Провадження № 11-сс/824/553/2026 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2026 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 , яка діє в інтересах Міністерства юстиції України на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 вересня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги Міністерства юстиції України на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяву (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 31.07.2025 вих. № 108969/38.4.3/15-25,-

В С Т А Н О В И Л А:

Як вбачається з ухвали слідчого судді, до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга, у порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою (повідомленням) про кримінальне правопорушення від 31.07.2025 вих. № 108969/38.4.3/15-25.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 вересня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги Міністерства юстиції України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді ОСОБА_5 , яка діє в інтересах Міністерства юстиції Україниподала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу Міністерства Юстиції України на бездіяльність уповноваженої особи Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві.

В обґрунтування апеляційної скарги представник зазначає, що зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що як слідчий суддя, так і особа, чия бездіяльність оскаржуються, здійснили поверхневий та абсолютно формальний аналіз заяви Міністерства юстиції України без вивчення в повному обсязі доданих матеріалів та доказів у якості додатків.

Так, Міністерством юстиції України в своїй заяві було зазначено конкретні обставини про кримінальні правопорушення (відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення), які є хоч і неповними, але достатніми у вказаних правовідносинах, зокрема, для попередньої кваліфікації та внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та належного проведення досудового розслідування.

Апелянт вважає, що обставини, які викладені Міністерством юстиції України в поданій заяві є виключними та достатніми у вказаних правовідносинах, зокрема, для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та належного проведення досудового розслідування.

Окрім того, на думку представника Міністерства юстиції України, для перевірки відомостей, зазначених в цій заяві, та остаточної кваліфікації кримінального правопорушення необхідно провести слідчі дії для здобуття та дослідження вже наданих доказів, які можуть свідчити про наявність чи відсутність в діях осіб ознак кримінального правопорушення.

Проте, проведення слідчих та процесуальних дій неможливо без внесення відомостей вказаної заяви до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Враховуючи викладені обставини та норми права апелянт вважає, що ухвала слідчого судді від 11.09.2025 є незаконною, оскільки суперечить вимогам ч. 1 ст. 214 КПК України.

Так, представниця Міністерства юстиції України - ОСОБА_5 , будучи повідомленою про дату та час розгляду справи, до суду апеляційної інстанції не з`явилася, причини неявки не повідомили.

Уповноважена особа ТУ ДБР у м. Києві до суду також не з`явилась, були повідомлені про дату та час розгляду справи, причини неявки не повідомили.

Неявка учасників, відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги представниці Міністерства юстиції України - ОСОБА_5 , колегія суддів приходить до наступного висновку.

Рішення про відмову у задоволенні скарги представниці Міністерства юстиції України слідчий суддя мотивував тим, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення, а тому, дослідивши зміст заяви Міністерства юстиції України, слідчий суддя погоджується з висновками ТУ ДБР у м. Києві, викладеними у листі від 02.09.2025 року щодо відсутності підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Колегія суддів вважає, що такі висновки слідчого судді відповідають матеріалам справи та ґрунтуються на вимогах закону.

Так, за змістом ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Аналіз указаної норми дає підстави стверджувати те, що підставою для внесення відомостей до ЄРДР є не будь-яка заява чи повідомлення адресовані слідчому, дізнавачу чи прокурору, а лише та заява чи повідомлення, яка містить відповідну інформацію про вчинене кримінальне правопорушення. Чинний КПК України не містить вимог до форми та змісту заяви чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення. Проте, із змісту ч. 5 ст. 214 КПК України, якою регламентовано перелік відомостей, які вносяться до ЄРДР, можливо зробити висновок про те, що заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення повинна містити виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим чи заявником, а також достатню кількість інформації, яка дає можливість здійснити попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Проаналізувавши заяву Міністерства юстиції України, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про те, що у цій заяві не викладені обставини, які би указували на вчинення кримінального правопорушення, що унеможливлювало виконання слідчим, прокурором вимог п.п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України. Із таким висновком слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Ухвалене рішення ґрунтується на вимогах закону, прийняте у межах наданої слідчому судді компетенції та є належним чином вмотивованим. Слідчим суддею не було зроблено жодних висновків про відсутність складу кримінальних правопорушень. Аналіз мотивувальної частини оскаржуваної ухвали дає підстави стверджувати про те, що слідчим суддею зроблені висновки щодо заяви Міністерства юстиції України на предмет віднесення її до заяв, які дають підстави для внесення відомостей до ЄРДР.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що дійсно заява Міністерства юстиції України, копія якої долучена до матеріалів судового провадження (а.с. 20-21), не містить викладу обставин, які дають підстави зробити висновок про наявність кримінальних правопорушень та прийняти рішення про попередню їх кваліфікацію за ст. 364, 365, 367 КК України.

Щодо доводів апеляційної скарги представниці Міністерства юстиції України - ОСОБА_6 про те, що положення ст. 214 КПК України є імперативними та не передбачають право слідчого/прокурора не вносити відомості до ЄРДР та не вимагають оцінки заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу кримінального правопорушення, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що наявність ознак складу кримінального правопорушення дійсно повинно перевірятися після внесення відповідних відомостей до ЄРДР, проте вказане не виключає того, що в розумінні ст. 214 КПК України подана заява про кримінальне правопорушення повинна мати ознаки заяви про кримінальне правопорушення, які вказані вище, наявність саме яких указує на необхідність внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Наведене у своїй сукупності указує на необґрунтованість вимог апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Ухвала слідчого Печерського районного суду м. Києва від 11 вересня 2025 року, якою відмволено у задоволенні скарги Міністерства юстиції України, відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не знаходить, у зв`язку із чим залишає оскаржувану ухвалу без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 , яка діє в інтересах Міністерства юстиції України- залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 вересня 2025 року - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді ________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3