Справа № 569/4142/26
УХВАЛА

24 лютого 2026 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції № 1 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 (далі слідчий), погоджене прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000079 від 19.02.2026 за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 5 ст. 190 КК України (далі це ж кримінальне провадження) про арешт майна , -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділення відділення поліції № 1 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням яке погоджено прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_4 у якому просить накласти арешт на майно.

В обґрунтування клопотання зазначає, що Групою слідчих СВ ВП № 1 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000079 від 19.02.2026 за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 5 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в ході моніторингу Інтернет мережі, а саме телеканалу «Рівне1» було встановлено, що військовослужбовець ЗСУ ОСОБА_5 , який на протязі 3-ох років перебував у полоні до 06.05.2025, отримував грошові виплати від держави, які нараховувались на банківську картку його матері. Повернувшись із полону, ОСОБА_6 пояснив, що його матір шляхом зловживання довірою заволоділа його грошовими коштами у особливо великих розмірах.

Встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Городище, Рівненського району Рівненської області являється військовослужбовцем ЗСУ у складі військової частини НОМЕР_1 та на даний момент виконує бойові завдання в зоні бойових дій. Крім того, встановлено, що останній 06.06.2022 року під час виконання бойового завдання потрапив у полон до військовослужбовців російської федерації та перебував там до 06.05.2025. У вказаний період часу, його матір ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримувала грошову виплату на загальну суму 3 992838,92 гривні, грошові кошти вона отримувала щомісячно від військової частини НОМЕР_1 .

Окрім цього, встановлено, що відповідно до п. 4 Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 №884,у ОСОБА_7 , у 2022 році (точної дати на даний час не встановлено), подала заяву про зазначену грошову виплату до військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку із перебуванням у полоні сина ОСОБА_5 , та в подальшому отримувала її,у період часу з червня 2022 року по січень 2025 року.

У зв`язку із вищевикладеним встановлено, що ОСОБА_7 , шахрайським способом заволоділа грошовими коштами в загальній сумі 3 992 838, 92 гривні, у період часу з червня 2022 року по січень 2025 року були зараховані на її банківський рахунок АТ «Ощадбанк» НОМЕР_2 .

Таким чином, на даний час отримано ряд фактичних даних, які вказують на безпосередню причетність до даного кримінального правопорушення ОСОБА_7 .

На даний час ОСОБА_7 , має у своєму розпорядженні банківський рахунок, відкритий в АТ «Ощадбанк» НОМЕР_2 , на який здійснено зарахування зазначеної суми коштів. Оскільки, ОСОБА_7 , 29.01.2026, здійснила виїзд закордон та на даний час має можливість вільно розпоряджатися грошовими коштами, що перебувають на її банківському рахунку.

Згідно із нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

До початку розгляду клопотання слідчим подана заява про розгляд клопотання у його відсутність, у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить задовольнити вказане клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутності учасників провадження, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. ч.2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

На даний час ОСОБА_7 , має у своєму розпорядженні банківський рахунок, відкритий в АТ «Ощадбанк» НОМЕР_2 , на який здійснено зарахування зазначеної суми коштів. Оскільки, ОСОБА_7 , 29.01.2026, здійснила виїзд закордон та на даний час має можливість вільно розпоряджатися грошовими коштами, що перебувають на її банківському рахунку.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Одночасно згідно ч. 12 ст. 170 КПК України заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Враховуючи викладене, з метою збереження речових доказів та забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), у ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на банківський рахунок, відкритий в АТ «Ощадбанк» НОМЕР_2 та інші банківські рахунки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПНП НОМЕР_3 , уродженки с. Червоне,Білогірського району Хмельницької області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною розпоряджатись грошовими коштами, які на ньому зберігаються будь-яким чином, оскільки незастосування вказаних заходів може призвести до приховування, зникнення, втрати, використання, перетворення, передачі вказаних грошових коштів або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 173 КПК України та вищевикладене, є необхідним накласти арешт майно, вилучене за вищевказаних обставин, оскільки наявні достатні підстави вважати, що майно відповідає критеріям встановленим ст. 98 КПК України, а незастосування арешту може призвести до втрати чи його пошкодження.

Керуючись ст. 170, 171,175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задоволити.

Накласти арешт на банківський рахунок, відкритий в АТ «Ощадбанк» НОМЕР_2 та інші банківські рахунки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПНП НОМЕР_3 , уродженки с. Червоне, Білогірського району Хмельницької області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною розпоряджатись грошовими коштами, які на ньому зберігаються.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя Рівненського міського суду ОСОБА_8