Справа № 606/307/25
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

12 листопада 2025 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд

Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Теребовлі кримінального провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кобилля, Збаразького району, Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, на утриманні неповнолітніх дітей не має, пенсіонера, депутатом не являється, раніше не судимого,

за ч. 1 ст. 382 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

22.08.2024 рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області у справі № 606/1911/23, яке набрало законної сили 24.09.2024, ухвалено усунути перешкоди у користуванні допоміжними приміщеннями багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 шляхом зобов`язання ОСОБА_4 демонтувати двері, які встановлені ним на сходовій клітці, позначеній під номером 3-1 у плані квартири АДРЕСА_3 .

В подальшому, ОСОБА_4 , будучи повідомленим про те, що вище вказаним рішенням суду його зобов`язано демонтувати двері, діючи умисно, з метою невиконання рішення суду, маючи реальну можливість його виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ст.68 Конституції України та ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, не усунув перешкоди у користуванні допоміжними приміщеннями багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 та не демонтував двері, встановлені ним на сходовій клітці, позначеній під номером 3-1 у плані квартири АДРЕСА_3 , за що відносно ОСОБА_4 головним державним виконавцем Теребовлянського ВДВС у Тернопільському районі Західного МРУ МЮ винесено постанови про накладення штрафу від 22.11.2024 та від 10.11.2024.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України не визнав та дав показання, що рішенням Теребовлянської міської ради від 28.01.1992 року йому було надано дозвіл на викуп квартири, у якій він проживає зараз за адресою АДРЕСА_2 . Відповідно було виготовлено технічний паспорт. 03.03.1992 року було придбано квартиру і коридор. Він вважав, що він мав право власності на квартиру та коридор. Щодо горище пояснює, що комісію Теребовлянської міської ради проводилося огляд горища, та дозволено йому передати у власність коридор. Так як горище не було у власності інших осіб, комісією було вирішено передати його у власність ОСОБА_4 , а тому ніхто не мав ніякого права доступу до його власного горища. Йому було відомо, що предметом розгляду позову у суді було питання щодо вільного доступу до горища. Судом було вирішено демонтувати його двері, що вели на горище, тобто усунути перешкоди шляхом демонтажу ним його дверей. Рішення Теребовлянського районного суду в апеляційному порядку не оскаржував. І незважаючи на рішення Теребовлянського районного суду вважає, що він є законним власником даного горища. Він умисно не виконував рішення суду, так як вважав його незаконним, бо має таку особисту думку з приводу виконання рішення суду. До нього приходили працівники виконавчої служби 3 чи 4 рази з приводу виконання рішення суду. Однак, на його думку, суд виніс незаконне рішення, а тому він не перешкоджав виконавцям у виконанні незаконного рішення суду, і далі вважає горище своєю приватною власністю.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 суд оцінює критично як такі, що дані з метою уникнення кримінальної відповідальності та покарання, перешкоджання суду у встановлені об`єктивної істини у кримінальному провадженні, та як такі, що є не послідовними, не узгодженими, та не достовірними в сукупності з точки зору взаємозв`язку їх між собою.

