Справа № 626/3515/25
Провадження № 1-кп/626/111/2026
УХВАЛА

про призначення судового розгляду

25 лютого 2026 року м. Берестин

Берестинський районний суд Харківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному у Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000067 від 10.09.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Донецьк Донецької області, громадянки України, яка має вищу освіту, обіймає посаду фінансового керівника ТОВ «Семф-Ексклюзивний консалтинг», зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не судима,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст.366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Берестинського районного суду Харківської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні , внесеному у ЄРДР за № 0000067 від 10.09.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст.366 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 , представник потерпілого ОСОБА_4 вважали за можливе призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.4 ст.191, ч.2 ст.366 КК України.

Представник потерпілого АТ «Укргазвидобування» ОСОБА_4 просив прийняти цивільний позов АТ «Укргазвидобування» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення для спільного розгляду з кримінальним провадженням № 0000067 від 10.09.2024 року.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 заявив клопоптання про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000067 від 10.09.2024 року, з огляду на його невідповідність вимогам КПК України. Захисник в обгрунтування своєї позиції послався на те, що обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення, оскільки як убачається з тверджень сторони обвинувачення, викладених обвинувальному акті, обвинувачена ОСОБА_6 заволоділа грошовими коштами в сумі 400 458,00 гривень. Однак, при формулюванні обвинувачення, сторона обвинувачення не наводить кримінально-протиправних дій, за наслідками вчинення яких обвинувачена набула у свою власність грошові кошти в означеній сумі (обготівкувала, придбала матеріальні об`єкти, незаконно нарахувала собі та отримала заохочувальні виплати, тощо). Місце вчинення кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , стороною обвинувачення не зазначене. З урахуванням наведеного, обвинувачення щодо заволодіння ОСОБА_6 грошовими коштами є неповним та неконкретним, а відтак є не сформульованим. 3 детального аналізу обвинувального акту убачається, що стороною обвинувачення місце вчинення кримінального правопорушення, ані за ст. 366 КК України, ані за ст. 191 КК України - не зазначене. При цьому, як випливає із викладу фактичних обставин, наведеного в обвинувальному акті, сторона обвинувачення не наводить місце вчинення кримінального правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_6 виключно з метою того, щоб мати можливість направити обвинувальний акт для розгляду до Берестинського районного суду Харківської області. З огляду на вищевикладені обставини, обвинувачення, висунуте ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України є несформульованим і як наслідок обвинувальний акт є таким, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України зважаючи на що підлягає поверненню прокурору.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору, пославшись на те, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, містить відомості, передбачені п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України. Як убачається зі змісту обвинувального акту, у ньому викладено обставини кримінального правопорушення, зазначено час, спосіб та характер інкримінованих дій, правову кваліфікацію за ч. 4 ст. 191, ч.2 ст. 366 КК України, а також наведено формулювання обвинувачення (а.с. обвинувального акту 9-17), яке дозволяє стороні обвинувачення зрозуміти суть пред`явленого обвинувачення та ефективно здійснювати захист. Обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 містить виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими та формулювання обвинувачення. Ці фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення (в тому числі стосовно об`єктивної сторони злочину), що, у свою чергу, дає можливість стороні захисту зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою. Визначення способу та обсягу викладу фактичних обставин кримінального правопорушення в обвинувальному акті належить до дискреційних повноважень прокурора. Адже виключно прокурор уповноважений підтримувати державне обвинувачення в суді, відмовлятися від підтримання державного обвинувачення, змінювати його або висувати додаткове обвинувачення у порядку, встановленому КПК України.

З`ясувавши думку учасників судового розгляду, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п.3 ч.3. ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Тобто, виключною підставою для повернення обвинувального акта прокурору є його невідповідність вимогам закону, а саме наявність таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Підставою для такого повернення не може слугувати будь-яка його невідповідність вимогам КПК України, а лише та, яка дійсно перешкоджає призначенню судового розгляду, і в кожному конкретному випадку суд має перевірити чи дійсно створює перешкоди для судового розгляду певна невідповідність та недоліки обвинувального акта вимогам КПК України. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року (справа № 520/8135/15-к, провадження № 51-203 км 17).

Вимоги до обвинувального акту передбачені ст.291 КПК України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні, зокрема, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 та п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України визначення способу та обсягу викладу фактичних обставин кримінального правопорушення в обвинувальному акті належить до дискреційних повноважень прокурора.

Згідно ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій.

Отже, прокурор як сторона кримінального провадження, є самостійним у визначені правової кваліфікації кримінального правопорушення та доведенні її обґрунтованості у змагальному судовому процесі.

Таким чином, формулювання обвинувачення, правова кваліфікація кримінального правопорушення є повноваженнями прокурора.

В силу ст. ст. 338, 339, 340 КПК України прокурор уповноважений змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення або відмовитись підтримувати державне обвинувачення.

Якщо, встановивши наявність фактичних обставин, що мають істотне значення для кримінального провадження, прокурор не вчинить вказані процесуальні дії, то суд, здійснивши судовий розгляд, повинен в нарадчій кімнаті дати відповідну юридичну оцінку дослідженим доказам і вирішити питання, передбачені кримінальним процесуальним законом.

При цьому, якщо суд дійде до висновків, що не має місця діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа чи це діяння не містить складу злочину, в якому вона обвинувачувалась, а перекваліфікація дій особи неможлива, виходячи з меж судового розгляду, або не підтверджується вина обвинуваченого, то суд зобов`язаний прийняти рішення у відповідності до ч. 1 ст. 373 КПК України.

Однак, до таких висновків суд може дійти тільки після проведення в повному обсязі судового розгляду з дослідження всіх доказів кримінального провадження, що не передбачено на стадії підготовчого провадження.

На переконання суду, обставини, на які посилається захисник не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Враховуючи наведене вище у сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання захисника про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000067 від 10.09.2024 року.

Оскільки підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 статті 314 КПК України не встановлені, суд, з?ясувавши думку учасників судового провадження, вважає за можливе призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст.366 КК України.

Згідно ч.5 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених цим Кодексом, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.2 ст.314-1 КПК України досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Зважаючи на викладене, враховуючи відсутність обставин, зазначених у ч. 4 ст. 314-1 КПК України, суд дійшов висновку про необхідність доручити представнику органу з питань пробації скласти досудову доповідь щодо обвинуваченої.

За приписами ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

На підставі ст.314 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000067 від 10.09.2024 року.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000067 від 10.09.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст.366 КК України на 01 квітня 2026 року о 09 годині 30 хвилин.

Доручити представнику органу з питань пробації - Бориспільського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області підготувати досудову доповідь стосовно обвинуваченої ОСОБА_6 .

Прийняти цивільний позов АТ «Укргазвидобування» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення для спільного розгляду з кримінальним провадженням № 0000067 від 10.09.2024 року.

В судове засідання викликати учасників кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1