Дата документу 09.03.2026Справа № 554/1887/21
Провадження № 1-кс/554/3335/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2026 року м.Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження в порядку ст.303 КПК України, -

ВСТАНОВИВ :

Заявник ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 від 09.02.2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000222 від 16.11.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367, ч.2 ст.382 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

В обґрунтування скарги заявник зазначив, що з постановою слідчого не згоден, оскільки ОСОБА_4 грубо порушив Конституцію України, норми КПК України, не провів слідчих, процесуальних дій для встановлення істини.

Так, слідчий не усунув недоліки, викладені в ухвалі слідчого судді від 24.07.2023 року, якою встановлено, що слідчий виніс постанову про закриття цього кримінального провадження передчасно, невмотивовано, не обґрунтовано, не виконав жодних слідчих дій та не допитав ОСОБА_5 ні в якості заявника, ні в якості потерпілого тощо, вимоги процесуального закону дотримані не були, постанова слідчого не відповідає вимогам закону. Слідчий досі навмисно не виконав письмові вказівки прокурора від 18.09.2023 року про проведення необхідних слідчих дій, які зазначені в ухвалі слідчого судді від 24.07.2023 року; не виконав ухвалу слідчого судді від 01.07.2020 року, якою зобов`язано слідчого розглянути його клопотання про проведення судово-психологічної експертизи у цьому кримінальному провадженні.

У судове засідання заявник не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду скарги. ОСОБА_3 в скарзі просить про розгляд скарги у його відсутність, з підтриманням вимог поданої скарги.

Із урахуванням того, що для розгляду вказаної категорії скарг встановлено скорочені терміни, а скаржник до суду не з`явився, подавши на адресу суду клопотання про розгляд скарги у його відсутність, тому з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу у відсутність заявника.

Слідчий, прокурор до суду не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином. Відсутність слідчого, прокурора, відповідно до положень ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали наданого кримінального провадження №0000222 від 16.11.2020 року, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги з наступних підстав.

Статтею ст. 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Законодавець в ч. 1 ст. 2 КПК України передбачив, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення. Допустимість доказів визначається положеннями цього Кодексу, які були чинними на момент їх отримання.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Згідно статті 303 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до вимог ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. ч. 1 - 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а, також, на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 93 КПК України передбачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Судовим розглядом встановлено, що у провадженні слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000222 від 16.11.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367, ч.2 ст.382 КК України.

Згідно матеріалів кримінального провадження, досудове розслідування розпочато на виконання ухвали колегії суддів Полтавського апеляційного суду від 01.09.2020 року щодо внесення до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 05.08.2020 року за фактом можливого невиконання судового рішення слідчою ТУ ДБР у м.Полтаві ОСОБА_6 . У зв`язку з цим розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000222 від 16.11.2020 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України.

Також, розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000223 на виконання ухвали колегії суддів Полтавського апеляційного суду від 01.09.2020 року, якою зобов`язано внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 05.08.2020 року щодо службової недбалості слідчої ТУ ДБР у м.Полтаві ОСОБА_6 .

Також, розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000224 на виконання ухвали колегії суддів Полтавського апеляційного суду від 01.09.2020 року, якою зобов`язано внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 05.08.2020 року щодо службового підроблення, вчиненого слідчою ТУ ДБР у м.Полтаві ОСОБА_6 .

До того ж розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000225 на виконання ухвали колегії суддів Полтавського апеляційного суду від 01.09.2020 року, якою зобов`язано внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 05.08.2020 року щодо перевищення службових повноважень слідчою ТУ ДБР у м.Полтаві ОСОБА_6 .

Окрім цього розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за№0000226 на виконання ухвали колегії суддів Полтавського апеляційного суду від 01.09.2020 року, якою зобов`язано внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 05.08.2020 року щодо зловживання службовим становищем слідчою ТУ ДБР у м.Полтаві ОСОБА_6 .

У подальшому прокурором прийнято рішення про об`єднання вказаних кримінальних проваджень в одне провадження за №0000222, в межах якого здійснюється подальше досудове розслідування.

У заяві про кримінальне правопорушення від 05.08.2020 року ОСОБА_3 повідомив про факти вчинення, на його думку, кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367, ч.2 ст.382 КК України, слідчим першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_6 в межах та під час розслідування кримінального провадження №0001385 від 01.06.2016 року за ознаками складів злочинів, передбачених ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367, ч.1 ст.372 КК України.

Постановою слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 від 09.02.2024 року було закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000222 від 16.11.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367, ч.2 ст.382 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України (а.с.5-8 постанова).

