Справа № 761/9052/26
Провадження № 1-кс/761/6647/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 420 240 000 000 008 38 від 02.07.2024 за ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368 КК України про накладення арешту на майно,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся прокурор Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 з клопотанням про накладення у кримінальному провадженні № 420 240 000 000 008 38 від 02.07.2024 арешту на майно підозрюваного ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що СУ ГУНП у Київській області за процесуальним керівництвом Київської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 у 2021 році обіймав посаду державного кадастрового реєстратора відділу у Білоцерківському районі Міськрайонного управління у Білоцерківському районі та у м. Біла Церква Головного управління Держгеокадастру у Київській області.

У цей же період, ОСОБА_5 обіймала посаду заступника начальника Міськрайонного управління - начальника відділу у Білоцерківському районі Міськрайонного управління у Білоцерківському районі та у м. Біла Церква Головного управління Держгеокадастру у Київській області.

Отже, ОСОБА_5 виконувала організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, і, відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України та примітки 1 ст. 364 КК України, мала статус службової особи.

Таким чином, ОСОБА_5 , будучи службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем, всупереч вимог Земельного кодексу України, Закону України «Про Державний земельний кадастр» та Порядку ведення Державного земельного кадастру, здійснила за попередньою змовою зі своїм підлеглим - державним кадастровим реєстратором ГУ Держгеокадастру у Київській області ОСОБА_4 , заволодіння земельними ділянками комунальної форми власності, загальною площею 0,16 га, шляхом несанкціонованої зміни інформації, яка оброблюється в автоматизованих системах, особою, яка має право доступу до неї.

Встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 09.07.2013 ОСОБА_5 придбала у громадянки ОСОБА_6 земельну ділянку площею - 0,1121 га з кадастровим номером: :04:012:0047, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , та межує із земельною ділянкою її батька - ОСОБА_7 , площею - 0,2139 га з кадастровим номером :04:012:0008.

У подальшому, не пізніше 16.02.2021 у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на привласнення чужого майна шляхом незаконного збільшення у Національній кадастровій системі Державного земельного кадастру (далі - НКС ДЗК) площі земельних ділянок із кадастровими номерами :04:012:0047 та :04:012:0008 шляхом зміни уточнюючих даних щодо координат поворотних точок меж зазначених земельних ділянок, за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :04:012:0064 та частини несформованих суміжних земельних ділянок, розміщених на території с. Томилівка Білоцерківського району Київської області, тобто, на заволодіння земельними ділянками комунальної форми власності, шляхом зловживання службовим становищем.

ОСОБА_5 , маючи корисливий мотив, розуміючи, що збільшення площі зазначених земельних ділянок можливе виключно за наявності передбачених законом правових підстав, відповідних заяв власників та/або рішень уповноважених органів, яких у вказаному випадку не існувало, а також те, що зміна координат меж суміжної земельної ділянки комунальної власності без рішення органу місцевого самоврядування є протиправним, усвідомлюючи, що реалізація розробленого нею злочинного плану щодо заволодіння земельними ділянками комунальної форми власності неможлива без залучення інших осіб, що мають доступ кадастрових реєстраторів до НКС ДЗК, розуміючи, що для приховування слідів своєї злочинної діяльності необхідно здійснити ряд протиправних дій, вступила у попередню змову з державним кадастровим реєстратором Головного управління Держгеокадастру у Київській області ОСОБА_4 .

З метою реалізації злочинного плану, ОСОБА_4 16.02.2021, обіймаючи посаду державного кадастрового реєстратора, перебуваючи у приміщенні службового кабінету за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Леся Курбаса, 3, достовірно знаючи, у силу своїх службових обов`язків, про порядок виправлення помилок у Державному земельному кадастрі, всупереч вимог Закону України «Про Державний земельний кадастр» та Порядку ведення Державного земельного кадастру, за допомогою електронного цифрового підпису самостійно сформував від імені Томилівської сільської ради Білоцерківського району Київської області заяву № ЗВ-021 від 16.02.2021 про внесення виправлених відомостей до Державного земельного кадастру, а саме уточнюючих даних щодо координат поворотних точок меж земельної ділянки :04:012:0064, та за попередньою змовою з ОСОБА_5 здійснив несанкціоновану зміну інформації, яка обробляється в НКС ДЗК, шляхом уточнення даних щодо координат поворотних точок меж вищевказаної земельної ділянки, сформувавши протокол виправлення помилки від 16.02.2021 № 7591843 та витяг від 16.02.2021 № НВ-021 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку :04:012:0064.

Продовжуючи реалізацію злочинного плану державний кадастровий реєстратор ОСОБА_4 26.02.2021 за допомогою електронного цифрового підпису особисто сформував від імені Томилівської сільської ради Білоцерківського району Київської області заяву про суміжників земельної ділянки :04:012:0064 від 26.02.2021 № ЗВ-021 та особисто здійснив виправлення відомостей про суміжників вказаної земельної ділянки в НКС ДЗК, сформувавши протокол виправлення помилки від 26.02.2021 № 7611504 та витяг НВ-021 від 26.02.2021 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку :04:012:0064.

