Справа № 761/950/26
Провадження № 1-кс/761/1917/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 220 250 000 000 005 75 від 13.05.2025 за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України про накладення арешту на майно,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 з клопотанням у кримінальному провадженні № 220 250 000 000 005 75 від 13.05.2025 про накладення арешту на майно.

На обґрунтування клопотання зазначено, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України за процесуальним керівництвом Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у вищезазначеному кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.10.1996 зареєстроване Товариство з обмеженою відповідальністю "Електропривод" (далі - ТОВ «Електропривод»), , види економічної діяльності якого - ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення, виробництво електророзподільчої та контрольної апаратури, виробництво електромонтажних пристроїв, виробництво іншого електричного устаткування, ремонт і технічне обслуговування електричного устаткування, установлення та монтаж машин і устаткування, діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах. Директором та одним із засновників вказаного підприємства є громадянин України ОСОБА_4 , а іншим співзасновником є його дружина ОСОБА_5 .

На території Російської Федерації (далі - РФ) 02.12.2021 зареєстроване ООО «Рус Электропривод» (далі ТОВ «Рус Электропривод») (ОГРН 900, юридична адреса: м. Санкт - Петербург, вул. Захар`євська, буд. 17, літера А, прим. ЗН, офіс 4-3), види економічної діяльності якого - виробництво електродвигунів, електроагрегатів і трансформаторів, підйомно-транспортного обладнання, ремонт машин і устаткування, монтаж машин і устаткування, діяльність у сфері інженірингу, управління проектами будівництва, надання послуг технічного консультування в цих сферах, технічні випробування, аналіз і сертифікація. Генеральним директором та засновником вказаного підприємства також є ОСОБА_4 .

У лютому 2024 року, усвідомлюючи, що передача матеріальних ресурсів та інших активів на користь РФ, чи контрольованих РФ підприємств, є незаконним, для успішної реалізації свого злочинного умислу, направленого на передачу матеріальних ресурсів представникам держави агресора, ОСОБА_4 , за сприяння ОСОБА_5 та невстановлених осіб, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності вирішили організувати експорт товарів на територію РФ приховано, через треті країни.

Так, 05.07.2022 ОСОБА_4 , який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_5 , з метою продовження ведення господарської діяльності та завдання шкоди Україні шляхом передачі матеріальних ресурсів і інших активів представникам держави-агресора та налагодження взаємовідносин ТОВ «Електропривод» з підконтрольним російським підприємством ТОВ «Рус Электропривод», у м. Семей Республіки Казахстан зареєстровано «Товарищество с ограниченной ответственностью «АЗ Электропривод» (далі - ТОВ «АЗ Электропривод»), директором якого став ОСОБА_4 .

Надалі, у період 2022-2024 років під керівництвом ОСОБА_4 , який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_5 та іншими невстановленими особами, ТОВ «Електропривод» експортовано товари машинобудівної промисловості (проведено 7 зовнішньоекономічних операцій) на підконтрольне ОСОБА_4 та ОСОБА_5 казахське ТОВ «АЗ Электропривод», а саме комплектні електромеханічні приводи на загальну суму понад 6,7 мільйонів гривень, які у подальшому відправлені на підконтрольне останнім ТОВ «Рус Электропривод», яке безперервно веде господарську діяльність на території РФ, сплачуючи відповідні податки до державних органів.

З огляду на викладене, створення та керівництво вказаними підприємствами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , засвідчує їх умисні дії та умисні дії інших осіб щодо впровадження механізму здійснення фінансово-господарської діяльності на території України, Республіки Казахстан та РФ, з метою завдання шкоди Україні шляхом передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора.

Разом з цим, під керівництвом ОСОБА_4 , який діяв у змові з ОСОБА_5 та іншими особами, у період 2023-2024 років, на виконання договору підряду № 136/ХТЗ-23, укладеного між ТОВ «Рус Электропривод» і «Акционерным обществом Дальневосточная генерирующая компания», підконтрольне їм ТОВ «Рус Электропривод», використовуючи матеріальні ресурси, вироблені на потужностях ТОВ «Електропривод», надало послуги та виконало технічне переобладнання мостових кранів Хабаровської ТЕЦ-3 (найбільша електростанція Хабаровського краю та друга за потужністю теплова електростанція на Далекому Сході, що належить до енергетичного сектору РФ), чим вчинені умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору, передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора.

Відповідно до клопотання слідчого, вищевказані умисні дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 сприяли державі-агресору у виконанні завдань щодо ефективної роботи машинобудівної промисловості та єдиної енергетичної системи РФ, мали на меті не лише підрив економічної стабільності України, але й підтримку військових потенціалів РФ, що сприяло продовженню агресії і призвело до загибелі людей, значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків для України.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 08.01.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Встановлено, що за місцем фактичного проживання головного бухгалтера ТОВ «Електропривод» ОСОБА_6 , за адресою - АДРЕСА_1 , зберігаються речі, предмети, документи, комп`ютерна та мобільна техніка, чорнові записи тощо, що можуть бути доказами здійснення злочинної діяльності.

Згідно з інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, будинок за адресою - АДРЕСА_1 , на праві власності належить ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Враховуючи вищевикладене, 08.01.2026 проведено невідкладний обшук за вищевказаною адресою, у результаті якого вилучено: мобільний телефон «Samsung A 35», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , C/H: НОМЕР_3 , з сім карткою НОМЕР_4 ; мобільний телефон «Xiaomі Redmi», модель 220333 QNY; закордонний паспорт громадянина України ОСОБА_6 № НОМЕР_5 .

Вилучене майно рішенням слідчого від 08.01.2026 визнане речовими доказами у кримінальному провадженні.

Керуючись наведеним, прокурор просив накласти арешт на зазначені докази з метою забезпечення їх збереження, недопущення втрати, пошкодження чи приховування, а також для забезпечення можливості подальшого використання у кримінальному провадженні.

У судове засідання прокурор не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності. У заяві також зазначив, що проведений у порядку ст. 233 КПК обшук легалізовано ухвалою слідчого судді шевченківського районного суду м. Києва від 15.01.2026.

Власник тимчасово вилученого майна, його представник, будучи повідомленими завчасно та належним чином, у судове засідання також не з`явилися.

У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК фіксація за допомогою технічних засобів кримінального провадження у суді не здійснювалась.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими прокурором матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом вчинення кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч. 2 ст. 170 КПК арешт майна допускається серед іншого з метою збереження речових доказів.

Для реалізації встановленої законом мети відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, якщо воно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК критеріям.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди його вчинення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, набуті кримінально протиправним шляхом.

Прокурором та матеріалами клопотання обґрунтовано наявність достатніх підстав вважати, що вилучене під час обшуку майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК, могло бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, могло зберегти на собі його сліди або містити відомості, які можуть бути використані як докази фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У матеріалах клопотання наведено відомості та докази, які, за версією органу досудового розслідування, можуть свідчити про організований та системний характер незаконної фінансово-господарської діяльності, а також про можливий зв`язок вилученого майна з предметом кримінального провадження, та його значення для встановлення обставин злочину.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для задоволення ініційованого прокурором клопотання.

Керуючись ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 220 250 000 000 005 75 від 13.05.2025 арешт на майно, вилучене 08.01.2026 під час обшуку за адресою - АДРЕСА_1 , а саме:

-мобільний телефон «Samsung A 35», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , C/H: НОМЕР_3 , з сім карткою НОМЕР_4 ;

-мобільний телефон «Xiaomі Redmi», модель 220333 QNY;

-закордонний паспорт громадянина України ОСОБА_6 № НОМЕР_5 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Слідчий суддя ОСОБА_1