Справа № 405/7474/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року Подільський районний суд м.Кропивницького в складі:

головуючого: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кропивницькому клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00002235 від 05.09.2025, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровограда, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не маючого утриманців, працюючого інженером електрозв`язку в ІСП «Шторм НЕТ», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:

05.09.2025 близько 09 години 08 хвилин, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи технічно справним автомобілем марки Renault Dokker, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ТОВ «Шторм-НЕТ», рухаючись проїзною частиною вул. Покровської зі сторони вул. Михайлівської в м. Кропивницькому, під`їжджаючи до перехрестя з вул. Червоногвардійської, проігнорував вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б) (п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі).

Далі, ОСОБА_6 , рухаючись по вул. Покровської, наближаючись до головної ділянки проїзної частини, яка проходить по вул. Червоногвардійській в м. Кропивницькому, нехтуючи елементарними вимогами щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, проявивши особисту неуважність та безпечність при намірі виїзду на головну ділянку проїзної частини, не впевнився в безпеці свого маневру, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та в порушення п.п. 16.11 ПДР України (16.11. На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху) виїхав на проїзну частину по вул. Червоногвардійській в м. Кропивницькому, тим саме створив аварійну ситуацію водію автомобіля Chevrolet Niva реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , який рухався по вул.Червоногвардійська, зі сторони площі Миколи Смоленчука, в напрямку вул.Преображенська в м.Кропивницькому, яка є головною дорогою та з яким в подальшому відбулося зіткнення, після чого автомобіль Chevrolet Niva реєстраційний номер НОМЕР_2 в некерованому стані здійснив зіткнення з автомобілем Volkswagen Jetta реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходився перед перехрестям на проїзній частині вул. Покровської.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди:

- водій автомобіля Chevrolet Niva реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно висновку судово- медичної експертизи № 899 від 26.11.2025 отримав тілесні ушкодження у вигляді: перелому правої дужки шостого шйного хребця (С6), садна м`яких тканин лобної ділянки, параорбітальної ділянки зліва, гематоми лобної ділянки, які відносяться до категорії СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я, строком понад 21 добу.

- пасажир автомобіля Chevrolet Niva реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно висновку судово- медичної експертизи № 893 від 26.11.2025 отримав тілесні ушкодження у вигляді: перелому передньої та задньої та заднє-бокової стінок лівої верехнє-щелепної пазухи; перелому зовнішньої стінки лівої орбіти, лівої виличної кістки; параорбітальної гематоми, саден м`яких тканин обличчя, рана лівої брови з переходом на лобну ділянку, які відносяться до категорії СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я, строком понад 21 добу.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, кваліфікованого як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Разом з тим, під час досудового розслідування по кримінальному провадженню були встановлені підстави для звільнення підозрюваного ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, а саме останній:

1. вперше скоїв злочин;

2. діяння належить до необережного нетяжкого злочину;

3. примирився з потерпілими;

4. відшкодував заподіяну ним шкоду в повному обсязі.

У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив його задовольнити. Підозрюваний ОСОБА_6 звернувся до прокурора з клопотанням про його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та дав свою письмову згоду на таке звільнення.

Також, підозрюваний у підготовчому судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України за обставин викладених в підозрі визнав повністю, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння. Не заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив звільнити його від кримінальної відповідальності.

Потерпілі в судовому засіданні зазначили, що завдана матеріальна шкода їм відшкодована в повному обсязі, не заперечили щодо звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що клопотання прокурора слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 286 КПК України встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Частиною 7 статті 284 КПК України передбачено, що закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує.

Так, під час судового засідання встановлено, що ОСОБА_6 вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, вчинених з необережності, завдану шкоду відшкодував потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в повному обсязі, вони примирилися і не заперечують щодо закриття кримінального провадження за примиренням з потерпілими.

