ІЛЛІНЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 131/1481/25
Провадження № 1-кс/131/56/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" лютого 2026 р. м. Іллінці

Слідчий суддя Іллінецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні без фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, у кримінальному провадженні, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 серпня 2025 року за № 0000050 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,

В С Т А Н О В И В:

23 лютого 2026 року скаржник/потерпілий ОСОБА_3 звернувся до Іллінецького районного суду Вінницької області в порядку ст.ст.303-304 КПК України із скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, у кримінальному провадженні, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 серпня 2025 року за № 0000050 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

В обґрунтування вимог скарги вказано, що 13.02.2026 року ним шляхом відправлення електронного листа з накладенням електронного цифрового підпису на адресу офіційної пошти ВП №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області () було надіслано клопотання про надання доступу до матеріалів кримінального провадження №0000050 та видачу витягу з ЄРДР.

Однак, всупереч вимогам ст.220 КПК України, станом на дату подання скарги клопотання не розглянуте, доступ до матеріалів не надано, витяг з ЄРДР не видано, постанова про відмову не винесена, будь-яке інше процесуальне рішення відсутнє.

ОСОБА_3 зазначає, що така бездіяльність позбавляє потерпілого ефективного засобу юридичного захисту. Бездіяльність має триваючий характер і підлягає судовому контролю.

В зв`язку із вказаним, ОСОБА_3 просить:

- визнати бездіяльність слідчої у кримінальному провадженні №0000050, яка полягала у нерозгляді клопотання від 13.02.2026 року у строк, передбачений ч.1 ст. 220 КПК України.

- встановити, що станом на момент подання цієї скарги (23.02.2026 року) процесуальне рішення за клопотанням прийнято не було.

- зобов`язати слідчого розглянути клопотання від 13.02.2026 року в порядку ст. 220 КПК України з прийняттям відповідного процесуального рішення.

- витребувати у ВП №1 Вінницького РУП ГУНП матеріали, що підтверджують дату, час та спосіб розгляду клопотання, а також факт повідомлення потерпілого про результати розгляду.

- встановити факт порушення триденного строку, визначеного ч.1 ст. 220 КПК України, як завершеного процесуального порушення.

Ухвалою слідчого судді Іллінецькогорайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 від 23 лютого 2026 року відкрито провадження за скаргою ОСОБА_3 та призначено до судового розгляду на 25 лютого 2026 року, зобов`язано Відділення поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області надати слідчому судді матеріали кримінального провадження, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 серпня 2025 року за № 0000050.

До початку судового засідання СВ ВП №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області долучено до справи витребовувані матеріали кримінального провадження.

Слідчий, бездіяльність якого оскаржується, в судове засідання не з`явився. З врахуванням вимог ч.3 ст.306 КПК України, неявка слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

В судове засідання 25 лютого 2026 року скаржник ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про судове засідання з розгляду скарги, не з`явився. Натомість, в поданій заяві заявлено клопотання про розгляд скарги без його участі.

З приводу вказаного зазначаю наступне. Так, відповідно до імперативних вимог частини третьої статті 306 КПК участь у судовому засіданні скаржника чи його захисника, представника (принаймні однієї із зазначених осіб) є обов`язковою. Водночас згідно із частиною другою цієї ж статті слідчий суддя зобов`язаний розглянути скаргу не пізніше сімдесяти двох годин з моменту її надходження.

У разі ж неявки до суду скаржника, належним чином сповіщеного про розгляд скарги, слідчий суддя не наділений повноваженнями забезпечити прибуття цієї особи проти її волі.

Таким чином, закон не встановлює жодних заходів процесуального примусу для забезпечення участі в судовому засіданні особи, котра оскаржує рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора. Не передбачає закон і можливості розгляду судом скарги за відсутності скаржника, належним чином повідомленого про такий розгляд (якщо в судовому засіданні не бере участі його захисник чи представник).

У частині другій статті 307 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, які слідчий суддя може прийняти за результатами розгляду відповідної скарги: скасувати рішення слідчого чи прокурора; зобов`язати припинити дію чи вчинити певну дію; відмовити в задоволенні скарги.

Однак постановлення будь-якої з наведених ухвал за відсутності і скаржника, і його захисника чи представника не відповідатиме приписам частини третьої статті 306 КПК України.

Чергове відкладення розгляду скарги призводить до порушення строку, встановленого частиною другою статті 306 зазначеного Кодексу, а також не гарантує прибуття в наступне судове засідання осіб, котрі не бажають брати в ньому участь.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме заявник.

Так, Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, заявник як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З урахуванням недоліків законодавчого регулювання розгляду слідчим суддею скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, які в аналогічних ситуаціях унеможливлюють дотримання встановленої КПК України процедури, а також з огляду на відсутність єдиної та сталої судової практики з цього питання, приходжу до переконання, що будучи належним чином повідомленим про дату судового засідання за даними вказаними в скарзі, не цікавлячись про подальший розгляд поданої скарги, неявка в судове засідання скаржника без повідомлення поважності причин такої неявки, свідчить про безпідставне умисне затягування справи, що нівелює завдання Кримінального процесуального кодексу України.

Відтак, вважаю за можливе провести розгляд справи за відсутності скаржника, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів на підставі яких можливо розглянути справу та винести рішення, що сприятиме досягненню завдань, визначених у статтях 303-308 КПК України, та розгляду справи в межах розумних строків.

В зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення в порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до ст. 24 КПК України це право гарантується кожному.

