Справа №463/1980/26
Провадження №1-кс/463/2565/26
У Х В А Л А

про арешт майна

16 березня 2026 року Личаківський районний суд м. Львова

Слідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в режимі відеоконференції клопотання старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу Територіального управління, розташованого у м. Львові ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 , про арешт майна в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004 від 9 січня 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України, -

в с т а н о в и в:

слідчий 6 березня 2026 року звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про накладення арешту на майно, речі та предмети, які були вилучені під час огляду місця події на території торгового центру «Епіцентр» за адресою: Вінницька обл., Вінницький р-н, с. Зарванці, Хмельницьке шосе, 1-А, а саме: на мобільний телефон «Гелексі Ноте 20 5G» моделі SM-N981U1 із сім картою із абонентським номером НОМЕР_1 в чорному чохлі, який належить ОСОБА_3 .

Подане клопотання мотивує тим, що в провадженні Другого слідчого відділу Територіального управління, розташованого у м. Львові перебувають матеріали кримінального провадження №0000004 від 9 січня 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України. Досудовим розслідуванням установлено, що військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 НГУ ОСОБА_3 та інші на даний час не встановлені особи, викрадають у вказаній військовій частині військове майно, отримане в рамках оборонних закупівель для військових формувань - дрони FPV різних видів та моделей та в подальшому реалізовують їх через мережу Інтернет, зокрема через платформу «ОЛХ» фізичним особам. Вказує, що 5 березня 2026 року під час огляду місця події на території торгового центру «Епіцентр» за адресою: Вінницька обл., Вінницький р-н, с. Зарванці, Хмельницьке шосе, 1-А виявлено та вилучено наступне: мобільний телефон Гелексі Ноте 20 5G» моделі SM-N981U1 із сім картою із абонентським номером НОМЕР_1 в чорному чохлі, який належить ОСОБА_3 5 березня 2026 року у зв`язку з важливістю вилучених речей та документів у кримінальному провадженні винесено постанову про визнання вищевказаних речей та документів речовими доказами. Зазначає, що вказані вище речі та предмети мають доказове значення під час розслідування указаного кримінального провадження, а саме на даний час існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вищевказані предмети та документи є доказами у кримінальному провадженні, адже вони відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (вони є матеріальні об`єкти, які могли зберегти на собі сліди злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження), у зв`язку із цим є необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів. Враховуючи викладене, подане клопотання просить задовольнити.

Матеріали клопотання надійшли до Личаківського районного суду м. Львова засобами поштового зв`язку 10 березня 2026 року та автоматизованою системою документообігу суду для розгляду таких було визначено слідчого суддю ОСОБА_1 , клопотання призначено до розгляду в судовому засіданні на 11 березня 2026 року, однак у такому за клопотанням представника власника майна розгляд клопотання відкладено на 16 березня 2026 року.

13 березня 2026 року до суду через систему «Електронний суд» надійшло заперечення представника власника майна ОСОБА_4 на клопотання про арешт майна в якому просить відмовити у задоволенні клопотання про арешт вилученого у ОСОБА_3 майна під час обшуків 5 березня 2026 року у приміщенні будинку АДРЕСА_1 , а також в автомобілі «Опель Зафіра» д.н.з. НОМЕР_3 , та повернути вилучені речі та грошові кошти в сумі 285500 грн. власнику ОСОБА_3 . Водночас, будь-яких пояснень чи заперечень щодо клопотання про накладення арешту на майно, вилучене під час огляду місця події на території торгового центру «Епіцентр» за адресою: Вінницька обл., Вінницький р-н, с. Зарванці, Хмельницьке шосе, 1-А, а саме належного ОСОБА_3 мобільного телефону із сім картою в чохлі, подане заперечення не містить, а тому таке не береться слідчим суддею до уваги.

В судовому засіданні 16 березня 2026 року власник майна ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 , які брали участь в такому в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів, щодо задоволення клопотання заперечили. Вважають, що відсутні підстави для накладення арешту на вказаний телефон, оскільки в діях ОСОБА_3 відсутній склад кримінального правопорушення, про підозру йому не повідомлялось, а вилучений телефон використовувався ним у професійній діяльності.

Старший слідчий в ОВС Другого слідчого відділу Територіального управління, розташованого у м. Львові ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду клопотання, не з`явився, неприбуття такого згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Заслухавши думку учасників судового засідання, оглянувши представлені матеріали клопотання, приходжу до наступного.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що Другий слідчий відділ (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0000004 від 9 січня 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України, за фактом того, що група військовослужбовців, діючи за попередньою змовою, в умовах воєнного стану, налагодила протиправний механізм заволодіння військовим майном та його подальшого збуту на території Львівської області.

При цьому як вбачається із долучених до клопотання матеріалів, дійсно є підстави вважати, що могло бути вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 410 КК України, та до вчинення таких може бути причетним військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 НГУ ОСОБА_3 .

З протоколу огляду місця події від 5 березня 2026 року вбачається, що того дня старшим слідчим в ОВС Другого слідчого відділу Територіального управління, розташованого у м. Львові ОСОБА_5 було проведено огляд місця події на території торгового центру «Епіцентр» за адресою: Вінницька обл., Вінницький р-н, с. Зарванці, Хмельницьке шосе, 1-А, де знаходився ОСОБА_3 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон Гелексі Ноте 20 5G» моделі SM-N981U1 із сім картою із абонентським номером НОМЕР_1 в чорному чохлі, який належить останньому.

Постановою старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу Територіального управління, розташованого у м. Львові ОСОБА_5 від 5 березня 2026 року зазначене вище майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000004 від 9 січня 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Завдання, для виконання якого слідчий звертається з клопотанням може бути виконане, оскільки завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою накладення арешту на майно, зазначене слідчим у клопотанні, є забезпечення збереження речових доказів.

Підставами накладення арешту на зазначене у клопотанні майно є необхідність забезпечення зберігання даних речових доказів шляхом накладання арешту.

Слідчий довів, що зазначене у клопотанні майно є речовими доказами, оскільки таке могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна.

Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, що перешкоджатимуть збереженню речових доказів.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту даного майна, наслідки такого, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, з метою збереження речових доказів, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.

При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що накладення арешту на майно не позбавляє власника такого можливості в подальшому звернутись з клопотанням про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України у разі, якщо в подальшому застосуванні цього заходу відпаде потреба.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 236, 395 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

клопотання старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу Територіального управління, розташованого у м. Львові ОСОБА_5 задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на майно, речі та предмети, які були вилучені під час огляду місця події на території торгового центру «Епіцентр» за адресою: Вінницька обл., Вінницький р-н, с. Зарванці, Хмельницьке шосе, 1-А, а саме: на мобільний телефон «Гелексі Ноте 20 5G» моделі SM-N981U1 із сім картою із абонентським номером НОМЕР_1 в чорному чохлі, який належить ОСОБА_3 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу Територіального управління, розташованого у м. Львові ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7