Показання спростовуються дослідженими у судовому засіданні показаннями свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 дав показання, що він працює головним державним виконавцем Теребовлянського ВДВС у Тернопільському районі Тернопільській області Західного МУЮ. На виконання надійшов виконавчий лист про демонтаж дверей. Виконавчий лист надійшов у ОСОБА_9 05.11.2024 року. 06.11.2024 року було відкрито виконавче провадження. Відповідну постанову направлено боржнику ОСОБА_4 21.11.2024 року. ОСОБА_4 було надано строк для добровільного виконання рішення суду. Однак, 21.11. 2024р. головний виконавець виїхав на місце виконання за адресою АДРЕСА_2 та було встановлено відсутність добровільної згоди ОСОБА_4 на виконання рішення Теребовлянського районного суду. 22.11.2024 року стосовно ОСОБА_4 було винесено постанову про накладення грошового стягнення штрафу у розмірі 1700 грн. Вдруге, 09.11.2024 року після виїзду на місце виконання за вказаною адресою повторно встановлено відсутність добровільної згоди ОСОБА_4 на виконання рішення Теребовлянського районного суду. 10.12.2024 року стосовно ОСОБА_4 було винесено постанову про накладення грошового стягнення штрафу у розмірі 3400 грн. Після усього вказаного він 02.01.2025 року звернувся з письмовим повідомленням до ВП № 3(м. Теребовля)Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про відкриття стосовно ОСОБА_4 кримінального провадження за не виконання рішення Теребовляенського районного суду від 22.08.2024.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 дала показання, що вона є мешканкою будинку по АДРЕСА_2 . У зв`язку із протиправною поведінкою сусіда ОСОБА_4 вона змушена була звернутися до суду із позовом про демонтаж самовільно споруджених ним дверей на горище. Згідно рішення Теребовлянського районного суду ОСОБА_4 було зобов`язано здійснити демонтаж самовільно зведених споруд у будинку, однак він добровільно демонтажу не провів. Згодом до виконання рішення Теребовлянського районного суду долучилися державні виконавці. Однак і це не вплинуло на ОСОБА_4 рішення суду не виконувалося. Державні виконавці мінімум двічі були у будинку і спілкувалися з ОСОБА_4 , однак він категорично відмовився від виконання рішення суду, приводив не переконливі аргументи, що він є власником всіх приміщень у будинку після, заперечував законність рішення суду. Після відкриття кримінального провадження ОСОБА_4 зняв з петель вхідні двері, що перешкоджали доступ до горища, однак повісив ланцюг з таблицею «приватна власність», що фактично перешкодило доступу до горища.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 дав показання, що йому відомо про спір, який розглядався судом між сусідами будинку за адресою АДРЕСА_2 . У листопаді 2024 року у вказаний будинок прибули Державної виконавчої служби України і попросили його засвідчити факт зачинених дверей, які перешкоджали вільний доступ до горища будинку, та те, що ОСОБА_4 відмовився провести демонтаж вказаних дверей, фактично відмовився виконувати рішення суду. На сходовій клітці були встановлені дерев`яні двері, які перешкоджали доступу до горища, а згодом вхід на горище був перегороджений ланцюгом.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 дав показання, що він є мешканцем квартири АДРЕСА_4 . Сусідка ОСОБА_6 в 2024 році подала до суду позов до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні горищем будинку, що на АДРЕСА_2 . На вході до горища на сходовій клітині були встановлені двері. Згодом був встановлений ланцюг. Він має окремий вхід з ОСОБА_6 , так як на горище було два входи, і один з них захопив ОСОБА_4 . Рішення суду по демонтажу дверей ОСОБА_4 виконано не було вхід на горище було перегороджено ланцюгом. В лютому 2025 року державні виконавці ВДС приходили за вказаною адресою з метою примусового виконання рішення суду. о вхід до горища перегороджує ланцюг дивись в лютому 2025р. приходили виконувати рішення суду. Він був при цьому присутній, також був присутній ОСОБА_4 і казав, що горище це його власність і на це є рішення міської ради. В 2024 році ОСОБА_4 встановив дерев`яні двері на сходовій клітині, що веде на горище. ОСОБА_7 ще в 1995 році подав скаргу до прокуратури про скасування вказаного рішення міськради. Вказане рішення про приватизацію було скасоване. А вже в 2024 році ОСОБА_4 перегородив сходову клітину дерев`яними дверима та ланцюгом, що унеможливило доступ до вказаного горища будинку.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України доводиться іншими доказами, а саме :

- витягом з кримінального провадження №0000014, що засвідчує внесення 13 січня 2025 року до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення, згідно якого 13.01.2025 надійшов рапорт працівника поліції про те, що гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 умисно не виконує рішення Теребовляенського районного суду від 22.08.2024, а саме відмовляється демонтовувати двері, встановлені ним на сходинко вій клітині у будинку квартирного типу за вказаною адресою. Органом досудового розслідування ВП № 3(м. Теребовля)Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області визначено правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 382 КК України;

/а.с.1/

- письмовим повідомленням головного державного виконавця ОСОБА_10 , погодженого начальником Теребовлянського ВДВС у Тернопільській області Західного МРУ МЮ ОСОБА_11 від 02.01.2025 року № 01, надіслане на адресу ВП № 3(м. Теребовля)Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про те, що 13.01.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 умисно не виконує рішення Теребовляенського районного суду від 22.08.2024, а саме відмовляється демонтовувати двері, встановлені ним на сходинко вій клітині у будинку квартирного типу за вказаною адресою;

/а.с.52-54/

- протоколом огляду місця події від 14 січня 2024 року із ілюстративною таблицею, розпочатим о 17 год. 05 хв. та закінченим 0 17 год. 20 хв., складеним старшим слідчим СВ ВП № 3(м. Теребовля)Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області капітаном поліції ОСОБА_12 , згідно якого оглядалося коридорне приміщеннями (сходинкова клітка) багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , що веде до квартири АДРЕСА_5 , в якій проживає ОСОБА_4 . Під час огляду вказаної сходинкової клітки на 4-ій сходинці, що веде на 2-ий поверх будинку наявні дерев`яні двері із скляними вставками, які зачинені на ключ;