Частиною першою статті 303 КПК України визначено перелік рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Так, згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 1640/0/4-12 від 09.12.2012 року «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» оскаржити до слідчого судді бездіяльність слідчого, що полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк можливо лише за наявності зв`язку між обов`язком слідчого вчинити визначеніКПК України дії та строком, у межах якого зазначена особа зобов`язана їх вчинити.

Тому, наведена вище норма дозволяє звернутися до слідчого судді зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Встановлено, що СВ Відділення поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 серпня 2025 року за №0000050, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, за заявою ОСОБА_3 щодо можливого факту підроблення Акту проведення обстеження сім`ї №9 від 19.06.2025 року заступником Управління соціального захисту населення та охорони здоров`я Іллінецької міської ради.

Досудове розслідування здійснюється слідчим СВ ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_4 .

Крім того, встановлено, що 13.02.2026 року ОСОБА_3 подано елетронною поштою клопотання про виконання процесуальних дій у даному кримінальному провадженні (надати йому можливість ознайомитися з усіма матеріалами кримінального провадження №0000050, забезпечити можливість виготовлення фотокопій та копій матеріалів, у тому числі технічними засобами заявника, та видати актуальний витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженні №0000050 із усіма оновленими відомостями станом на дату розгляду даного клопотання), яке зареєстровано 16 лютого 2026 року за №М-1339/ЕЗ.

Судовим розглядом встановлено, що протягом певного часу відповідь від уповноваженої особи ВП №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області за результатами розгляду клопотання ОСОБА_3 не надходила. Відповідні обставини стали підставою для його звернення скаржника до слідчого судді з відповідною скаргою.

Зі скарги слідує, що скаржник вказує на бездіяльність слідчого відділу ВП №1 Вінницького РУП УНП у Вінницькій області щодо не розгляду поданого ОСОБА_3 клопотання від 13.02.2026 року, а саме невиконання вимог ст.220 КПК України щодо не розгляду клопотання в триденний строк без винесення вмотивованої постанови і вручення потерпілому останньої і фактично просить зобов`язати слідчого розглянути вказане клопотання в порядку ст.220 КПК України.

Порядок розгляду клопотань під час досудового розслідування врегульовано статтею 220 КПК України.

Відповідно до ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно наведене вказує, що бездіяльність як предмет судового оскарження має місце тоді, коли в установлений статтею 220 КПК України термін слідчий, прокурор не виконує дій, визначених цією статтею як обов`язкові, - не повідомляє особу, яка заявила клопотання, про результати його розгляду та/або не приймає жодного з альтернативно можливих рішень - не задовольняє клопотання і не виносить мотивованої письмової постанови про відмову у його задоволенні (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 04 квітня 2019 року в провадженні №11-945сап18).

Разом з тим, як встановлено із матеріалів кримінального провадження №0000050, на момент розгляду цієї скарги відомості про розгляд слідчим клопотання ОСОБА_3 від 13 лютого 2026 року в кримінальному провадженні №0000050 відсутні.

Скаржник зазначає, що жодної постанови про задоволення/ відмову в задоволенні клопотання від 13.02.2026 року він так і не отримав.

Слідчим до матеріалів справи не долучено доказів належного розгляду клопотання ОСОБА_3 , а також доказів, що заявнику повідомлено про розгляд його клопотання у порядку, визначеному ч. 2 ст. 220 КПК України.

Таким чином, встановлено, що під час розгляду поданого ОСОБА_3 клопотання слідчим не дотримано вимог кримінального процесуального закону щодо порядку вирішення клопотання щодо згаданої вище процесуальної дії та не було прийнято будь-якого процесуального рішення за правилами ч.2 ст.220 КПК України, тим самим має місце бездіяльність, як предмет судового оскарження, а тому доводи заявника в цій частині є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню в цій частині.

Що стосується вимоги скарги про про визнання бездіяльності слідчої у кримінальному провадженні №0000050, яка полягала у нерозгляді клопотання від 13.02.2026 року у строк, передбачений ч.1 ст. 220 КПК України, то в цій частині скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 307 КПК України встановлений вичерпний перелік рішень, які можуть бути ухвалені слідчим суддею за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування, а саме, - за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування постановляється ухвала слідчого судді, яка може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

За таких обставин, слідчий суддя за результатами розгляду скарг, зокрема, на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні шляхом постановлення однієї з вищезазначених ухвал.

З огляду на зазначене, слідчий суддя відповідно до положень КПК України не наділений повноваженнями за результатами розгляду відповідних скарг визнавати бездіяльність слідчої.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ч.ч.1,3 ст. 26 КПК).

З огляду на положення ст.ст.26,307 КПК України, слідчий суддя вважає, що вимога заявника про визнання бездіяльності слідчої задоволенню не підлягає.

Таким чином, проаналізувавши наведені у скарзі доводи, повно і всебічно оцінивши наявні матеріали з точки зору їх достатності і взаємного зв`язку, слідчий суддя дійшов до висновку, що вимоги поданої скарги необхідно задовольнити частково та зобов`язати слідчого СВ ВП №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, розглянути зазначене клопотання в порядку, визначеному ст.220 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.3,5,24,26,303-309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, - задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого Відділення поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 серпня 2025 року за №0000050 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, розглянути в порядку ст.220 КПК України клопотання ОСОБА_3 про проведення слідчих (розшукових) дій в даному кримінальному провадженні від 13 лютого 2026 року шляхом прийняття відповідної постанови.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Іллінецького районного суду Вінницької області ОСОБА_5