УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 року

м. Київ

справа № 125/182/24

провадження № 51-1089впс26

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянула клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про направлення кримінального провадження (справа № 125/182/24) з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів і

встановила:

До Касаційного кримінального суду Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про направлення кримінального провадження (справа № 125/182/24) з Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області до іншого районного суду Хмельницької області.

Аргументи автора клопотання зводяться до того, що здійснення об`єктивного й справедливого судового розгляду згаданої справи місцевими судами Вінницької області неможливе через упередженість суддів та прокурора, а таке становить винятковий випадок.

Учасникам судового провадження було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду клопотання, заяв про відкладення розгляду не надходило.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи, наведені в клопотанні, дослідивши наявні в Суді матеріали, колегія суддів дійшла такого висновку.

Як убачається з наданої Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області інформації, до цього суду надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України. Судовий розгляд справи не розпочато.

За правилами ч. 3 ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.

Частиною 1 вказаної статті установлено вичерпний перелік підстав для передачі кримінального провадження на розгляд іншого суду, а саме: якщо до початку судового розгляду виявилося, що воно надійшло до суду з порушенням правил підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для його розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження. Також закон передбачає можливість зміни підсудності у виняткових випадках - з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження або в разі неможливості здійснювати правосуддя відповідним судом (зокрема надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, здійснення безпекових заходів тощо).

Однак ОСОБА_4 висуває вимогу про зміну територіальної підсудності через змову й упередженість, на його думку, суддів та прокурора, що в розумінні законодавчих приписів не становить виняткового випадку. Обставини, на які посилається автор клопотання не можуть слугувати підставами для зміни територіальної підсудності, а в разі наявності в обвинуваченого обґрунтованих сумнівів щодо неупередженості суддів, це питання вирішуються за процедурою § 6 гл. 3 розд. I КПК.

Ураховуючи викладене, поданеклопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 34 КПК, колегія суддів

постановила:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про направлення кримінального провадження (справа № 125/182/24) з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3