/а.с.62-66/

- рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 22.08.2024 року у справі № 606/1911/23, яке набрало законної сили 24.09.2024, яким ухвалено усунути перешкоди у користуванні допоміжними приміщеннями багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 шляхом зобов`язання ОСОБА_4 демонтувати двері, які встановлені ним на сходовій клітці, позначеній під номером 3-1 у плані квартири АДРЕСА_3 ;

/а.с.68-71/

- виконавчим листом від 22.08.2024 року, виданим на підставі рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 22.08.2024 року у справі № 606/1911/23, яке набрало законної сили 24.09.2024, яким ухвалено усунути перешкоди у користуванні допоміжними приміщеннями багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 шляхом зобов`язання ОСОБА_4 демонтувати двері, які встановлені ним на сходовій клітці, позначеній під номером 3-1 у плані квартири АДРЕСА_3 ;

/а.с.76-71/

- постановою головного державного виконавця Теребовлянського ВДВС у Тернопільській області Західного МРУ МЮ ОСОБА_10 від 06.11.2024 року, згідно якої відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 606/1911/23 виданого 17.10.2024 року про зобов`язання ОСОБА_4 виконати протягом 10 робочих днів рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 22.08.2024 року у справі № 606/1911/23;

/а.с.56/

- актом державного виконавця з фототаблицею від 21.11.2024 року, винесеного головним державним виконавцем Теребовлянського ВДВС у Тернопільській області Західного МРУ МЮ ОСОБА_13 , згідно якого при виході на місце виконання судового рішення по справі № 606/1911/23 Теребовлянського районного суду для перевірки виконання судового рішення боржником ОСОБА_4 згідно виконавчого листа № 606/1911/23 виданого 17.10.2024 року встановлено, що станом на 21.11.2024 року ОСОБА_4 не виконано рішення суду без поважних причин;

/а.с.57-59/

- постановою про накладення штрафу від 22.11.2024 року, винесеної головним державним виконавцем Теребовлянського ВДВС у Тернопільській області Західного МРУ МЮ ОСОБА_13 про притягнення ОСОБА_4 за невиконання рішення суду, згідно акту державного виконавця від 21.11.2024 року, згідно якої ОСОБА_4 за невиконання рішення суду без поважних причин притягнуто до відповідальності у виді штрафу у розмірі 1700 грн. на користь держави;

/а.с.79/

- актом державного виконавця від 09.12.2024 року, винесеного головним державним виконавцем Теребовлянського ВДВС у Тернопільській області Західного МРУ МЮ ОСОБА_13 , згідно якого при виході на місце виконання судового рішення по справі № 606/1911/23 Теребовлянського районного суду для перевірки виконання судового рішення боржником ОСОБА_4 згідно виконавчого листа № 606/1911/23 виданого 17.10.2024 року встановлено, що станом на 09.12.2024 року ОСОБА_4 не виконано рішення суду без поважних причин;

/а.с. 60/

- постановою про накладення штрафу від 10.12.2024 року, винесеної головним державним виконавцем Теребовлянського ВДВС у Тернопільській області Західного МРУ МЮ ОСОБА_13 про притягнення ОСОБА_4 за невиконання рішення суду, згідно акту державного виконавця від 21.11.2024 року, згідно якої ОСОБА_4 за невиконання рішення суду без поважних причин притягнуто до відповідальності у виді штрафу у розмірі 3400 грн. на користь держави;

/а.с.78/

- рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 15.11.1995 року у справі № 2-321/1995 р., яким вирішено договір купівлі-продажу укладений між Теребовлянською міською радою та ОСОБА_4 03.03.1992 року в частині продажу коридорів загального користування площею 11,6 м2 визнати не дійсним.

/а.с.84/

Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведення вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, і що його дії кваліфіковано вірно як умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили.

При призначенні покарання, необхідного й достатнього для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до статей 50, 65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, позитивну характеристику, є пенсіонером, а також те, що він раніше не судимий, приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання за ч. 1 ст. 382 КК України у виді штрафу.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373, 374 КПК України , суд,-

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі сімсот п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить у 12750 грн. 00 коп.

Апеляція на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий ОСОБА_1