернівецької області, а також 08.03.2026 слідчим винесено постанову про визнання та прилучення вказаного автомобіля до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу.

Зазначив, що автомобіль марки «УА3» моделі «374194» номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (рами) НОМЕР_3 є предметом вчиненого кримінального правопорушення та зберіг на собі сліди злочину, що має важливе значення для проведення судових експертиз, зокрема експертизи технічного стану транспортного засобу та інших експертних досліджень у даному кримінальному провадженні.

Просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: транспортний засіб марки «УАЗ» моделі «374194» номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (рами) НОМЕР_3 (згідно технічного талону транспортного засобу номерний знак НОМЕР_4 ), який згідно технічного талону серії 3X N?l18642 належить військовій частині НОМЕР_5 , яким на момент ДТП керував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , який на даний час знаходиться на території Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області, що за адресою м. Вижниця, вул. Р. Шухевича, 4 Чернівецькій області, як тимчасово вилучене майно, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження вищевказаним майном.

В судове засідання прокурор не з`явився. До початку судового засідання надав заяву про розгляд клопотання без його участі, просить задовольнити.

В судове засідання ОСОБА_4 та представник в/ч НОМЕР_2 не з`явились.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор та слідчий обґрунтовують свої доводи, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що 07.03.2026 року було внесено відомості до ЄРДР за №0000102, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України. Згідно фабули: 07.03.2026 року близько 19-00 год. у смт.Берегомет по вул. 1-й провулок Ольги Кобилянської, Вижницького району Чернівецької області сталася дорожньо-транспортна пригода де водій автомобіля УА3-374194, державний номерний знак НОМЕР_1 (на червоному фоні), який належить військовій частині НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 , керуючи вищевказаним транспортним засобом та рухаючись по об`їзній дорозі у напрямку с.Лопушна, допустив наїзд на пішохода громадянку України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку смт.Берегомет, яка рухалась узбіччям дороги в попутному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження та каретою екстреної медичної допомоги була доставлена до КНП «Вижницька міська лікарня», де за результатами медичного обстеження встановлено діагноз: перелом третьої п`ясткової кістки лівої кисті, закрита черепно-мозкова травма.

З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 07.03.2026 року вбачається, що на місці скоєння ДТП, було вилучено транспортний засіб марки УА3-374194, державний номерний знак НОМЕР_1 (на червоному фоні), який належить військовій частині НОМЕР_2 .

Постановою слідчого СВ Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області від 08.03.2026 року вищевказаний транспортний засіб визнано речовим доказом.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно вимог ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, на підставі аналізу вказаних правових норм та досліджених доказів слід прийти до висновку про існування достатніх підстав та розумних підозр вважати, що вилучені речі можуть бути доказом у кримінальному провадженні.

Прокурором доведено, що незастосування арешту майна може призвести до його приховування чи відчуження, та наявність ризиків передбачених абзацом 2 ч.3 ст.170 КПК України.

Також слідчий суддя вважає, що прокурором дотримано строки звернення із клопотанням про арешт майна до слідчого судді, визначені ч.5 ст.171 КПК України.

З метою забезпечення кримінального провадження, здійснення ефективного досудового розслідування, вважаю наявними підстави, передбачені ст.170 КПК України для накладення арешту на транспортний засіб. Накладення арешту на це майно є розумним та співмірним з метою забезпечення завдань кримінального провадження порівняно із тимчасовим обмеженням прав власників.

Враховуючи вимоги ч.4 ст.173 КПК України вважаю, що відносно транспортного засобу необхідно застосувати спосіб арешту майна у виді заборони відчуження, користування та розпорядження.

Таким чином, на підставі досліджених доказів, клопотання прокурора, є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.132, 167, 170-173, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме:

транспортний засіб марки «УАЗ» моделі «374194» номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (рами) НОМЕР_3 (згідно технічного талону транспортного засобу номерний знак НОМЕР_4 ), який згідно технічного талону серії 3X N?l18642 належить військовій частині НОМЕР_5 , яким на момент ДТП керував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , який на даний час знаходиться на території Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області, що за адресою м. Вижниця, вул. Р. Шухевича, 4 Чернівецькій області, як тимчасово вилучене майно, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження вищевказаним майном.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6