Справа № 296/8224/25
Вирок

Іменем України

18 листопада 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000699 від 02.07.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Новогуйвинське, Житомирського району, громадянина України, українця, з середньою освітою, непрацюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немаючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 02.02.2020 року ухвалою Житомирського апеляційного суду за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 180 КК України до 3 місяців арешту, відбуття покарання 08.09.2022,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що 01 липня 2025 року близько 11 год. 52 хв він перебував у торгівельному залі магазину «Єва-701А », належного ТОВ «РУШ», що розташований за адресою: вул. Вітрука, 51 у м. Житомирі, де побачив туалетну воду «Versace Eou Fraiche», 30 мл, та туалетну воду «Versace Pour Homme», 30 мл, які знаходились на торговому прилавку відділу декоративної косметики.

У цей день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_4 , виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), що належить ТОВ «РУШ» магазину «Єва-701А », а саме: туалетну воду «Versace Eou Fraiche», 30 мл, та туалетну воду «Versace Pour Homme», 30 мл.

У цей же день, тобто 01 липня 2025 року близько 11 год. 53 хв, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), продовжуючи перебувати в приміщенні магазину «Єва», діючи умисно, з корисливих спонукань, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, а отже, усвідомлюючи таємний характер своїх навмисних злочинних зазіхань, в умовах воєнного стану таємно викрав чуже майно, належне ТОВ «РУШ» магазину «ЄВА- 701 А», а саме: туалетну воду «Versace Eou Fraiche», 30 мл, вартістю 1861 грн 33 коп. без ПДВ, та туалетну воду «Versace Pour Homme», 30 мл вартістю 2399 грн 20 коп. без ПДВ.

Доводячи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого мийна (крадіжка), до кінця, ОСОБА_4 , утримуючи викрадене при собі, покинув приміщення ТОВ «РУШ» магазину «ЄВА- 701 А», який розташований по вул. Вітрука, 51 в м. Житомирі, перетнувши касову зону, не розрахувавшись за товар, та в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив магазину ТОВ «РУШ» «ЄВА- 701А» майнової шкоди на загальну суму 3 473 грн 66 коп.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі, суду показав, що дійсно вчинив дане кримінальне правопорушення в час, місці та за обставин, зазначених в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства. Щиро кається.

Представник потерпілого звернулася до суду із заявою про проведення судового засідання без її участі, щодо покарання просить призначити на розсуд суду.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 добровільно визнав провину у вчиненні кримінального правопорушення, прокурор під час визначення порядку дослідження доказів по справі просив суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнати недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежитись допитом обвинуваченого, дослідити матеріали, що характеризують обвинуваченого як особу.

Відповідно до вимог процесуального законодавства судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України. Судом роз`яснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити відповідні обставини в апеляційному порядку. Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що зміст ч. 3 ст. 349 КПК України йому зрозумілий, заперечень проти не дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, він не має.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

За таких обставин, враховуючи покази обвинуваченого, які відповідають фактичним обставинам справи й ним не оспорюються, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведеною та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким, особу обвинуваченого, який раніше притягався до відповідальності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до положень ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Верховним Судом у постанові від 20.09.2023 по справі № 944/5954/22 наведено тлумачення прояву щирого каяття обвинуваченого.

Так, у вищевказаній постанові витлумачено, що при встановленні обставини, яка пом`якшує покарання, а саме щирого каяття, необхідно враховувати, що щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль щодо вчиненого та бажання виправити ситуацію, яка склалася. Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого правопорушення. Отже, щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести відповідальність за вчинене, а також ця обставина повинна знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

У правовій державі покарання передусім є виправним та превентивним засобом, в якій має використовуватись не надмірні, а лише необхідні й зумовлені метою заходи.

На реалізацію принципу, встановленого частиною другою статті 61 Конституції України, згідно з яким юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, спрямовані положення статті 65 КК України. Зазначений принцип, зокрема, конкретизовано у положеннях Кримінального кодексу України щодо системи покарань, звільнення від кримінальної відповідальності, звільнення від покарання та його відбування, у тому числі призначення більш суворого покарання.

Керуючись загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК України), суд має призначати покарання конкретній особі за конкретний злочин, максимально індивідуалізуючи покарання.

Призначене судом покарання повинно відповідати ступеню суспільної небезпеки кримінального правопорушення, обставинам його вчинення, та враховувати особу винного, тобто бути справедливим.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину та передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Виходячи з мети покарання й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Тобто, кримінально-правовий зміст принципу справедливості полягає в тому, що покарання, яке застосоване до особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути справедливим, тобто таким, що відповідає як тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, так і конкретним обставинам його вчинення, а також особливостям особистості злочинця.

Вищевказана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.05.2023 винесеній за результатами розгляду справи № 135/563/22.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі та звільнити його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Суд вважає, що виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 65 КК України саме така міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та не становитиме особистий надмірний тягар для особи.

Кримінальним правопорушенням ОСОБА_4 завдав юридичній особі ТОВ «РУШ» (Код ) майнової шкоди на суму 3 473 грн 66 коп., яка частково відшкодована.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжний захід не обирався. Арешт на майно не накладався.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання щодо речових доказів, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 369, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 05 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, строком 03 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації в строки, встановлені цим органом;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази: DVD-R диск з записами з камер відеоспостереження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати, що становлять 9805 гривень 40 копійок за проведення судової товарознавчої експертизи та комплексної портретної та фототехнічної експертизи.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору, надіслати потерпілому.

Головуючий суддя ОСОБА_1