У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2026 рокуСправа № 634/35/26 Провадження № 1-кп/634/73/26

Сахновщинський районний суд Харківської області у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в сел. Сахновщина Харківської області у режимі відеоконференцзв`язку клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 про звільнення: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мигія Первомайського району Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, 2025 року народження, військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5ст.407 КК України,

встановив:

У провадження Сахновщинського районного суду Харківської області надійшло клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5ст.407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Згідно клопотання ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за наступних обставин.

24.02.2025 старшого солдата ОСОБА_4 , зараховано наказом командира військової частини НОМЕР_1 до списків особового складу на посаду старшого стрільця -оператора 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 . Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 26.02.2026 року ОСОБА_4 призначено на посаду старшого стрільця -оператора 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України, не допускати негідних вчинків та стримувати від них інших, про все, що сталося з ним і стосується виконання службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження зобов`язаний доповідати безпосередньому начальникові. Крім цього, згідно вищевказаних положень нормативно-правових актів, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до п.п. 1,3 ч. З ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Однак, старший солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби, перебуваючи на посаді на посаді старшого стрільця -оператора 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 вирішив стати на злочинний шлях, та діючи умисно, в умовах воєнного стану, без дозволу командування та поважних причин тимчасова, незаконно ухилився від проходження військової служби та провів час на власний розсуд.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, старший солдат ОСОБА_4 в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, за відсутності законних підстав, в умовах воєнного стану, без поважних причин та відповідного дозволу командирів, 02.03.2025 року самовільно залишив тимчасове місце дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 в районі АДРЕСА_2 та у період з 02.03.2025 року до 27.11.2025 року перебував за межами частини, знаходячись постійно за місцем свого мешкання, де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, старший солдат ОСОБА_4 в період з 02.03.2025 року до 27.11.2025 року, в умовах воєнного стану, незаконно постійно перебував поза межами військової частини НОМЕР_1 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та без поважних причин.

За час відсутності на службі ОСОБА_4 обов`язки з військової служби за посадою не виконував, перебуваючи поза межами території військової частини в медичні установи не звертався, правоохоронні органи, органи державної влади або органи місцевого самоврядування про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від військової служби та про його причини не повідомляв, вільний час проводив на власний розсуд до 27.11.2025 року до моменту добровільного самостійного з`явлення до правоохоронного органу.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, а саме самовільне залишення військової частини тривалістю понад три доби, вчиненого в умовах воєнного стану.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити та звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, а кримінальне провадження закрити.

ОСОБА_4 в судовому засіданні просив клопотання задовольнити, звільнити його від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження.

Суд, вислухавши думки учасників процесу та дослідивши матеріали провадження, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно з ч. 3 ст. 288 КПК України у разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Положеннями ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» передбачено, що військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 під час дії воєнного стану 02 березня 2025 року вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, 27 листопада 2025 року добровільно звернувся із клопотанням про намір повернутись до військової частини для продовження проходження військової служби.

Командир військової частини НОМЕР_2 надав письмову згоду на подальше проходження підозрюваним ОСОБА_4 військової служби у вказаній частині на посаді номер обслуги 1 артилерійського взводу 4 артилерійської батареї 2 артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_2 .

З огляду на викладене, а також приймаючи до уваги вищенаведені положення закону про кримінальну відповідальність та кримінального процесуального закону, позиції прокурора та підозрюваного, який проти задоволення клопотання не заперечував, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити, ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності та кримінальне провадження щодо нього закрити.

У зв`язку із звільненням ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі, зобов`язати ОСОБА_4 у найкоротший термін, що не перевищує 72 годин, прибути до військової частини НОМЕР_2 для подальшого проходження військової служби та зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 після набрання ухвалою законної сили невідкладно поновити ОСОБА_4 на військовій службі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284, 286 КПК України, ст. 401 КК України суд,-

постановив:

Клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5ст.407 КК України - задовольнити.

На підставі ч. 5 ст. 401 КК України звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0014558 від 25.09.2025 щодо ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 після набрання ухвалою законної сили невідкладно поновити ОСОБА_4 на військовій службі.

Зобов`язати ОСОБА_4 не пізніше 72 годин після набрання ухвалою законної сили прибути до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Повна ухвала складена та проголошена учасникам процесу 24.02.2026 року.

Суддя: