Справа № 344/4564/26
Провадження № 1-кс/344/2013/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2026 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого П`ятого слідчого відділу ДБР (з дислокацією у м. Івано-Франківську), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

В СТ А Н О В И Л А:

06 березня 2026 року ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого П`ятого слідчого відділу ДБР (з дислокацією у м. Івано-Франківську), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Скаргу заявник обґрунтовує тим, що 27.02.2026 ОСОБА_3 подала до Територіального управління ДБР, розташованого у місті Львові, Управління служби Безпеки України в Івано-Франківській області повідомлення про скоєний злочин. Дане повідомлення слідчий П`ятого слідчого відділу ДБР (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Львові, отримав 03 березня 2026 року, що підтверджується чеком № 94 від 28.02.2026 відправленням та трекінгом підтвердження доставки рекомендованого поштового відправлення 01. Заявник зазначає, що до заяви про злочин були надані усі наявні докази скоєння злочину. Однак відомості про кримінальне правопорушення за всіма відповідними статтями Кримінального кодексу України досі не внесені службовими особами П`ятого слідчого відділу ДБР (з дислокацією у м. Івано-Франківську). За таких обставин заявник просить: 1) визнати бездіяльність слідчого П`ятого слідчого відділу ДБР (з дислокацією у м. Івано-Франківську) після отримання повідомлення про скоєний злочин вих.20260227 від 27.02.2026 протиправною; 2) зобов`язати службову особу П`ятого слідчого відділу ДБР (з дислокацією у м. Івано-Франківську) внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленням про скоєний злочин вих. 20260227 від 27.02.2026 та розпочати досудове розслідування.

Згідно протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 06 березня 2026 року, дану справу передано для розгляду слідчому судді ОСОБА_1

10 березня 2026 року Територіальним управлінням ДБР, розташованого у місті Львові, подано до суду заперечення на скаргу, в якому просить у задоволенні скарги відмовити. Вказує, що на розгляді у П`ятому слідчому відділі ДБР (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Львові, перебувала заява (повідомлення) ОСОБА_3 (вхідний №13923зкп-26/л від 03.03.2026) щодо неправомірних, на думку автора, дій прокурора Окружної прокуратури міста Івано-Франківська та інших питань. У ході розгляду заяви ОСОБА_3 основними відомостями, що описують вищевказані обставини є ігнорування процесуальних норм, їх спотворення прокурором Окружної прокуратури міста Івано-Франківська, що в свою чергу, на думку заявника, є зловживанням владою, а також службове підроблення, що виразилось у винесенні постанови датою, яка не є актуальною на День винесення постанови та інше. Дослідивши відомості та доводи, у заяві ОСОБА_3 не встановлено жодних обставин, які б свідчили про вчинення уповноваженими особами органу прокуратури злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України, оскільки в заяві остання не наводить жодних об`єктивних відомостей, які б дійсно підтверджували факт вчинення кримінального правопорушення. Доводи щодо вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 364, 366, 396, 397 Кримінального кодексу України, не містять об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення уповноваженою особою прокуратури кримінальних правопорушень, а ґрунтуються на незгоді з прийнятими рішеннями в межах кримінального провадження, у зв`язку із чим відсутні підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Встановлено, що викладені в матеріалах (заявах, повідомленнях) про вчинення кримінальних правопорушень відомості не завжди слугують підставами для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та кваліфікації діянь. Зокрема, це має місце у випадку вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями 364, 365, 367 Кримінального кодексу України, основні склади яких пов`язані з незаконними діями (бездіяльністю) відповідних службових осіб, внаслідок чого повинна бути завдана саме істотна шкода охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб. При цьому згідно примітки до статті 364 Кримінального кодексу України істотною шкодою у статтях 364, 364-1,.365, 365-2, 367 вважається така шкода, яка в сто разів і більше перевищує неоподаткований мінімум. Тобто зі змісту відповідної заяви чи повідомлення повинно безпосередньо випливати, що завдана шкода у конкретному випадку досягає свого істотного рівня, що, зокрема, є необхідною підставою для наявності складу певного кримінального правопорушення у сфері службової та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг. Відповідно, у повідомленні ОСОБА_3 відсутні будь-які відомості про заподіяння конкретної матеріальної шкоди, яка б досягала розміру, необхідного для, кваліфікації дій за ст. 364 Кримінального кодексу України. ОСОБА_3 не зазначає, в чому саме полягає істотна шкода, та не надає розрахунків чи доказів її настання. Доводи щодо підроблення процесуальних документів, приховування злочину та перешкоджання доступу до правосудця не містять об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення уповноваженою особою прокуратури кримінального правопорушення, а ґрунтуються на припущеннях та незгоді із процесуальними рішеннями, у зв`язку із чим, відсутні підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник у заяві (повідомленні) про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (же саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його-скоєння тощо). Лише наявність у заяві про кримінальне правопорушення конкретних та об`єктивних відомостей, які свідчать про вірогідність вчинення кримінального правопорушення, створює у слідчого обов`язок внести їх до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Саме по собі твердження заявника про існування кримінальних правопорушень, за відсутності таких відомостей, не є достатньою підставою для ініціювання досудового розслідування. Просить у задоволенні скарги відмовити.

Заявник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, однак у прохальній частині скарги просить про розгляд скарги без її участі.

У судове засідання слідчий П`ятого слідчого відділу ДБР (з дислокацією у м. Івано-Франківську) не прибув, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи вимоги частини третьої статті 306 Кримінального процесуального кодексу України, яка передбачає, що відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, оскільки слідчим суддею було вжито всіх можливих заходів, спрямованих на недопущення порушення прав будь-кого з учасників судового провадження, враховуючи те, що заборони розгляду такого роду скарг за відсутності належним чином повідомлених учасників судового провадження немає, слідчий суддя вважає за можливе здійснити розгляд даної скарги з постановленням ухвали на підставі положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розгляду справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 303 Кримінального процесуального кодексу України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які полягають у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії (частина перша статті 304 Кримінального процесуального кодексу України).

З матеріалів скарги вбачається, що 27.02.2026 ОСОБА_3 зверталася до Територіального управління ДБР, розташованого у місті Львові, Управління служби Безпеки України в Івано-Франківській області з повідомленням про скоєний злочин, в якій просила визнати бездіяльність слідчого П`ятого слідчого відділу ДБР (з дислокацією у м. Івано-Франківську) після отримання повідомлення про скоєний злочин вих.20260227 від 27.02.2026 протиправною; зобов`язати службову особу П`ятого слідчого відділу ДБР (з дислокацією у м. Івано-Франківську) внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленням про скоєний злочин вих.20260227 від 27.02.2026 та розпочати досудове розслідування.

Дана заява була отримана адресатом 03.03.2026.

Згідно частини першої статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

За змістом частини першої статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відомості, які підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань та їх перелік визначені частиною п`ятою статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до положень якої до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Таким чином, виходячи зі змісту статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, заява про кримінальне правопорушення повинна містити зазначені відомості.

Згідно з частиною першою статті 2 Кримінального кодексу України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Частинами першою-другою статті 22 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

За змістом положень частини першої статті 214 Кримінального процесуального кодексу України та статті 2 Кримінального кодексу України, реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, що містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

При цьому, виходячи зі змісту статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, що дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), а якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Разом із цим слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Така правова позиція викладена в Постанові Верховного суду від 30 вересня 2021 року у справі № 556/450/18.

Внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань врегульовано Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженим наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 року №139.

Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу 1 вказаного Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами пунктів 4, 5 ч. 5 ст. 2 і 4 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до висновку, зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення на основі критеріїв зазначених вище.

Викладене дає підстави вважати, що внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку частини першої статті 214 Кримінального процесуального кодексу України підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатньо відомостей про вчинене кримінальне правопорушення.

Відповідно бездіяльність, передбачена пунктом 1 часини першої статті 303 Кримінального процесуального кодексу України, може бути констатована лише у випадку, якщо відповідна заява чи повідомлення містять відомості саме про кримінальне правопорушення.

Зі змісту матеріалів скарги, вбачається, що заявник ОСОБА_3 у заяві не наводить жодних обставин, які б свідчили про вчинення уповноваженими особами органу прокуратури злочинів, передбачених Кримінальним кодексом України, оскільки у заяві відсутні об`єктивні відомості, які б дійсно підтверджували факт вчинення кримінальних правопорушень.

Також з доданих заявником доказів не вбачається вчинення дій, які б підтверджували наявність ознак кримінальних правопорушень.

Водночас, слід зазначити, що слідчий суддя не може виконувати абсолютно формальну функцію судового примусу уповноважених осіб вносити до Єдиного реєстру досудових розслідувань всі без виключення заяви і повідомлення, які ними отримуються.

У зв`язку із зазначеним, виходячи з того, що при зверненні із заявою про кримінальне правопорушення до повноважного органу досудового розслідування заявником усіх вимог кримінального процесуального закону дотримано не було при посиланні на факти, які викладені у заяві (повідомленні) та за відсутності об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення і підтверджували викладені у повідомленні (заяві) факти, в їх сукупності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність оскаржуваної бездіяльності та про відсутність достатніх правових підстав для задоволення скарги.

Виходячи із вищевикладеного, слідчий суддя, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 94 Кримінального процесуального кодексу України, дійшла висновку про відмову у задоволенні скарги у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 303, 306-307, 309, 376, 392, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого П`ятого слідчого відділу ДБР (з дислокацією у м. Івано-Франківську), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити у повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 13 березня 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1