Справа № 751/1207/26 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/88/26
Категорія - стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР . Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

02 березня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участі сторін кримінального провадження

представника заявника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові, одночасно в режимі відеоконференції із представником заявника з використанням її власних технічних засобів, апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду Чернігова від 19 лютого 2026 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_9 в інтересах заявника ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення.до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що повідомлення ОСОБА_6 , які надійшли на номер «102» 25 січня 2026 року та 26 січня 2026 року не є заявами про вчинення злочинів, які до слідчих підрозділів ГУНП у Чернігівській області не надходили, рішення передбачені чинним кримінальним законодавством щодо внесення чи невнесення відомостей до ЄРДР по них не приймалося, а відповідно і відсутній предмет судового контролю у відповідності до вимог п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Адвокат ОСОБА_7 , звертаючись з апеляційною скаргою, просить ухвалу слідчого судді скасувати, зобов`язати орган досудового розслідування розглянути заяву про внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР відповідно до вимог ст. 214 КПК України.

Категорично не погоджуючись з ухваленим рішенням, захисник вважає, що слідчий суддя не міг дійти вмотивованих висновків про відмову у задоволенні скарги, з огляду на те, що 25 січня 2026 року заявник звернувся на лінію «102» з повідомленням про незаконне затримання його працівниками ТЦК та СП у АДРЕСА_1 та повідомив про фактичне позбавлення свободи пересування, відсутність законних підстав для затримання, відсутність складання будь-яких процесуальних документів та участі у зазначених діях посадових осіб, хоча ОСОБА_6 своєчасно оновив дані у військовому обліку, у розшуку не перебував. 26 січня 2026 року заявник повторно звернувся на лінію «102», повідомивши про продовження незаконного утримання без рішення суду, без складання протоколу затримання та без повідомлення правових підстав такого утримання.

Посилаючись на положення ст.ст. 5, 24, 214 КПК України, підкреслює, що відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Оскільки представник ГУНП в Чернігівській області не заперечував щодо отримання таких повідомлень службою «102» від заявника, а також повідомив суду, що такі повідомлення були зареєстровані за №8792 від 25.01.2026 року та №8957 від 26.01.2026 року, а повідомлення містило достатньо ознак вчинення кримінальних правопорушень стосовно особи, щонайменше, але не обмежуючись: незаконним затриманням особи та порушенням особистої недоторканості, перевищення влади або службових повноважень.

При цьому зауважує, що виклики на номер «102» у Чернігівській області надходять до служби «102» ГУНП, яка є структурним підрозділом саме обласного управління. Диспетчер ГУНП реєструє повідомлення та передає його відповідному районному управлінню для реагування. Тому слідчий суддя повинен виходити з того, що заявник не зобов`язаний знати внутрішню структуру поліції, а перевірити викладені заявником обставини процесуальне законодавство не дозволяє без проведення відповідної реєстрації заяви в ЄРДР.

Отже, допущена слідчим або прокурором бездіяльність щодо розгляду відповідної заяви може бути усунута судом шляхом ухвалення відповідного рішення про зобов`язання органу досудового розслідування розглянути заяву по суті або зобов`язати внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Заслухавши доповідача, доводи адвоката, яка наполягала на наявності підстав для задоволення її скарги, прокурора, який вважав скаргу безпідставною, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідно ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Внесення відомостей до ЄРДР також врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020 року, згідно з пунктом 2 глави 1 розділу ІІ «Порядок формування та ведення Реєстру» якого, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення.

Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

В пункті 36 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 зазначено, що у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Отже, при відсутності правових підстав слідчий суддя не позбавлений можливості відмовити у задоволенні скарги щодо зобов`язання внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

З матеріалів провадження вбачається, що 25 січня 2026 року ОСОБА_6 звернувся на лінію «102» з повідомленням про незаконне затримання його працівниками ТЦК та СП у АДРЕСА_1 та повідомив про фактичне позбавлення свободи пересування, відсутність законних підстав для затримання, відсутність складання будь-яких процесуальних документів та участі у зазначених діях посадових осіб, хоча ОСОБА_6 своєчасно оновив дані у військовому обліку, у розшуку не перебував. 26 січня 2026 року заявник повторно звернувся на лінію «102», повідомивши про продовження незаконного утримання без рішення суду, без складання протоколу затримання та без повідомлення правових підстав такого утримання.

Як встановлено в судовому засіданні районного суду вказані заяви були зареєстровані 25.01.2026 року за №8792 від та 26.01.2026 року за №8957.

У межах процедури оскарження бездіяльності прокурора, слідчого, дізнавача щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий, прокурор, дізнавач дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого, прокурора, дізнавача внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги по суті, колегія суддів звертає увагу на те, що зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення, і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, а тому такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що слідчий суддя суду першої інстанції об`єктивно дослідив матеріали провадження та дійшов обґрунтованого висновку про те, що повідомлення ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення не містить конкретних фактичних даних чи короткого викладу обставин, які б могли свідчити про можливе вчинення працівниками ТЦК та СП кримінального правопорушення.

Крім того, повідомлення на лінію поліції «102» носять узагальнений характер, а обставини, викладені у ній, зводяться до незгоди із діями працівників ТЦК та СП, які у період уведеного в Україні воєнного стану виконують свої обов`язки по мобілізації військовозобов`язаних та здійснюють заходи, спрямовані на виявлення призовників, резервістів, які порушують правила військового обліку.

Із наданих заявником пояснень та досліджених матеріалів колегією суддів не встановлено з боку службових (посадових) осіб ТЦК та СП дій, які можна вважати незаконними затриманням чи перевищенням влади або службових повноважень.

А тому, твердження в апеляційній скарзі про обов`язкове внесення до ЄРДР даних про вчинення злочину щодо ОСОБА_6 з боку посадових осіб ТЦК та СП не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Колегія суддів підкреслює, що затримання громадянина працівниками ТЦК та СП та утримання його без відповідного судового рішення, не підлягає оскарженню до слідчого судді, оскільки такі правовідносини врегульовані чинним законодавством про мобілізацію та мобілізаційну підготовку, перевірка законності дій яких у такому разі не належать до повноважень слідчого судді.

З огляду на це, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для внесення до ЄРДР відомостей за повідомленнями ОСОБА_6 , які були зареєстровані 25.01.2026 року за №8792 та 26.01.2026 року за №8957.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б слугували підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422, 424 КПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 лютого 2026 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_9 в інтересах заявника ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Головного управління ГУНП в Чернігівській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, без змін.

Ухвала є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12