КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/824/503/2026 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21 травня 2025 року, -

за участю:

особи, яка подала скаргу ОСОБА_6

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21 травня 2025 рокувідмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених службових осіб територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Слідчим суддею зазначено, що заява про вчинення кримінального правопорушення до матеріалів скарги не долучена, а аналізуючи зміст скарги ОСОБА_6 та відповіді Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Києві від 15.04.2025 слідчим суддею не встановлено конкретних та достатніх даних, які б достовірно свідчили про наявність в діях зазначених у заяві осіб ознак кримінальних правопорушень, що охоплюються поняттям кримінального правопорушення, визначеного ст. 11 КПК України, а її зміст фактично зводиться до непогодження з прийнятим рішенням та процесуальними діями судді.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21 травня 2025 року та зобов`язати посадових осіб ДБР внести відомості до ЄРДР згідно заяви від 18.03.2025.

Апелянт вказує, що скаргу було розглянуто у його відсутність та без фіксації судового засідання технічними засобами.

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 21.05.2025, посилаючись на те, що участі у судовому засіданні не брав, а апеляційну скаргу подав одразу після отримання копії ухвали.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, то колегія суддів зауважує наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідна апеляційна скарга може бути подана протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали слідчого судді (п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України), а в разі постановлення без виклику учасників - з дня отримання її копії (абз. 2 ч. 3 ст. 395 цього Кодексу).

Як вбачається з матеріалів провадження, оскаржувана ухвала слідчого судді постановлена 21.05.2025 без участі та фактично без повідомлення ОСОБА_6 . Копію цієї ухвали направлено в ДУ «Київський слідчий ізолятор» для вручення ОСОБА_6 та отримано останнім, згідно із повідомленням начальника відділу по контролю за виконанням рішень ДУ «Київський слідчий ізолятор» - 27.08.2025 і в той же день подано апеляційну скаргу, тобто в межах п`яти днів з моменту отримання копії ухвали, що відповідає вимогам абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України.

Отже, строк на апеляційне оскарження не є пропущеним, а тому клопотання про його поновлення не підлягає розгляду.

Щодо доводів апеляційної скарги, то слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається з матеріалів справи до Печерського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених службових осіб територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення. В даній скарзі ОСОБА_6 ставив питання про забезпечення його особистої участі при розгляді скарги.

Положеннями ч. 3 ст. 21 КПК України передбачено, що кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст. 309 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що зазначених вимог кримінального процесуального закону слідчий суддя дотримався не в повному обсязі.

Так, з оскаржуваної ухвали слідує, що розгляд скарги ОСОБА_6 відбувся без участі останнього.

Проведення судового розгляду без участі ОСОБА_6 слідчий суддя мотивував тим, що особа, яка подала скаргу - ОСОБА_6 , який утримується в ДУ «Київський слідчий ізолятор» доставлений не був, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, а тому враховуючи принцип диспозитивності та скорочені строки розгляду скарги визнав за можливе розглянути скаргу за відсутності ОСОБА_6 , на підставі наявних матеріалів.

За приписами ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. При цьому суд повинен переконатися, що таке повідомлення мало місце.

Частиною 3 ст. 135 КПК України передбачено, що особа, що перебуває під вартою, викликається через адміністрацію місця ув`язнення.

Згідно з ч. 1 ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Як вбачається з матеріалів справи, то в них наявний запит на доставку ОСОБА_6 з одночасним повідомленням про час та місце розгляду скарги, адресований начальнику ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Водночас, жодного повідомлення про час та місце розгляду скарги адресованого через ДУ «Київський слідчий ізолятор» для вручення ОСОБА_6 , матеріали справи не містять, як, відповідно і жодної розписки про отримання останнім такого повідомлення.

Окрім того, як слідує з оскаржуваної ухвали, ОСОБА_6 , який утримується в ДУ «Київський слідчий ізолятор» в судове засідання 21.05.2025 за заявкою слідчого судді доставлений не був. Поряд з цим, інформації щодо причин з яких, не було забезпечено доставку ОСОБА_6 до суду, як то небажання останнього брати участь у судовому засіданні, матеріали справи не містять. Отже, неявка у судове засідання ОСОБА_6 , який перебуває під вартою та має певні обмеження, зокрема щодо доставки до суду, була зумовлена не небажанням останнього брати участь у судовому засіданні, а через обставини, які не залежали від його волі, однак, не дивлячись на це, слідчий суддя не забезпечив можливості особи, яка подала скаргу - ОСОБА_6 в подальшому брати особисту участь і відстоювати в суді свою позицію, у тому числі в режимі відеоконференції, а пославшись на повідомлення ОСОБА_6 , здійснив розгляд скарги, цього ж числа, без його участі.

При цьому, колегія суддів наголошує, що матеріали судової справи не містять інформації щодо належного повідомлення ОСОБА_6 про місце, день та час розгляду його скарги.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що слідчим суддею не було вжито всіх заходів для забезпечення можливості ОСОБА_6 брати особисту участь і відстоювати в суді свою позицію, що відповідно до приписів ст. 412 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та не відповідає гарантіям справедливого судового розгляду, закріпленим у п. 1 та пп. «с» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, допущені слідчим суддею порушення вимог процесуального закону з огляду на положення ст. 412 КПК України є істотними, оскільки перешкодили ухваленню законного та обґрунтованого судового рішення.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала слідчого судді, як така, що постановлена з істотним порушенням вимог КПК України підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції скарги ОСОБА_6 , у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києвавід 21 травня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених службових осіб територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4