Справа № 344/3298/26
Провадження № 1-кс/344/1663/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу застави в частині покладених обов`язків в рамках кримінального провадження за № 0000702 від 28.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся до слідчого судді з даним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000702 від 28.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Прокурором у клопотанні зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 28.12.2025, близько 12 год 50 хв, водій ОСОБА_5 , керуючи маршрутним автобусом марки «Vanhool», реєстраційний номер НОМЕР_1 Республіка Чехія, та, виконуючи пасажирські перевезення за маршрутом «Рахів Ліберець», у світлу пору доби рухався проїзною частиною автодорогою Н-10 сполученням «Стрий Чернівці Мамалига» на відрізку 47 км, зі сторони м. Стрий в напрямку до м. Чернівці, що між населеними пунктами с. Оболоня та с. Креховичі, Калуського району, Івано-Франківської області. В указаному місці проїзна частина дороги призначена для двох напрямків руху, має по одній смузі для руху в кожному напрямку, що розділені між собою осьовою лінією дорожньої розмітки 1.1 ПДР України. У салоні автобуса марки «Vanhool», реєстраційний номер НОМЕР_1 Республіка Чехія, водій ОСОБА_5 перевозив тридцять вісім пасажирів.

Під час руху ділянкою автодороги сполученням «Стрий Чернівці Мамалига» на відрізку 47 км, водій ОСОБА_5 проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух і безпечно керувати ним, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості не враховував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та допустив виїзд керованого автобуса марки «Vanhool», реєстраційний номер НОМЕР_1 Республіка Чехія, праворуч за межі проїзної частини дороги з подальшим з`їздом у кювет та перекиданням автобуса на праву сторону.

При цьому, водій ОСОБА_5 порушив вимоги Правил дорожнього руху, затвердженого Постановою КМ України №1306 від 10.10.2001 (з подальшими змінами та доповненнями), а саме: п. 1.5., п. 2.3. б), д), п. 10.1 та 12.1.

У результаті порушення водієм ОСОБА_5 зазначених пунктів Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої пасажир автобуса марки «Vanhool», реєстраційний номер НОМЕР_1 Республіка Чехія, ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці дорожньо-транспортної пригоди. Інші пасажири отримали наступні тілесні ушкодження:

- неповнолітня ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому поперекового хребця на рівні L-1, які згідно Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості;

- ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді множинних переломів двох лопаток, які згідно Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості;

- ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді правобічного пневмотораксу, перелому 4-х ребер справа, які згідно Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості;

- ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому тазу, які згідно Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості;

- ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому хребця на рівні L-4, які згідно Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості;

- ОСОБА_13 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому 12-го ребра справа, які згідно Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості;

- ОСОБА_14 отримала тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, перелому поперечних відростків на рівні L-1 - L-4, рваної рани правого вуха, які згідно Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Прокурором у клопотанні вказано, що 28 грудня 2025 року ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, а час фактичного затримання рахується з 18 год 55 хв 28.12.2025 року.

29 грудня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та зареєстрованому в АДРЕСА_1 , жителю АДРЕСА_2 , громадянину України, українцю, працюючому на посаді водія в D.M.D. GROUP, з середньо-спеціальною освітою, одруженому, реєстраційний номер облікової карти платника податків - НОМЕР_2 , раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

30 грудня 2025 року ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду застосовано відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25.02.2026 включно, із визначенням застави у розмірі 184708 (сто вісімдесят чотири сімсот вісім) гривень, яку внесено та 31.12.2025 підозрюваного ОСОБА_5 звільнено з-під варти з покладенням обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України:

прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою їх вимогою;

без дозволу слідчого, прокурора чи суду не відлучатись за межі населеного пункту, у якому він зареєстрований та проживає;

повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця свого проживання;

утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

31грудня2025року після внесення застави ОСОБА_5 звільнений з ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)»та вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суд у кримінальному провадженні, продовжено строк досудового розслідування до 28.04.2026 року.

Як зазначено прокурором в клопотанні, що обґрунтованість підозри вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 повністю підтверджується доказами, які містяться у протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 28.12.2025 та додатками до нього, протоколами допитів потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , протоколами допитів свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 а також іншими доказами зібраними у кримінальному провадженні.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , належить до категорії тяжкого злочину, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років.

Згідно із вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків передбачених у п. п.1, 3, 4 ч. 1ст. 177 КПК України, тобто, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення у виді позбавлення волі. Також підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності може покинути територію України, так як має дозвіл на виїзд за її межі; незаконно впливати на свідків та потерпілих, так як досудове розслідування триває, встановлюються очевидці події, анкетні відомості про свідків підозрюваному стануть відомі при ознайомленні із матеріалами кримінального провадження;перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з метою уникнення від кримінальної відповідальності, зокрема не з`являтись за викликом слідчого, прокурора чи суду, оскільки він є жителем іншої області.

Прокурором в клопотанні вказано, що зазначені ризики продовжують існувати та не зменшились, а тому підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу у вигляді застави, в частині покладених обов`язків, немає, у зв`язку із чим звернувся із вказаним клопотанням до слідчого судді.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просили клопотання задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисник не заперечили щодо задоволення даного клопотання.

Заслухавши прокурора, слідчого, захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного, та які згідно з ч. 6 цієї статті можуть бути покладені на строк не більше двох місяців, а при необхідності можуть бути продовжені за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу.

Ст. 219 КПК України визначено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження, п.4 ч. 3 ст. 219 КПК України передбачено, що з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене: протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, ч.4 даної статті передбачено можливість продовження строку досудового розслідування.

28 грудня 2025 року ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, а час фактичного затримання рахується з 18 год 55 хв 28.12.2025 року.

29 грудня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та зареєстрованому в АДРЕСА_1 , жителю АДРЕСА_2 , громадянину України, українцю, працюючому на посаді водія в D.M.D. GROUP, з середньо-спеціальною освітою, одруженому, реєстраційний номер облікової карти платника податків - НОМЕР_2 , раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

30 грудня 2025 року ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду застосовано відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25.02.2026 включно, із визначенням застави у розмірі 184708 (сто вісімдесят чотири сімсот вісім) гривень, яку внесено та 31.12.2025 підозрюваного ОСОБА_5 звільнено з-під варти з покладенням обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України:

прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою їх вимогою;

без дозволу слідчого, прокурора чи суду не відлучатись за межі населеного пункту, у якому він зареєстрований та проживає;

повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця свого проживання;

утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

31 грудня2025року після внесення застави ОСОБА_5 звільнений з ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)»та вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 24.02.2026 року у кримінальному провадженні, продовжено строк досудового розслідування до чотирьох місяців, тобто до 28.04.2026 року.

Обґрунтованість підозри вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 підтверджується доказами, які містяться у протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 28.12.2025 та додатками до нього, протоколами допитів потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , протоколами допитів свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , належить до категорії тяжкого злочину, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Прокурором в судовому засіданні доведено обґрунтованість підозри та продовження існування ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

Ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

При оцінці наявності ризику, передбаченого у пункті 1 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя враховує можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ним злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у вчиненні злочинів вже самі по собі можуть бути підставою та мотивом для підозрюваного до втечі за межі території України.

Враховуючи ці обставини у сукупності із особою підозрюваного та характером і тяжкістю злочину, у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя дійшла висновку, що на теперішній час існує ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Ризик незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні.

Ризик, передбачений у пункті 3 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, є реальним, оскільки досудове розслідування триває, встановлюються очевидці події.

Також, оцінюючи можливість впливу на потерпілих, свідків та інших підозрюваних, слідчий суддя виходить із передбаченої Кримінальним процесуальним кодексом України процедури отримання свідчень від учасників кримінального провадження, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини перша-друга статті 23, стаття 224 Кримінального процесуального кодексу України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 Кримінального процесуального кодексу України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина четверта статті 95 Кримінального процесуального кодексу України).

За таких обставин ризик впливу на потерпілих, свідків та інших підозрюваних, існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від цих осіб та дослідження їх судом.

Вказане надає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони зацікавлених осіб на свідків з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними свідчень.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає, що ризик незаконного впливу на свідків передбачений у пункті 3 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, існує, що обумовлює необхідність продовження строку дії покладених в межах запобіжного заходу застави обов`язків.

Крім цього, в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено, що покладені на підозрюваного обов`язки, є співмірними та доцільними задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження, які в свою чергу належним чином гарантують запобігання встановленим ризикам.

Відтак, враховуючи вищенаведене, вважаю, що клопотання слід задовольнити, продовживши покладені на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,- обов`язки до 23.04.2026 року включно.

Керуючись ст.ст. 176-178, 179, 193, 194, 199, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк дії покладених в межах запобіжного заходу застави на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 23 квітня 2026 року включно, - обов`язків:

прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою їх вимогою;

без дозволу слідчого, прокурора чи суду не відлучатись за межі населеного пункту, у якому він зареєстрований та проживає;

повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця свого проживання;

утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст складено та підписано 02.03.2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1