Справа № 287/582/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000044 від 12.02.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кишин Олевського району Житомирської області, проживаючий по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, пенсіонера, не інваліда, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

10.01.2024 у вечірній час доби у ОСОБА_4 , який знаходився поряд із домогосподарством за адресою: АДРЕСА_1 та перебував у користування ОСОБА_5 , виник злочинний умисел на незаконне проникнення до житлового будинку з метою вчинення крадіжки.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_4 , порушуючи вимоги ст. 30 Конституції України, якою проголошено, що кожному гарантується недоторканість житла, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду, ст. 233 Кримінального процесуального кодексу України, яка передбачає, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікована Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, якими закріплено права людини на недоторканість житла або іншого володіння особи, умисно, протиправно, всупереч волі володільця ОСОБА_5 без законних на те підстав, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, будучи впевненими, що за ним ніхто не спостерігає, підійшов до приміщення веранди вказаного житлового будинку, руками вийняв віконне скло з віконної рами та незаконно проник в середину будинку, чим порушив недоторканість володільця будинку ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_4 визнається винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, за незаконне проникнення до житла.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та повідомив, що ввечері 10.01.2024 у вечірній час доби вирішив проникнути до сусіднього будинку, що по АДРЕСА_1 . Там він хотів викрасти електрообігрівач, оскільки у нього вдома було холодно. З цією метою він у веранді руками вийняв віконне скло з віконної рами та проник в середину будинку, де і викрав масляний електрообігрівач. Останнім користувався до часу його вилучення працівниками поліції. У вчиненому щиро розкаюється.

Як повідомив суду потерпілий ОСОБА_5 , що на час вчинення крадіжки він не проживав у будинку, що по АДРЕСА_1 . На початку лютого 2024 року, коли він туди приїхав, виявив крадіжку деяких речей, серед яких був і масляний електрообігрівач. За даним фактом він звернувся до працівників поліції. Через деякий час йому повернули лише електрообігрівач, при цьому інших викрадених речей не повернули. Вважає, що обвинувачений викрав і інші речі, а саме телевізор. Просив суворо покарати обвинуваченого.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину, фактичні обставини ніким не оспорюються, сторони самі клопотали про недослідження інших доказів, суд вважає за можливе визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд переконався щодо добровільності позиції обвинуваченого, з`ясував, що він правильно розуміє зміст цих обставин та роз`яснив, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши всебічно повно та неупереджено всі обставини кримінального провадження, суд вважає, що стороною обвинувачення у відповідності до вимог ст. 22 КПК України, доведено винуватість ОСОБА_4 поза розумним сумнівом.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфікувались за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки перебуваючи в будинку обвинувачений, в умовах воєнного стану, викрав масляний електричний обігрівач марки «Binatone», моделі «OFR-1409», вартістю 826 гривень 50 копійок та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України від 18.07.2024 №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким статтю 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладено в новій редакції, а саме змінився розмір дрібного викрадення з 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Ураховуючи те, що вартість викраденого ОСОБА_4 майна на суму 826,50 грн є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 3028 грн, прокурором 30.03.2026 змінено обвинувачення з ч. 4 ст. 185 КК України на ч. 1 ст. 162 КК України. При цьому, прокурор клопотала про скерування копії рішення суду до відділення поліції з метою вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності.

Оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраний даних з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд за своїм внутрішнім переконанням вважає достатніми підстави для призначення покарання ОСОБА_4 .

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком. Останній за місцем проживання характеризуються позитивно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває. Раніше не судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи дані про особу ОСОБА_4 , який раніше не судимий, по місцю проживання характеризується позитивно, обставини, що пом`якшують покарання та те, що останній усвідомив протиправність своєї злочинної поведінки, суд дійшов висновку про можливість призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 162 КК України у виді штрафу.

На думку суду, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам та наслідкам, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню скоєнню ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.

Процесуальні витрати у справі за проведення судової експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого в порядку ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 100, 124, 349, 368-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової експертизи (висновок експерта № СЕ-19/106-24/3063-ТВ від 26.02.2024) в розмірі 1514 гривень 56 копійок.

Речові докази: - масляний електрообігрівач залишити власнику ОСОБА_5 .

Для вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП направити копію вироку до відділення поліції № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1