Справа № 932/6027/22
Провадження № 1-кп/932/1149/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду міста Дніпра підготовче судове засідання по кримінальному провадженню (внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000974 від 23 червня 2022 року) за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дружківка Донецької області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовця військової служби за контрактом, військову службу проходив на посаді стрільця-помічника гранатометника 2 штурмового відділення 1 штурмового взводу 2 штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 15, п.п. 1, 2, 5, 7 ч.2 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и в :

09 лютого 2026 року системою автоматизованого розподілу судової справи між суддями було визначено головуючим суддю ОСОБА_1 по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 15, п.п. 1, 2, 5, 7 ч.2 ст. 115 КК України.

Ухвалою судді від 10 лютого 2026 року по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання.

Прокурор ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні просила призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Також просила прийняти цивільні позови потерпілих про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав позицію прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_8 не заперечував проти призначення кримінального провадження до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

Захисник ОСОБА_7 підтримав позицію обвинуваченого.

Суд вважає, що дане кримінальне провадження підсудне Шевченківському районному суду міста Дніпра, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України і підстави для його повернення прокурору відсутні, підстав для закриття провадження суд не вбачає.

В порядку підготовки справи до розгляду суд вирішив питання про склад осіб, які будуть приймати участь у судовому розгляді.

Оскільки підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 статті 314 КПК України не встановлені, суд, з`ясувавши думку учасників судового провадження, вважає за можливе призначити судовий розгляд даного кримінального провадження у відкритому судовому засіданні.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримала письмове клопотання про продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з підстав, викладених у письмовому клопотанні, обґрунтовуючи, це тим, що ризики, які існували при обранні такого виду запобіжного заходу раніше до теперішнього часу не зникли і продовжують існувати.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 клопотання прокурора підтримав.

Обвинувачений ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_7 заперечували проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу. Захисник ОСОБА_7 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 з тримання під вартою на домашній арешт.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання та додані матеріали приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ухвали Шевченківського районного суду міста Дніпра від 22 грудня 2025 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком по 19 лютого 2026 року.

Необхідність продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в клопотанні прокурора обґрунтовується наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки він може, на думку прокурора, переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого судового провадження.

Враховуючи, що розгляд кримінального провадження неможливо завершити до закінчення строку дії запобіжного заходу, тобто до 19 лютого 2026 року, суд, не роблячи передчасних висновків щодо вини обвинуваченого ОСОБА_8 , дійшов висновку про доцільність продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не даючи при цьому оцінки зібраним доказам , та беручі до уваги наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_8 може:

- переховуватися від суду, що підтверджується тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого та замаху на вчинення особливо тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, а тому наслідки і ризик втечі для ОСОБА_8 можуть бути визнані ним менш небезпечними, ніж кримінальне переслідування. Крім того, слід зазначити, що ОСОБА_8 не має стійких соціальних зв`язків, а також беручи до уваги те, що ОСОБА_8 є військовослужбовцем, то останній може з великою вірогідністю вибути до зони бойових дій, де перебував раніше, з метою переховуватись від суду та уникнення кримінальної відповідальності;

- незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що ОСОБА_8 обізнаний щодо анкетних даних та місць проживання останніх, а також щодо наданих ними показів на досудовому розслідуванні, що свідчать про причетність ОСОБА_8 до інкримінованих йому кримінальних правопорушень, тому може шляхом залякування або шляхом погрози застосування насильства здійснити вплив на свідків та потерпілих з метою зміни останніми показань. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків і потерпілого залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками та потерпілими у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи у судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч.4 ст. 95 КПК України. Тобто ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та потерпілих, а також дослідження їх судом.

Крім того, зазначені ризики, на думку суду, посилюються через введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Разом з тим, прокурором не доведено наявність ризику, передбаченого п.п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на те, що в клопотанні прокурор лише посилається на цей ризик, що є лише його припущенням, оскільки на підтвердження даного ризику суду не було надано будь-яких доказів.

При продовженні запобіжного заходу судом враховано також особу обвинуваченого. Так, ОСОБА_8 неодружений; на утриманні неповнолітніх дітей не має; є військовослужбовцем; раніше не судимий.

Суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого ОСОБА_8 , характеру та тяжкості кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду.

Враховуючи, що на даний час не відпали, а є дійсними та триваючими ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, тому обрання більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, не зможе запобігти вищевказаним ризикам з вищенаведених причин і не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_8 .

Згідно ст.ст. 3, 27 Конституції України «Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю» та «Кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя».

Тримання під вартою є співмірним з існуючими вищезазначеними ризиками та забезпечує належне виконання процесуальних обов`язків обвинуваченим.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Європейський суд з прав людини визнає виправданим тривале тримання під вартою за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у виді тримання під вартою, з урахуванням наявності встановлених ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_8 , судом на теперішній час не встановлено.

Отже, з урахуванням вищенаведеного та вимог ст. 183 КПК України, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на домашній арешт задоволенню не підлягає.

З урахуванням положень ч.4 ст. 183 КПК України, зокрема інкримінування ОСОБА_8 вчинення злочину із застосуванням насильства, відсутні підстави для визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні.

У підготовче судове засідання представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 надав цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в якому просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на свою користь у відшкодування матеріального збитку 886,90 грн., та у відшкодування моральної шкоди 1000000,00 грн.

Також у підготовче судове засідання представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 надала цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в якому просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на свою користь у відшкодування матеріального збитку 20000,00 грн. та у відшкодування моральної шкоди 200000,00 грн.

Також у підготовче судове засідання представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 надала цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в якому просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на свою користь у відшкодування матеріального збитку 20000,00 грн. та у відшкодування моральної шкоди 200000,00 грн.

Прокурор ОСОБА_5 та законний представник потерпілого ОСОБА_6 не заперечували проти залучення по вказаному кримінальному провадженні цивільних позивачів та цивільного відповідача.

Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_8 заперечували проти залучення по вказаному кримінальному провадженні цивільних позивачів та цивільного відповідача, вважаючи це безпідставним та необґрунтованим.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Враховуючи вищенаведені обставини, приймаючи до уваги надходження до суду цивільних позовів від представників потерпілих, які відповідають вимогам чинного законодавства, з метою забезпечення прав учасників справи, суд вважає можливим визнати представників потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 цивільними позивачами, а обвинуваченого ОСОБА_8 цивільним відповідачем.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193-199, 314-317, 376 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 15, п.п. 1, 2, 5, 7 ч.2 ст. 115 КК України, у відкритому судовому засіданні на 11:30 годину 25 лютого 2026 року у приміщенні Шевченківського районного суду міста Дніпра.

Клопотання прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дружківка Донецької області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто по 17 квітня 2026 року включно, в умовах в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань № 4».

Прийняти цивільні позови законних представників потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 до розгляду з кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 15, п.п. 1, 2, 5, 7 ч.2 ст. 115 КК України.

Визнати законних потерпілих представників потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 цивільними позивачами, а обвинуваченого ОСОБА_8 цивільним відповідачем.

Запропонувати відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії даної ухвали подати до суду відзиви на позови.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.8 ст. 178 ЦПК України).

Встановити цивільним позивачам п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам частини третьої-п`ятої ст. 178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Встановити цивільному відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, яке має відповідати вимогам частини третьої-п`ятої ст. 178 ЦПК України, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Роз`яснити учасникам справи, що подання заяв по суті справи (позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву) є їхнім правом. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У судове засідання викликати прокурора, потерпілих (цивільних позивачів), представників потерпілих, обвинуваченого (цивільного відповідача) та захисника.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Вручити копію цієї ухвали учасникам негайно після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Головуючий

Суддя

Суддя