Також, ОСОБА_4 16.02.2021 за допомогою електронного цифрового підпису сформував від імені колишньої власниці земельної ділянки ОСОБА_6 заяви № ЗВ-021 від 16.02.2021 про внесення виправлених відомостей до Державного земельного кадастру, а саме уточнюючих даних щодо координат поворотних точок меж земельної ділянки :04:012:0047, яка на час внесення цих змін вже перебувала у приватній власності ОСОБА_5 , та заяву № ЗВ-021 про виправлення помилки у документації із землеустрою, оцінки земель.

Надалі, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , здійснив несанкціоновану зміну інформації, яка обробляється в НКС ДЗК, шляхом уточнення даних щодо координат поворотних точок меж вищевказаної земельної ділянки, сформувавши протокол виправлення помилки від 16.02.2021 № 7591861 та витяг від 16.02.2021 № НВ-021 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку :04:012:0047.

У подальшому, ОСОБА_4 16.02.2021, за допомогою електронного цифрового підпису самостійно сформував від імені ОСОБА_7 заяву ЗВ-021 від 16.02.2021 про внесення виправлених відомостей до Державного земельного кадастру, а саме уточнюючих даних щодо координат поворотних точок меж земельної ділянки :04:012:0008 та особисто здійснив несанкціоновану зміну інформації, яка обробляється в НКС ДЗК, шляхом уточнення даних щодо координат поворотних точок меж вищевказаної земельної ділянки, сформувавши протокол виправлення помилки від 16.02.2021 № 7591873 та витяг від 16.02.2021 № НВ-021 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку :04:012:0008.

Надалі ОСОБА_5 , з метою привласнення незаконно збільшеної ділянки, отримала її у приватну власність від батька ОСОБА_7 на підставі договору дарування земельної ділянки від 17.08.2023 № 2-595.

Таким чином, реалізовуючи злочинний план ОСОБА_4 , який усвідомлював злочинний характер та протиправність наслідків, переслідував злочинну мету у привласненні земельних ділянок, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , усвідомлюючи невідповідність підстав для внесення зміни координат поворотних точок земельних ділянок, а також наявність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими площами земельних ділянок, вчинив незаконне збільшення площі земельної ділянки з кадастровим номером :04:012:0047 на 1074 кв.м. від первинної, земельної ділянки з кадастровим номером :04:012:0008 на 361 кв.м. від первинної, чим заподіяно збитків Білоцерківській міській територіальній громаді Київської області у сумі 390 000 гривень, що понад 250 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

ОСОБА_4 06.02.2026 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 362, ч. 4 ст. 191 КК України.

Враховуючи викладені обставини, Київською обласною прокуратурою 10.03.2026 у інтересах держави в особі Білоцерківської міської ради пред`явлено до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 цивільний позов про відшкодування майнової шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.

З метою недопущення зникнення, втрати або пошкодження майна підозрюваного, а також для забезпечення можливості відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно ОСОБА_4 , а саме на автомобіль «KIA SPORTAGE», 2020 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 .

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав у ньому наведених.

На прохання ініціатора клопотання, з метою досягти дієвість заходу забезпечення кримінального провадження розгляд здійснювався без повідомлення власника майна.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку про таке.

Статтею 131 КПК арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими прокурором матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арешт майна є тимчасовим позбавленням за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав або розумних підозр вважати, що воно, зокрема, може бути використане для забезпечення цивільного позову.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч. 2 ст. 170 КПК арешт майна допускається серед іншого з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Для реалізації встановленої законом мети відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК арешт накладається на майно підозрюваного за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

ОСОБА_4 06.02.2026 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 362, ч. 4 ст. 191 КК України.

Київською обласною прокуратурою в інтересах держави в особі Білоцерківської міської ради 10.03.2026 пред`явлено до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 цивільний позов про відшкодування майнової шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Встановлено, що на праві власності ОСОБА_4 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , перебуває автомобіль «KIA SPORTAGE», 2020 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 .

Матеріалами клопотання доведено, що вказані об`єкти, на які ініційоване накладення арешту, обґрунтовують необхідність застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження та обмеження прав осіб з метою недопущення їх подальшого відчуження.

Такий захід забезпечення кримінального провадження є співмірним та відповідає вимогам розумності й пропорційності втручання у право власності.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, за фактом вчинення яких здійснюється розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні підстави для задоволення клопотання прокурора.

Керуючись вимогами ст. 131, 132, 170-173, 309, 395КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 420 240 000 000 008 38 від 02.07.2024 арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

-автомобіль «KIA SPORTAGE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2020 року випуску, VIN: НОМЕР_2 .

Заборонити відчужувати та розпоряджатися вказаним майном, проводити щодо нього будь-які реєстраційні дії.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Слідчий суддя ОСОБА_1