Справа № 157/98/26
Провадження №1-кс/157/36/26
УХВАЛА

про відмову в арешті майна

23 січня 2026 рокумісто Камінь-Каширський

Слідчий суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника володільця майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання заступника начальника Слідчого відділення Камінь-Каширського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області капітана поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000029 від 21.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, про арешт майна,

встановив:

Заступник начальника СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області капітан поліції ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що Слідчим відділенням Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000029 від 21.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, під час якого встановлено, що 20.01.2026 у період часу з 23 год 03 хв до 23 год 10 хв ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись у салоні службового автомобіля поліцейських марки «RENAULT DASTER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на автодорозі по вул. Залісся у с. Раків Ліс Камінь-Каширського району Волинської області, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за пропозицію та надання неправомірної вигоди за ч. 1 ст. 369 КК України, з метою уникнення адміністративної відповідальності та доставлення його до ІНФОРМАЦІЯ_2 , неодноразово висловив поліцейським пропозицію надання неправомірної вигоди в сумі 300 доларів США, однак після вказівки поліцейського ОСОБА_7 вийти із службового автомобіля для повідомлення про вказані протиправні дії на гарячу лінію «102» ОСОБА_4 заховав грошові кошти до власної куртки.

Під час проведення 20-21.01.2026 року огляду місця події виявлено та вилучено: 1) нагрудну портативну камеру (боді-камеру) працівників поліції чорного кольору із маркуванням на ній «BOBLOY»; 2) легковий автомобіль марки «FORD FOCUS», сірого кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , які в подальшому слідчим визнані речовими доказами.

Слідчий зазначає, що на даний час в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вищезазначені речі та предмети зберегли на собі сліди та інформацію про обставини скоєння злочину та мають значення для подальшого проведення слідчих дій в рамках даного кримінального провадження, а тому останні обґрунтовано являються речовими доказами у даній справі.

У зв`язку із вищевикладеним, з метою забезпечення збереження речових доказів, перешкоджанню приховування, пошкодження, знищення, втрати, перетворення, передачі даного майна, арешту підлягають вищеописані в клопотанні речовини та предмети, тому просить накласти арешт шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження на тимчасово вилучене 20-21.01.2026 майно, а саме: 1) нагрудну портативну камеру (боді-камеру) працівників поліції чорного кольору із маркуванням на ній «BOBLOY», власником якої є Головне управління Національної поліції у Волинській області; 2) легковий автомобіль марки «FORD FOCUS», сірого кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_8 , жителька АДРЕСА_1 .

Заступник начальника слідчого відділення ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання про накладення арешту підтримав, просив його задовольнити.

Представник володільця майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив щодо клопотання слідчого в частині накладення арешту на автомобіль. Адвокат зауважив, що цей транспортний засіб не є наряддям правопорушення, не зберіг на собі його сліди, не містить інших відомостей, які можуть бути використані як доказ, а також не підлягає спеціальній конфіскації. Тому автомобіль необґрунтовано визнано доказом в кримінальному провадженні та арешту не підлягає.

Заслухавши пояснення слідчого та представника володільця майна, дослідивши надані матеріали досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання до задоволення не підлягає.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Достатньою підставою для арешту майна є існування одночасно двох умов: майно є або об`єктивно може бути доказом вчинення кримінального правопорушення та наявність ризиків, що таке майно може бути втрачене.

З долучених до клопотання матеріалів, зокрема з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, рапорту старшого інспектора Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області, протоколу огляду місця події, постанови про визнання речей речовими доказами та приєднання їх до кримінального провадження, письмових пояснень ОСОБА_4 , встановлено, що слідчим відділенням Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, розпочатому за фактом висловлення ОСОБА_4 поліцейським пропозиції надання неправомірної вигоди в сумі 300 доларів США з метою уникнення адміністративної відповідальності за порушення Правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, та доставлення його до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що мало місце 20 січня 2026 року близько 23:00 год в салоні службового автомобіля працівників поліції на автодорозі по вул. Залісся с. Раків Ліс Камінь-Каширського району Волинської області. Правова кваліфікація діяння ч. 1 ст. 369 КК України.

Із протоколу огляду місця події від 20-21.01.2026 року встановлено, що під час його проведення на автомобільній дорозі по вул. Залісся в с. Раків Ліс Камінь-Каширського району Волинської області, виявлено та вилучено легковий автомобіль марки «FORD FOCUS», сірого кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , та нагрудну боді-камеру марки «BOBLOY», яка знаходилася на бронежилеті поліцейського ОСОБА_9 .

Постановою заступника начальника слідчого відділення ОСОБА_3 від 21.01.2026 вищезазначені транспортний засіб та бодікамера визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Зазначені факти, що підтверджуються матеріалами кримінального провадження, дають обґрунтовані підстави вважати, що за описаних вище обставин було вчинене кримінальне правопорушення, що має ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Долученим до клопотання свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 14.11.2025, підтверджується, що власником автомобіля марки «FORD FOCUS», сірого кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , є ОСОБА_8 , жителька АДРЕСА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Аналізуючи зазначене вище, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведено, що вилучений під час огляду місця події транспортний засіб має відношення до вчинення цього кримінального правопорушення, тобто може бути доказом вчинення кримінального правопорушення, тому підстав для його арешту немає.

Слідчий також не довів необхідності накладення арешту на бодіокамеру. Слідчий суддя звертає увагу, що в цьому випадку доказом вчинення кримінального правопорушення може бути відеозапис події, тобто електронний документ (файл), який зберігається на бодіокамері або у хмарному сховищі.

Відповідно до ст. 5 Закону «Про електронні документи та електронний документообіг» та ст. 99 КПК України відеозапис є електронним документом, який зафіксований на технічному носії інформації. Оригіналом такого електронного документу є його відображення, а не фізичний пристрій, на якому такий доказ зберігається. Слідчий суддя вважає, що безпосередньо бодіокамера не є майном, що відповідає критеріям речового доказу, а тому підстав для її арешту немає.

Враховуючи зазначене вище, зокрема норми ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання про арешт майна необхідно відмовити.

Згідно з ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст. 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання заступника начальника Слідчого відділення Камінь-Каширського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області капітана поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000029 від 21.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 20-21.01.2026 року під час огляду місця події.

Повернути власникам тимчасово вилучений автомобіль «FORD FOCUS» сірого кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , та портативну камеру (боді-камеру) чорного кольору із маркуванням на ній «BOBLOY».

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 28.01.2026 року о 17:55 год.

Слідчий суддя ОСОБА_10