Номер провадження 1-кс/754/312/26
Справа № 754/1882/26
У Х В А Л А

Іменем України

23 лютого 2026 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю власника майна - ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві клопотання представника власника майна - адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

10 лютого 2026 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника власника майна - адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001232 від 29 жовтня 2024 року.

Клопотання обґрунтовується тим, що у провадженні СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження за № 0001232 від 29 жовтня 2024 року, за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч.ч. 1,2 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 310 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 02 липня 2025 року за місцем проживання ОСОБА_3 було проведено 07 липня 2025 року обшук, в ході якого було вилучено, належний останньому мобільний телефон марки «Iphone 16e» білого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 .

У подальшому, ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 08 липня 2025 року на вказаний мобільний телефон накладено арешт.

Представник власника майна посилається на те, що ОСОБА_3 не має відношення до вказаного кримінального провадження, в ході досудового розслідування було проведено огляд мобільного телефону, в ході чого не було здобуто доказів причетності останнього до вчинення кримінальних правопорушень, а відтак відпала потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

У зв`язку з чим, особа, якою подано клопотання, просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 08 липня 2025 року на належний ОСОБА_3 мобільний телефон марки «Iphone 16e» білого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 .

В судове засідання особа, якою подано клопотання, не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про час, день та місце розгляду справи.

Власник майна в судовому зсіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити за наведених в ньому підстав, зазначивши, що на вказаному телефоні не міститься будь-якої інформації, яка потрібна для органу досудового розслідування.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на те, що вказаний мобільний телефон є речовим доказом у іншому кримінальному провадженні, яке було виділено з матеріалів кримінального провадження № 0001232 від 29 жовтня 2024 року, в якому проводиться досудове розслідування, а відтак потреба у застосуванні арешту не відпала.

Вислухавши доводи власника майна, думку прокурора, дослідивши клопотання, долучені прокурором матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності до положень ч.ч. 1, 2 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Встановлено, що у провадженні СВ Деснянського УП ГУНП в м. Києві перебувало кримінальне провадження № 0001232 від 29 жовтня 2024 року.

В ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 07 липня 2025 року за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено належний останньому мобільний телефон марки «Iphone 16e» білого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 .

Постановою слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 від 07 липня 2025 року, вказаний мобільний телефон було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001232 від 29 жовтня 2024 року.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 08 липня 2025 року на вказаний мобільний телефон накладено арешт з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

У подальшому, постановою прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 від 05 грудня 2025 року з матеріалів кримінального провадження №0001232 від 29 жовтня 2024 року виділено матеріали за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, в тому числі (відповідно до додатку до постанови) і речовий доказ - мобільний телефон марки «Iphone 16e».

Згідно ст.100 КПК України на речові докази може бути накладено арешт в порядку статей 170-174 КПК України, та згідно частини другої, третьої статті 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в частині першій статті 98 КПК України.

З огляду на положення частини другої, третьої статті 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Як встановлено слідчим суддею, на даний час триває досудове розслідування у кримінальному провадженні та встановлюються особи, що причетні до вчинення кримінального правопорушення.

Доводи власника майна щодо відсутності у вилученого майна ознак речового доказу не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання та на даному етапі досудового розслідування існує потреба у збереженні цього майна.

З урахуванням наведеного слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту, оскільки він накладений обґрунтовано з метою забезпечення збереження речових доказів.

Доказів, що в органу досудового розслідування відпала потреба у накладеному арешті, слідчому судді не надано

За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що існує необхідність арешту майна на даний час з метою забезпечення збереження речових доказів, а тому клопотання про скасування арешту майна є передчасним та в його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-174, ст. ст. 369-372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника власника майна - адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя