Справа № 296/3440/26
УХВАЛА

Іменем України

31 березня 2026 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Житомирського РУП №2 ГУ НП в Житомирській області про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001016 від 07.10.2025 за ч. 1 ст. 382 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

24.03.2026 до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Житомирського РУП №2 ГУ НП в Житомирській області про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001016 від 07.10.2025 за ч. 1 ст. 382 КК України, в якій скаржник просить:

-скасувати постанову слідчого СВ Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області від 20.03.2026 про відмову у визнанні його потерпілим;

-зобов`язати слідчого повторно розглянути його заяву про визнання потерпілим з урахуванням правової оцінки суду.

- постановити окрему ухвалу, щодо неналежного виконання слідчим ухвали суду від 18.02.2026.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 вказує, що Житомирським РУП № 2 ГУНП в Житомирській області винесена постанова від 20.03.2026, якою повторно відмовлено у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні №0001016 від 07.10.2025 за ч. 1 ст. 382 КК України, зазначена постанова винесена після скасування попереднього рішення ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 18.02.2026 у справі №296/1687/26.

24.03.2026 ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира відкрито провадження у скарзі та призначено до судового розгляду в приміщенні Корольовського районного суду м. Житомира на 27.03.2026 о 10:30

27.03.2026 в судове засідання не з`явився слідчий ЖРУП №2 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 причини неявки не повідомив.

Судове засідання було перенесено на 31.03.2026 о 12:00.

31.03.2026 в судове засідання не з`явився слідчий ЖРУП №2 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 про причини неявки не повідомив був належним чином повідомлений у відповідності до ст. 135 КПК України.

Скаржник в судове засідання не з`явився надіслав заяву про розгляд скарги без його участі. Скаргу просить задовольнити з підстав та мотивів викладених у ній.

Так ч.3 ст.306 КПК визначено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Проте, враховуючи систематичну неявку слідчого, заяву скаржника та стислість строків визначених КПК України для розгляду скарг такої категорії слідчий суддя вважає за можливе розглянути її 31.03.2026 без участі скаржника та уповноваженої особи органу дії якого оскаржуються.

Слідчий суддя, вислухавши скаржника, вивчивши й дослідивши додатки до скарги, дійшов наступного.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та за якими надано право на оскарження.

Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Під час розгляду скарги слідчий суддя встановив, що у провадженні ЖРУП №2 ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0001016 від 07.10.2025, за ознаками ч. 1 ст. 382 КК України, за фактом невиконання рішення суду щодо виплат військовослужбовцю ОСОБА_3 ( витяг з ЄРДР оглянуто слідчим суддею під час розгляду скарги)

11.02.2026 ОСОБА_3 надіслав на адресу ЖРУП №2 ГУНП в Житомирській області клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0001016 від 07.10.2025 за ч. 1 ст. 382 КК України.

12.02.2026 слідчий відмовив ОСОБА_3 у визнанні його потерпілим

18.02.2026 ухвалою слідчого судді скасовано постанову слідчого ЖРУП №2 ГУНП в Житомирській області від 12.02.2026, якою відмовлено у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні та повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про визнання його потерпілим

В подальшому, 20.03.2026 слідчим ЖРУП №2 ГУНП в Житомирській області повторно відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, при цьому висновки, викладені в ухвалі слідчого судді від 18.02.2026, слідчим враховані не були.

Слідчий суддя не погоджується з висновками слідчого виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 55 КПК України). Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 3 ст. 55 КПК України).

Разом з тим, як передбачено ч. 5 ст.55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Аналіз ч. 5 ст. 55 КПК України свідчить про те, що під час досудового розслідування саме слідчий або прокурор повноважні вирішувати питання, пов`язані з визнанням особи потерпілою або відмовою у такому визнанні. (Постанова Верховного Суду від 01.12.2022 (справа № 522/7836/21).

За ч.1 ст.382 КК України настає відповідальність за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

Об?єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, полягає в одному з таких, альтернативно зазначених у диспозиції діянь, як: невиконання (ухилення від виконання) вироку, ухвали, постанови, рішення суду або перешкоджання їх виконанню. За цією нормою матеріального права склад злочину є формальним, адже його об?єктивна сторона вичерпується вчиненням одного із зазначених у законі діянь дії (перешкоджання) чи бездіяльність (невиконання). І саме з цього моменту злочин визнається закінченим. Невиконання судового акта це бездіяльність, що полягає в незастосуванні заходів, необхідних для його виконання, за умови, якщо суб?єкт був зобов?язаний і мав реальну можливість виконати судовий акт.

Потерпілим за ч.1 ст. 382 Кримінального кодексу України (невиконання судового рішення) є фізична або юридична особа, на користь якої було винесено судове рішення (вирок, ухвала, постанова), що набрало законної сили, і чиї права, свободи чи законні інтереси порушено внаслідок його умисного невиконання або перешкоджання виконанню.

В той же час, з постанови слідчого від 20.03.2026 про відмову у визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0001016 від 07.10.2025 не вбачається, на підставі яких доказів він зробив висновок про відсутність завдання шкоди, зокрема майнової, ОСОБА_3 внаслідок кримінального правопорушення за ч.1 ст.382 КК України. При цьому висновків щодо моральної шкоди постанова взагалі не містить.

При цьому є очевидним, що рішення, що не виконується стосується саме ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Відтак, слідчий суддя дійшов висновку, що постанова слідчого від 20.03.2026 про відмову у визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0001016 від 07.10.2025 є невмотивованою , а тому підлягає скасуванню.

Щодо постановлення окремої ухвали.

Слідчий суддя не вбачає підстав для постановлення окремої ухвали, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарги слідчий суддя може постановити ухвалу виключно одного з таких видів: про скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; про скасування повідомлення про підозру; про зобов`язання припинити дію; про зобов`язання вчинити певну дію; про відмову у задоволенні скарги. Вичерпний перелік можливих процесуальних рішень за наслідками розгляду скарги не містить такого виду рішення, як окрема ухвала, а тому її постановлення у даному провадженні виходить за межі повноважень слідчого судді .

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 , підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 55, 110, 220, 303-307 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 , на постанову слідчого СВ ЖРУП №2 ГУНП в Житомирській області про відмову у визнанні потерпілим - задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 20.03.2026 про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0001016 від 07.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Зобов`язати слідчого СВ Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 відповідно до вимог ст.ст. 55, 220 КПК України, повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 11.02.2026 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0001016 від 07.10.2025, про результати розгляду якого проінформувати заявника.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1