Провадження №: 1-кп/336/986/2026
УХВАЛА

іменем України

11 березня 2026 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000590 від 29 січня 2026 року, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в місті Черкаси, перебував на посаді командира бойової машини - командира 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 3 механізованої роти НОМЕР_1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні солдат, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

за ч. 5 ст. 407 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

встановив:

Відповідно до клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 за мобілізацією, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби, 20.11.2025 самовільно залишив місце служби - місце дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_2 , який на той час розташовувався в районі АДРЕСА_2 , після чого, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця несення служби не приймав, про своє місцезнаходження командуванню і в органи військового управління не повідомляв до 02.03.2026, а саме до дня з`явлення до органу досудового розслідування.

Органом досудового розслідування, умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_3 також підтримав клопотання та просив задовольнити.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дійшов до висновку, що клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно з ч. 2 ст. 286 КПК України встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Згідно зі ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Судом установлено, що 24 лютого 2022 року Президентом України було видано Указ N 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який було затверджено Законом України 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у відповідності до якого в Україні введено воєнний стан.

Також Президентом України було видано Указ N 69/2022 «Про загальну мобілізацію», яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Відповідно до вимог Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Частиною 5 статті 401 КК України визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Як вбачається з матеріалів клопотання ОСОБА_3 був призваний на військову службу за мобілізацією. До відповідальності за статтями 407, 408 КК України раніше не притягався.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 20.07.2025 № 206, ОСОБА_3 призначено на посаду командира бойової машини - командира 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 3 механізованої роти НОМЕР_1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 .

Так, солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 за мобілізацією, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби, 20.11.2025 самовільно залишив місце служби - місце дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_2 , який на той час розташовувався в районі АДРЕСА_2 , після чого, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця несення служби не приймав, про своє місцезнаходження командуванню і в органи військового управління не повідомляв до 02.03.2026, а саме до дня з`явлення до органу досудового розслідування.

В ході досудового розслідування кримінального провадження ОСОБА_3 добровільно звернувся із клопотанням до слідчого про намір повернутися до військової частини для продовження проходження військової служби.

Командир військової частини НОМЕР_3 надав письмову згоду на продовження проходження ОСОБА_3 військової служби.

ОСОБА_3 подав заяву, в якій просить звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 407 КК України та надав письмову згоду на звільнення від кримінальної відповідальності.

Враховуючи, що ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, виявив бажання повернутися до військової частини НОМЕР_4 для продовження проходження військової служби, наявна письмова згода командира військової частини на продовження проходження ОСОБА_3 військової служби (письмова згода командира N 1428 від 24.02.2026), суд дійшов до висновку, що ОСОБА_3 на підставі ч. 5 ст. 401 КК України необхідно звільнити від кримінальної відповідальності за ст. 407 ч. 5 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

Крім цього, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5ст. 401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Крім того, за положення ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Згідно зі змістом ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід підозрюваному не обирався.

Керуючись ст. ст. 314, 284-286, 288, 370, 371, 372, 376 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання прокурора Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону про звільнення від кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 КК України, для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000590 від 29 січня 2026 року, стосовно ОСОБА_3 , за ч. 5 ст. 407 КК України закрити.

Зобов`язати ОСОБА_3 , невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання такою ухвалою законної сили прибути до військової частини НОМЕР_4 для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_4 після набрання зазначеною ухвалою суду законної сили поновити ОСОБА_3 на військовій службі та забезпечити продовження проходження ним військової служби.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок чи ухвала суду, ухвала слідчого судді не набрала законної сили.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: