Провадження: № 1-кп/484/496/25
Справа: № 484/6286/25
Вирок

іменем України

03.12.2025 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська кримінальне провадження № 0000220 від 04.11.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

с. Новобогданівка Мелітопольський р-н Запорізька область, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, який на момент вчинення кримінального проступку проходив військову службу за мобілізацією на посаді солдата резерву взводу резерву солдатського складу запасної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», моб. тел. НОМЕР_2

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

встановив

30.06.2024 року, з моменту відправлення ОСОБА_3 з ІНФОРМАЦІЯ_2 до військової частини НОМЕР_3 , останній набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби. Таким чином, на момент вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 мав статус військовослужбовця по мобілізації.

03 листопада 2025 року, близько 18 години 00 хвилин, більш точного часу встановити не вдалось можливим, ОСОБА_3 та ОСОБА_8 перебували по проспекту Праці в м. Первомайськ Миколаївської області. В цей час між останніми виникла сварка на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в результаті якої у ОСОБА_3 виник кримінальний протиправний умисел на вчинення домашнього насильства, а саме дії вираження у спричиненні тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій кримінальний протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , при цьому усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , перебуваючи в положенні стоячи навпроти ОСОБА_8 , кулаком лівої руки наніс один удар по кисті правої руки ОСОБА_8 , після чого, продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_3 наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_8 .

В результаті вказаних дій ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді синця обличчя та синця 5-го пальця правої руки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Нанесені ОСОБА_3 тілесні ушкодження ОСОБА_8 перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку із тими наслідками, що настали.

Таким чином, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем за мобілізацією та проходячи військову службу на посаді солдата резерву взводу резерву солдатського складу запасної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», обґрунтовано обвинувачується у тому, що 03 листопада 2025 року, близько 18 години 00 хвилин, більш точного часу встановити не вдалось можливим, перебуваючи по проспекту Праці в м. Первомайськ Миколаївської області, в ході сварки, що виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в положенні стоячи навпроти ОСОБА_8 , кулаком лівої руки наніс один удар по кисті правої руки ОСОБА_8 , після чого, продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_3 наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_8 , в результаті чого заподіяв потерпілій тілесні ушкодження у вигляді синця обличчя та синця 5-го пальця правої руки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України та визнає його винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а саме - умисне легке тілесне ушкодження спричинене ОСОБА_6 .

Вказаних висновків суд дійшов, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину визнав у повному обсязі, щиро покаявся, фактичні обставини справи викладені в обвинувальному акті не заперечував, просив вибачення у потерпілої.

Потерпіла в судовому засіданні підтвердила, той факт, що ОСОБА_9 наніс їй один удар кулаком по кісті правої руки та один удар в область обличчя. Претензій до ОСОБА_5 немає. Суду пояснила, що має неприязні стосунки з ОСОБА_10 та просила призначити йому суворе покарання.

Доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 125 КК України підтверджуються показами обвинуваченого, які він дав в судовому засіданні, показами потерпілої, рапортом інспектора Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області про прийняття заяви потерпілої про нанесення їй тілесних ушкоджень 03.11.2025 року ОСОБА_10 , та висновком судово медичного експерта №301 від 06.11.2025 року, яким у ОСОБА_11 виявлено: синець обличчя, 5-го пальця правої руки. Дані тілесні ушкодження могли утворитись 03.11.2025 року від дії пупого(их) твердого(их) предмету(ів) і відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Суд роз`яснив учасникам процесу положення ч. 3ст. 349 КПК України. Судом встановлено, що учасники судового провадження, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Суд також пересвідчився в добровільності позиції сторін та не знайшов підстави вважати, що обвинувачений себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує , що ОСОБА_9 вчинив кримінальний проступок, та данні про його особу.

ОСОБА_9 раніше неодноразово був судимий, судимість відповідно до ст.89 КК України є погашеною, відбував покарання в місцях позбавлення волі, постійного місця роботи немає. За останнім місцем проживання на ОСОБА_5 скарг не надходило, проживає з бабусею та дідусем. На обліку у лікаря психіатра не перебуває. З 02.01.2025 року перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом F19.30. З 23.07.2025 року вважається таким, що самовільно залишив військову частину.

Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнає щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про необхідність, достатність та справедливість обрання обвинуваченому ОСОБА_12 покарання у виді штрафу в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 366, 367-369, 374 КПК України, суд

ухвалив

ОСОБА_3 визнати виним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1700 грн в дохід держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя