ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 675/265/26

Провадження № 11-сс/820/141/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

представника заявника ОСОБА_5 ,

заявника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 24 лютого 2026 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , поданої в інтересах ОСОБА_5 на постанову Комісії з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення та в установах виконання покарань від 21 січня 2026 року №5/2026,-

в с т а н о в и л а:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

23 лютого 2026 року до слідчого судді Ізяславського районного суду Хмельницької області надійшла скарга ОСОБА_6 , яку подала його представник ОСОБА_5 про скасування постанови Комісії з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення та в установах виконання покарань від 21 січня 2026 року № 5/2026.

За результатами розгляду скарги ухвалою слідчого судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 24 лютого 2026 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , яка подана ОСОБА_5 на постанову Комісії з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення та в установах виконання покарань від 21 січня 2026 року № 5/2026.

Мотивуючи дане рішення, слідчий суддя виходив з того, що ОСОБА_6 у своїй скарзі просить скасувати постанову Комісії з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення в установах виконання покарань від 21 січня 2026 року № 5/2026, проте такі вимоги скаржника не входять до компетенції слідчого судді, а отже у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 слід відмовити.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, представник заявника ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову комісії з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення та установах виконання покарань від 21 січня 2026 року № 5/2026.

Вважає, що суд першої інстанції не врахував положення ст. 115-1 ч.7 КВК України, відповідно до якої засуджений має право оскаржити рішення Комісії до суду саме у порядку, передбаченому КПК України.

Посилається на те, що предметом скарги є акт органу публічної влади Комісії, який заперечує факти неналежного тримання особи в установі, розташованій у межах територіальної юрисдикції Ізяславського районного суду, тому, відповідно до принципу «законного судді» та ст.206 КПК України саме слідчий суддя за місцем перебування особи зобов`язаний реагувати на такі порушення.

Зазначає, що ОСОБА_6 утримується в державній установі «Замкова виправна колонія (№ 58)» з 15.08.2024 року та протягом усього цього часу перебуває в умовах, що не відповідають вимогам ст.115-1 Кримінально-виконавчого кодексу України. Зокрема, має місце систематичне незабезпечення мінімальної норми житлової площі, встановленої для засуджених до довічного позбавлення волі (не менше 4 кв. м на одну особу), відсутність належного природного освітлення, порушення нормативного температурного режиму, а також неналежна вентиляція камер, тощо. Перебуваючи у стані повної залежності від рішень адміністрації установи виконання покарань та контролюючих органів, ОСОБА_6 позбавлений можливості самостійно впливати на умови свого тримання, а відмова слідчого судді місцевого суду перевірити законність рішення Комісії фактично позбавляє його єдиного ефективного механізму судового контролю за дотриманням прав засудженого, що становить пряме порушення ст.3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. В той же час, комісія у постанові № 5/2026 від 21 січня 2026 року дійшла висновку про «відсутність факту» неналежних умов тримання. Такий підхід, на думку захисту, суперечить п.3 Положення № 1549, який зобов`язує Комісію діяти на засадах відкритості та об`єктивності, а також ст.8 ч.8 КВК України, що покладає на державу обов`язок забезпечити належні умови тримання.

Враховуючи наведені обставини, представник заявника просить скасувати ухвалу слідчого судді, розглянути скаргу ОСОБА_6 по суті та постановити ухвалу, якою скасувати постанову комісії з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення та установах виконання покарань від 21 січня 2026 року № 5/2026.

Позиції учасників судового провадження.

Виходячи зі змісту апеляційної скарги представник заявника ОСОБА_5 та заявник ОСОБА_6 підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити з підстав викладених у ній, просили розглянути апеляційну скаргу без їх участі.

Дослідивши матеріали провадження,колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Мотиви суду

Згідно ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Оскаржувана ухвала слідчого судді винесена з дотриманням вказаних вимог кримінального процесуального закону, містить належне мотивування і обґрунтування.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що представник ОСОБА_6 - ОСОБА_5 23.02.2026 року звернулася до слідчого судді Ізяславського районного суду зі скаргою на постанову Комісії з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення в установах виконання покарань від 21 січня 2026 року № 5/2026 в порядку ст. 206 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Ізяславського районного суду від 24 лютого 2026 року буловідмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , поданої в інтересах ОСОБА_5 на постанову Комісії з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення та в установах виконання покарань від 21 січня 2026 року №5/2026.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді,з огляду на наступне.

Відповідно до вимог статті 24 частини 1 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Можливість особи звернутися до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів є її невід`ємним правом. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини у справі «Мельник проти України» зазначив, що право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Статтею ст.26 ч.3 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ст.303 КПК України визначений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які підлягають оскарженню до слідчого судді під час досудового розслідування.

Згідно ст.304 ч.4 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Відповідно до ст.206 ч.1 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. З аналізу ст.206 КПК України слідує, що слідчого суддю наділено повноваженнями забезпечити додержання прав особи, за умови тримання такої особи під вартою з порушенням її прав. Тобто, за наявності у слідчого судді даних про незаконне затримання, тримання під вартою, з порушенням прав особи, яка утримується, слідчий суддя зобов`язаний діяти за приписом ст.206 КПК України.

Статтею 206 ч.6 КПК України визначено, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: 1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; 2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; 3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Відповідно до ст.206 ч.7 КПК України слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі.

Як вбачається з матеріалів скарги ОСОБА_6 , яку подала його представник ОСОБА_5 , вона просила скасувати постанову Комісії з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення та установах виконання покарань від 21 січня 2026 року №5/2026. У даній скарзі не їдеться про незаконне затримання та/або тримання ОСОБА_6 під вартою, застосування до нього насильства, необхідності забезпечення його безпеки чи ін.. З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 має статус засудженого до довічного позбавлення волі. Відповідно правовідносини, пов`язані з розглядом його скарг на неналежні умови утримання в установі виконання покарань регулюються КВК, КПК України в частині вирішення питань про виконання вироку.

Отже, на думку колегії суддів, заявлені вимоги заявника не входять до компетенції слідчого судді місцевого суду. За таких обставин, слідчий суддя правильно зазначив, що підстави для застосування положень ст.206 КПК України та задоволення скарги відсутні.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що слідчий суддя місцевого суду повно і об`єктивно дослідив матеріали провадження та дійшов обґрунтованого висновку про те, що у відкритті провадження слід відмовити.

Посилання ОСОБА_5 на положення ст. 206 КПК України в тій частині, що саме слідчий суддя за місцем перебування особи зобов`язаний реагувати на порушення щодо неналежних умов тримання в установах виконання покарань, колегія суддів вважає безпідставними, виходячи з того, що зазначена норма спрямована насамперед на перевірку законності затримання, тримання під вартою та інших форм фактичного позбавлення свободи в межах кримінального провадження. Водночас, положення ст. 206 КПК України не наділяють слідчого суддю повноваженнями здійснювати загальний контроль за умовами відбування покарання особами, які вже засуджені вироком суду, що набрав законної сили, та утримуються в установах виконання покарань. Крім того, у матеріалах провадження відсутні дані про те, що в межах розглядуваної справи мало місце незаконне позбавлення волі чи утримання особи без відповідного процесуального рішення, що могло б зумовлювати обов`язок слідчого судді реагувати в порядку ст. 206 КПК України.

На переконання колегії суддів, слідчим суддею місцевого суду не допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які, перешкодили би постановити законне та обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність апеляційних вимог представника заявника ОСОБА_5 , оскільки слідчий суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області обґрунтовано відмовив у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 про скасування постанови Комісії з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення в установах виконання покарань від 21 січня 2026 року № 5/2026.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до вимог ст.115-1 ч.7 КВК України та п. 25 Положення про Комісію з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення та установах виконання покарань, затвердженого Постановою КМУ від 31.12.2024 № 1549, засуджений у разі незгоди з рішенням Комісії з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення та установах виконання покарань має право оскаржити таке рішення до суду в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України. При цьому, саме статтею 537 КПК України визначені питання, які вирішуються судом під час виконання вироків, а статтею 539 КПК України - порядок вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку.

Аналізуючи викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийняв законне, вмотивоване і обґрунтоване рішення, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для його скасування, колегією суддів не встановлено.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_6 ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 24 лютого 2026 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , яка подана в його інтересах ОСОБА_5 на постанову Комісії з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення та установах виконання покарань від 21 січня 2026 року № 5/2026, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3