Слідчий суддя вважає, що слідчим під час ухвалення постанови про закриття кримінального провадження №0000222, внесеного до ЄРДР 16.11.2020 року, було належним чином та в повному обсязі проведено дії, направлені на перевірку обставин справи та встановлення можливої причетності слідчого до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367, ч.2 ст.382 КК України, надано належну оцінку всім доказам і встановленим обставинам та об`єктивно зроблено висновок про закриття кримінального провадження на підставі ч.1 п.2 ст.284 КПК України.

Так, слідчим встановлено відсутність в діях слідчого першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367, ч.2 ст.382 КК України.

В ході досудового розслідування були допитані: 27.08.2021 року в якості потерпілого ОСОБА_3 ; а також допитано у якості свідка ОСОБА_6 .

Крім того, слідчим проведено огляд матеріалів кримінального провадження №0001385, внесеного до ЄРДР 01.06.2016 року, в ході якого встановлено, що у матеріалах вказаного кримінального провадження наявні документи, що підтверджують показання ОСОБА_6 щодо розгляду нею клопотань ОСОБА_3 про визнання його потерпілим, а також відмови Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_7 від 08.04.2020 року в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого від 18.03.2020 року про відмову у визнанні потерпілим.

Слідчий ОСОБА_4 зазначив, що у ході досудового розслідування не знайшли свого підтвердження відомості, викладені заявником у заяві про кримінальне правопорушення від 05.08.2020 року стосовно неправомірних дій ОСОБА_6 , а саме зловживання своїм службовим становищем і недбалого здійснення своїх посадових обов`язків, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей та умисного «затягування» досудового розслідування. Повідомлені ним відомості щодо можливого зловживання слідчою своїм службовим становищем і щодо недбалого здійснення своїх посадових обов`язків є фактично суб`єктивною оцінкою ОСОБА_3 дій слідчого та незгодою з прийнятими нею рішеннями. В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які об`єктивні дані, які б підтверджували наявність істотної шкоди; не здобуто об`єктивних даних про невиконання ОСОБА_8 вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили.

Оцінивши обставини справи, слідчий суддя вважає, що постанова слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 від 09.02.2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000222 від 16.11.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367, ч.2 ст.382 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, є законною та обґрунтованою, такою, що винесена на підставі всебічного та повного дослідження всіх обставин кримінального провадження, а тому підстави для її скасування відсутні.

Суд вважає, що посилання ОСОБА_3 на те, що слідчий не виконав ухвалу слідчого судді від 24.07.2023 року спростовуються матеріалами кримінального провадження. Так, слідчий повністю виконав вказівки прокурора, прийняті рішення щодо клопотань ОСОБА_3 , тому орган досудового розслідування прийняв оскаржуване рішення.

Згідно матеріалів справи, фактично доводи заявника зводяться до непогодження із процесуальними діями слідчого ОСОБА_6 , що не може слугувати підставами для кримінальної відповідальності слідчого, а підлягає оскарженню у порядку, передбаченому КПК України.

Отже, слідчий суддя вважає, що слідчим під час ухвалення постанови про закриття кримінального провадження по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000222 від 16.11.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367, ч.2 ст.382 КК України, було належним чином та в повному обсязі проведено дії, направлені на перевірку обставин справи та встановлення можливої причетності слідчого до вчинення зазначених кримінальних правопорушень.

Надано належну оцінку всім доказам і встановленим обставинам та об`єктивно зроблено висновок про закриття кримінального провадження на підставі ч.1 п.2 ст.284 КПК України.

Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доводи скарги про те, що постанова є незаконна з багатьох підстав, фактично зводяться до загальних формулювань та не містять обґрунтування, яким чином проведення подальших (і яких) слідчих та процесуальних дій може вплинути на правильність висновку про закриття кримінального провадження за відсутністю складу злочинів, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367, ч.2 ст.382 КК України. А відтак, такі посилання на незаконність досудового розслідування, юридично неспроможні.

У відповідності до досліджених матеріалів кримінального провадження, встановлено, що перевірка по даному факту проводилась в повному обсязі, з виконанням усіх необхідних перевірочних дій та було прийнято рішення про закриття кримінального провадження.

Тому, слідчий суддя вважає, що усі засоби для встановлення спірних обставин було досудовим слідством повністю використано. Висновки слідчого про необхідність закриття даного кримінального провадження умотивовані на основі аналізу зібраних по справі матеріалів і доказів.

Слід також зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням.

Відповідно до п.29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява N 70767/01) від 6 вересня 2005 року право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява №37437/97).

При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі "ОСОБА_7 проти України" (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 7 грудня 2006 року) сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим однозначно доведено правові підстави для ухвалення оскаржуваного рішення, воно є обґрунтованим відповідними доказами, засоби доказування, що передбачені законом для встановлення спірних фактичних обставин, досудовим слідством вичерпані. Отже, в задоволенні скарги ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 303,284 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 від 09.02.2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000222 від 16.11.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367, ч.2 ст.382 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1