УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року

місто Чернігів

Справа №751/1486/26

Провадження №1-кс/751/411/26

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

слідчої ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчої слідчого відділу Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області, ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, раніше не судимого, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у кримінальному провадженні № 0000410, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.02.2026 року,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий у кримінальному провадженні старша слідча слідчого відділу Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області, ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням, погодженими прокурором Чернігівської окружної прокуратури, ОСОБА_7 про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, строком на 60 днів, з подальшим утриманням його в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор». Не визначати розмір застави, відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділом Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000410 від 14.02.2026, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що 14.02.2026 , близько 19 год 00 хв, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у кухонній кімнаті квартири АДРЕСА_2 , в ході конфлікту, що виник із мотивів неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою умисного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, тримаючи ніж у руці, умисно наніс не менше трьох ударів лезом ножа в область живота, грудної клітки та шиї ОСОБА_8 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини без пошкодження внутрішніх органів та непроникаючих колото-різаних ран грудної клітки та шиї, які відповідно до статті 2.1.4 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

14.02.2026 ОСОБА_5 затримано, на підставі ст. 208 КПК України (час фактичного затримання о 23 год 20 хв 14.02.2026) та 15.02.2026 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення у ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років: підозрюваний ніде офіційно не працює, схильний до вживання спиртних напоїв, недостатньо міцні соціальні зв`язки, тому є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі, останній, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання за скоєне, може переховуватись від органу досудового розслідування та /або суду.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, незаконно впливати на потерпілого та свідків цьому ж кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин, перебуваючи на волі, матиме реальну можливість впливу на потерпілого ОСОБА_8 , свідків, яким відомі обставини вчинення злочину, зокрема ОСОБА_9 , сусідів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,, що у сукупності створює вказаний ризик.

Показання свідків та потерпілого мають важливе значення для цього кримінального провадження, проте в умовах зацікавленості підозрюваного у відверненні негативних наслідків, обумовлених притягненням його до кримінальної відповідальності, він може безпосередньо, а також використовуючи зв`язки із іншими особами, впливати на вказаних вище осіб у різних формах (умовляння, підкуп, заохочення тощо), з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі, тощо.

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню може бути виражений у створенні підозрюваним штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих показань, на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вчинити інше кримінальне правопорушення обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 може вчинити інші кримінальні правопорушення, внаслідок своєї антисоціальної поведінки, відсутності сталих соціальних зв`язків, оскільки останній ніде не працює, зловживає спиртними напоями, тому без належного контролю правоохоронних органів, останній зможе вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Враховуючи зазначені ризики, інший більш м`який запобіжний захід застосувати неможливо. Особисте зобов`язання не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, у зв`язку із наявністю перелічених вище ризиків.

Також, у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості про осіб, які заслуговують на довіру, тому запобіжний захід у виді особистої поруки обрати неможливо.

Запобіжний захід у виді застави також не забезпечить покладених на підозрюваного обов`язків, оскільки його майновий стан, на даній стадії досудового розслідування невстановлений, а також відсутні будь-які заставодавці, які б могли внести кошти на спеціальний рахунок.

Окрім того, враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, пов`язаного із застосуванням насильства, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Домашній арешт не забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, у зв`язку з існуванням наведених ризиків та обставин, що їх обґрунтовують.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні підтримали клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення застави, з підстав зазнасених у клопотанні та долучених до нього доказів на підтвердження обгрунтованості підозри та наявності ризиків.

Захисник підозрюваного заперечив щодо задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вважає, що зазначені у клопотанні ризики нічим не підтверджено. Зазначає, що ОСОБА_5 має міцні соціальні звязки, одружений, є учасником бойових дій, у зв`язку з воєнним станом він немає можливості виїхати за кордон, тому відсутній ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Також, відсутній ризик впливу підозрюваного на потерпілого та свідків, сторона обвинувачення не надає доказів на підтвердження факту впливу на них. Ризик, передбачений п.4 ч.1 ст. 177 КПК України, взагалі нічим підтверджується, це оціночне поняття. Також, відсутній ризик вчинення ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень. Крім того, на думку сторони захисту, фактичними обставинами не підтверджується кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч.1 ст. 121 КК України. Звертає увагу суду, що після вчинення правопорушення підозрюваний визвав карету швидкої допомоги.

Просить застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника щодо обрання більш м`якого запобіжного заходу. Додатково пояснив, що на теперішній час він офіційно ніде не працює, заочно навчається на 5 курсі магістратури, має пільни УБД з 2014 року, у березні 2024 року звільнений зі служби, як непридатний. Одружений з матір`ю потерпілого ОСОБА_8 - ОСОБА_9 .

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали провадження, слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділу Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000410 від 14.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

14.02.2026 ОСОБА_5 затримано, на підставі ст. 208 КПК України (час фактичного затримання о 23 год. 20 хв. 14.02.2026)

15.02.2026 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні. з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК України.

Вирішуючи питання стосовно заявленого клопотання про обрання запобіжного заходу тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , суд враховує що він підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років; наявність доказів, які можуть переконувати суд, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення; конкретні обставини вчинення правопорушення, що може свідчити про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, слідчий суддя враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання, до затримання офіційно не працював, одружений, враховує молодий вік та задовільний стан здоров`я підозрюваного, оскільки відсутня медична документація, що об`єктивно підтверджувала б погіршення стану здоров`я. Крім того, суд враховує, що у день вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_5 перебував у стані алкогольного спяніння, що підтверджується випискою з медичної карти.

Щодо клопотання захисника про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя дійшов до переконання про відсутність правових підстав для його задоволення, виходячи з такого.

Так, згідно із ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Слідчий суддя зазначає, що ті обставини, що підозрюваний ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, одружений, є учасником бойових дій, оцінюються слідчим суддею критично, оскільки зазначені обставини жодним чином не стали для підозрюваного тим стримуючим фактором, який би запобіг вчиненню кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , тому з огляду на встановлені у судовому засіданні ризики та обставини інкримінованих підозрюваному ОСОБА_5 дій, слідчий суддя вважає, що застосування такого запобіжного заходу, на даній стадії кримінального провадження не відповідатиме потребам, меті та завданням відповідного запобіжного заходу.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Стороною захисту не надано достатніх даних про наявність обставин, які могли б вплинути на обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Із метою запобігання зазначеним ризикам, та враховуючи особу підозрюванаого, слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому дійшов висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, керуючись п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Керуючись статтями 115, 176-178, 183, 184, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчої слідчого відділу Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області, ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, з подальшим утриманням у державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор», строком на 30 днів, до 17.03.2026 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

Слідчий cуддя ОСОБА_1