Окрім того, підозрюваний ОСОБА_6 , як особа за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, згідно довідки психоневрологічного диспансерного відділення КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня КОР» на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не одружений, не має утриманців, раніше не судимий.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що на підставі ст. 46 КК України ОСОБА_6 слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, а кримінальне провадження щодо нього закрити.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

З урахуванням встановлення підстав для закриття кримінального провадження у відношенні ОСОБА_6 , арешт накладений ухвалою слідчого судді Фортечного районного суду м.Кропивницького від 08.09.2025 (справа №404/9494/25, провадження № 1-кс/404/3110/25) на майно, а саме автомобіль Renault Dokker, реєстраційний номер НОМЕР_1 (VIN НОМЕР_4 ), власником якого являється ТОВ «Шторм-НЕТ», м. Кропивницький вул. Героїв України, 8 користувачем якого являється ОСОБА_6 , а також арешт накладений ухвалою слідчого судді Фортечного районного суду м.Кропивницького від 08.09.2025 (справа №404/9494/25, провадження № 1-кс/404/3108/25) на майно, а саме автомобіль Chevrolet Niva реєстраційний номер НОМЕР_2 (VIN НОМЕР_5 ), власником якого являється ТОВ «Оператор ГТС України», м. Київ просп. Гузара Любомира, 44 та користувачем якого являється ОСОБА_4 , житель АДРЕСА_1 , підлягають скасуванню.

Згідно з ч.1 ст.126 КПК України суд розглядає питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 червня 2020 року у справі №598/1781/17 дійшла висновку, що кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат, зокрема витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком.

Суд повинен розглянути питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Очевидно, що, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо. Таким чином, ВП ВС вважає, що це питання може бути розглянуте і під час постановлення ухвали суду.

Нормами КПК встановлено, що, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат (п. 13 ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 374 КПК).

Оскільки ст. 126 КПК визначено, що означене питання може бути розглянуто і під час постановлення ухвали суду, ВП ВС робить висновок, що у випадку наявних судових витрат або заявлення учасниками кримінального провадження клопотання про компенсацію процесуальних витрат суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), виносить рішення по питанню щодо розподілу процесуальних витрат.

Вказаний висновок колегії суддів узгоджується з правовою позицією викладеною в постанові Великою Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №462/6473/16-ц де зазначено, що процесуальні витрати, понесені, зокрема, у кримінальному провадженні, не є збитками, що можуть бути стягнуті шляхом подання цивільного позову до обвинуваченого. Такі витрати розподіляються виключно за правилами, встановленими главою 8 КПК України.

З огляду на викладене враховуючи те, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 закрито, а також вимоги ст.126 КПК та позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 17.06.2020 (справа № 598/1781/17, провадження № 13-47кс20), суд вважає що витрати за проведення експертизи в сумі 12033,90 грн. підлягають стягненню із ОСОБА_6 .

Долю речових доказів, суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 46, ч. 1 ст.286 КК України, ст.ст. 284-288 КПК України,

постановив:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00002235 від 05.09.2025 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, закрити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирався.

Цивільні позови у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази:

автомобіль Renault Dokker, реєстраційний номер НОМЕР_1 (VIN НОМЕР_4 ), що переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_8 , та автомобіль Chevrolet Niva реєстраційний номер НОМЕР_2 (VIN НОМЕР_5 ), що переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_9 , Volkswagen Jetta, реєстраційний номер НОМЕР_3 , що переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_7 , залишити останнім, як їм належні.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати в сумі 12033,9 гривень.

Скасувати арешт накладений:

ухвалою слідчого судді Фортечного районного суду м.Кропивницького від 08.09.2025 (справа №404/9494/25, провадження № 1-кс/404/3110/25) на майно, а саме автомобіль Renault Dokker, реєстраційний номер НОМЕР_1 (VIN НОМЕР_4 ), власником якого являється ТОВ «Шторм-НЕТ», м. Кропивницький вул. Героїв України, 8 користувачем якого являється ОСОБА_6 ;

ухвалою слідчого судді Фортечного районного суду м.Кропивницького від 08.09.2025 (справа №404/9494/25, провадження № 1-кс/404/3108/25) на майно, а саме автомобіль Chevrolet Niva реєстраційний номер НОМЕР_2 (VIN НОМЕР_5 ), власником якого являється ТОВ «Оператор ГТС України», м. Київ просп. Гузара Любомира, 44 та користувачем якого являється ОСОБА_4 , житель АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд м. Кропивницького протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя

Подільського районного суду

міста Кропивницького ОСОБА_10