Справа № 642/7833/25
Провадження № 1-кп/642/161/26
УХВАЛА

Іменем України

16 березня 2026 року Холодногірський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні суду перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказуючи на існування ризиків, а саме п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які наразі не зникли та не зменшились, а також посилаючись на особу обвинуваченого та суть кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується.

Обвинувачений заперечував проти клопотання прокурора.

Захисник також заперечував проти клопотання, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Заслухавши учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Холодногірського районного суду м. Харкова від 27.11.2025 відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 25.01.2025 без визначення застави.

Ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 21.01.2026 відносно ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21.03.2026 та визначено розмір застави.

Частиною 1 ст. 331 КПК України визначено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити також виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Згідно зі ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього кодексу.

Згідно із ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та відомості, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

За положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року №4 запобіжні заходи застосовуються за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим, взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають норм КПК України, і його належної поведінки.

Крім того, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

При вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує, що судовий розгляд по даній справі не розпочато, учасники процесу не допитані, також суд враховує особу обвинуваченого та тяжкість кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, яке є тяжким та санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, що, на думку суду, свідчить про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Тому застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання вказаним ризикам та не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Встановлені ризики, на думку суду, не зникли та не зменшилися наразі, і вони виключають, на даний час, можливість зміни міри запобіжного заходу обвинуваченому на більш м`який.

Таким чином, суд на даному етапі розгляду кримінального провадження не вбачає підстав для не продовження обвинуваченому ОСОБА_5 застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміни на більш м`який, а тому його необхідно продовжити на 60 днів, а саме до 14.05.2026 включно, із залишенням раніше визначеної застави.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 331, 372 КПК України, суд,

ухвалив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів, а саме до 14.05.2026 включно із залишенням раніше визначеної застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 66 560 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят) грн., яка має бути внесена на Депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області, протягом дії ухвали.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування зі свідками, понятими.

Строк дії ухвали до 14.05.2026 включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Повний текст судового рішення складено 17.03.2026.

Головуючий суддя