№ 1-кс/755/969/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" березня 2026 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , осіб, які подали скарги - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк у кримінальному провадженні № 0000940 від 30.09.2025 року та на бездіяльність уповноваженої особи Дніпровського УП ГУ НП в місті Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду зі скаргами на бездіяльність уповноваженої особи Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк у кримінальному провадженні № 0000940 від 30.09.2025 року та на бездіяльність уповноваженої особи Дніпровського УП ГУ НП в місті Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Скарги мотивовані тим, що в провадженні Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000940 від 30.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КПК України. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві було подано два клопотання № 036/Т.Є./2026 та № 037/Т.Є./2026 про витребування доказів, що підтверджують доводи заяви про кримінальні правопорушення (ст. ст. 135, 182, 190, 191, 194, 355, 356, 364 КК України) та про допит представників компаній «Київські енергетичні послуги» (YASNO) та ОСР «ДТЕК Київські електромережі», однак, клопотання не розглянуті у строки, визначені ст. 220 КПК України, слідчий ігнорує необхідність встановлення складу злочинів, зокрема, за ст. 182 КПК України (порушення недоторканності приватного життя в частині незаконної обробки та передачі персональних даних споживачів). Рішенням суду було скасовано постанову про закриття кримінального провадження, де було вказано про те, що органом досудового розслідування не було витребувано документи щодо права власності на електромережі або права оперативного управління ними (передача мереж Київською міською радою до ДТЕК). Також, не досліджено договори, на підставі яких споживачів примушують до цивільно-правових відносин, де без підтвердження права власності постачальника всі борги та витрати списуються на споживача. Суд наголосив на тому, що для відключення електроенергії має бути рішення суду та акти, підписані відповідальними особами, чого надано не було. Згідно з позицією ВССУ, рішення мають містити відповіді на всі доводи скаржника. Повнота дослідження означає встановлення кола обставин, що виключають будь-які сумніви. Відсутність дій слідчого щодо витребування доказів є проявом упередженості та порушенням ст. ст. 2, 9, 28, 94 КПК України. Слідчий зобов`язаний детально перевірити доводи заявника, що наразі, не зроблено. Попри очевидну шкоду, завдану їм діями енергетичних компаній, слідчий, всупереч ст. 55 КПК України, не визнав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 потерпілими та не видав пам`ятку про процесуальні права. Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просять зобов`язати уповноважену особу невідкладно розглянути клопотання № 036/Т.Є./2026 та № 037/Т.Є./2026, зобов`язати слідчого витребувати докази щодо правопорушень, передбачених ст. ст. 135, 182, 190, 191 (ч. 4), 194, 355, 356, 364 КК України, зокрема, документи про право власності/управління мережами та правові підстави нарахувань, винести процесуальне рішення про визнання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 потерпілими у даному кримінальному провадженні та негайно вручити пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, зобов`язати слідчого провести допит службових осіб ТОВ «Київські енергетичні послуги» та ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі». Зокрема, враховуючи маніпуляції з боку групи дізнання, всі їх дії направлені на пошук будь-яких підстав, навіть формальних, для того, щоб закрити справу. Під час попереднього оскарження їхньої бездіяльності, керівник дізнання зазначив про незнання матеріалів справи (йому було невідомо, що заява написана також від імені ОСОБА_4 ), зокрема, як у постанові про закриття кримінального провадження так і під час попереднього оскарження, керівником дізнання було повідомлено, що нібито, ОСОБА_3 заперечував з приводу допиту його матері, що не відповідає дійсності. Відчувши тиск на собі під час допиту, ОСОБА_3 розуміє, що те саме очікує його матір. Крім того, ОСОБА_3 розуміє, що питання його матері (як і його) будуть направлені на пошук формальних підстав для закриття справи, а в нього немає змоги навіть витребувати матеріали справи та перевірити наявність власноруч викладених показань, як ним, так і його матір`ю, які він просив долучити під час свого допиту, а остання буде вимагати долучити власноруч викладені показання під час свого допиту. Дізнання порушує закон, не визнаючи їх потерпілими та ігноруючи їхні звернення з приводу визнання потерпілими, а в останніх немає права витребувати матеріали справи. Керуючись ст. 225 КПК України, необхідно допитати ОСОБА_4 , як заявника, та свідка. Показання ОСОБА_4 є ключовими для встановлення факту примушування до підписання договору групою осіб (співробітниками енергокомпаній), що підпадає під ознаки складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України. Слідством ігнорується той факт, що дії службових осіб ТОВ «Київські енергетичні послуги», ДТЕК «Київські електромережі» та «ЯСНО» мали характер колективного тиску. Для підтвердження відсутності законних підстав для вимог енергокомпанії, необхідно витребувати рахунок-фактуру, який згідно зі ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», є первинним документом, що фіксує факт здійснення господарської операції та наявність грошового зобов`язання. Відсутність належним чином оформленого рахунку доводить незаконність вимог, що супроводжувалися примусом. Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, справа № 750/1627/18 (провадження № 61-43895св18) вказав, що належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, рахунок-фактура,чеки тощо. Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просять допитати у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 щодо обставин примушування до підписання документів (договору) та визнання боргових зобов`язань, зобов`язати уповноважену особу Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві внести відомості до ЄРДР щодо додаткової правової кваліфікації за ч. 2 ст. 355 КК України, зобов`язати витребувати у ТОВ «Київські енергетичні послуги», ДТЕК «Київські електромережі» та «ЯСНО» оригінали рахунків фактур за відповідний період як єдиний доказ боргу, згідно із ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», витребувати фотокопію договору між компанією ТОВ «Київські енергетичні послуги» та фізичною особою ОСОБА_4 який власноруч підписаний останньою, зобов`язати передати матеріали кримінального провадження за підслідністю до слідчого відділу (управління) у зв`язку з наявністю ознак злочину.

У судовому засіданні ОСОБА_3 зазначив, що ним та ОСОБА_4 ставиться питання про бездіяльність уповноваженої особи Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві щодо не розгляду поданих ними клопотань, зокрема, вони вважають, що також наявна кваліфікація правопорушення за ч. 2 ст. 355 КК України, про що ними було зазначено у попередній заяві про вчинення кримінальних правопорушень, однак, таку кваліфікацію уповноваженою особою Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві не враховано, тому, просять зобов`язати орган досудового розслідування внести відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань з урахуванням обставин, про які вони зазначили у заяві про вчинення кримінального правопорушення раніше та у скарзі, поданій у судовому засіданні.

У судовому засіданні ОСОБА_4 підтримала думку ОСОБА_3 .

Особи, бездіяльність яких оскаржується, у судове засідання не з`явилися, хоча матеріали провадження за скаргою містять дані про виклик уповноважених осіб у судове засідання, однак, їх неявка, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, не перешкоджає розгляду даних скарг.

Вивчивши доводи скарг, заслухавши думку ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , слідчий суддя встановив наступне.

Так, у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, яка для України набрала чинності 11 вересня 1997 року, закріплено принцип доступу до правосуддя.

Під доступом до правосуддя, згідно зі стандартами ЄСПЛ, розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

При цьому, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення від 04 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції» (Bellet v. France)).

Реалізація такого права має здійснюватися заявником з урахуванням того, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Діючим кримінальним процесуальним законодавством України, зокрема його ст. 220 КПК України, визначено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

У п. 33 Рішення ЄСПЛ у справі «DomboBeheer B.V. v. TheNetherlands» від 27.10.1993 року та у п. 38 Рішення ЄСПЛ у справі «Аnkel v. Switzerland» від 23.10.1996 року закріплено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

У п. 134 Рішення ЄСПЛ «Генадій Науменко проти України», п. 168 рішення у справі «Айдин проти Туреччини», п. 75 «Афанасьєв проти України», п. 207 рішення у справі «Ічаба проти Швейцарії» та багатьох інших рішеннях ЄСПЛ встановлено, що засіб правового захисту відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод («Право на ефективний засіб правового захисту»), повинен бути ефективним на практиці, як і в теорії, у тому сенсі, що користуванню засобами захисту не повинно чинитися перешкод діями або бездіяльністю органів влади держави.

У цьому випадку, як вбачається з наданих матеріалів, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві подано два клопотання № 036/Т.Є./2026 та № 037/Т.Є./2026 про витребування доказів, що підтверджують доводи заяви про кримінальні правопорушення (ст. ст. 135, 182, 190, 191, 194, 355, 356, 364 КК України) та про допит представників компаній «Київські енергетичні послуги» (YASNO) та ОСР «ДТЕК Київські електромережі», однак, на час подання скарг до суду, вищевказані клопотання, відповідно до вимог ст. 220 КПК України, так і не розглянуті, тому, скарга в цій частині підлягає задоволенню.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Зокрема, згідно із ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого та прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, у якій просили зобов`язати уповноважену Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 355 КК України. Відповідно до ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 17.09.2025 року, було задоволено скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, з якої вбачається, що останній подавав до Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві заяву про вчинення кримінальних правопорушень, від 28.08.2025, прийняту 01.09.2025 з відміткою М-36999/1450863 від 01.09.2025, у тому числі, за правовою кваліфікацією за ст. 355 КК України, і як пояснив у судовому засіданні ОСОБА_3 , таку правову кваліфікацію не було враховано органом досудового розслідування, а тому, скарга в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно з ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення, тобто, з часу прийняття такої заяви і виникає обов`язок внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити в іншій частині скарг, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, встановлено перелік ухвал, які можуть бути постановлені за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги, тобто, вирішення вказаних вимогу скарзі не належать до компетенції слідчого судді.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 9, 214, 220, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену (их) особу (іб) Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000940 від 30.09.2025 року, вчинити дії, передбачені ст. 220 КПК України (клопотання задовольнити або відмовити в його задоволенні шляхом постановлення умотивованої постанови) за клопотаннями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 № 036/Т.Є./2026 та № 037/Т.Є./2026, у строки, визначені ст. 220 КПК України, прийнявши процесуальне рішення, про прийняття якого повідомити осіб, які заявили клопотання.

Зобов`язати уповноважену (их) особу (іб) Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві вчинити дію, передбачену ст. 214 КПК України (після подання заяви/повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань) за заявою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 10.03.2026 року, яку подано в судове засідання (копія якої надсилається із зазначенням ч. 2 ст. 355 КК України) та з урахуванням доводів, що були викладені у заяві ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення від 28.08.2025, прийняту 01.09.2025 з відміткою М-36999/1450863 від 01.09.2025, копія якої надсилається.

В іншій частині скарг - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя