Номер провадження 11-кп/816/595/26 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Шахрайство
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши, у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми, у режимі відеоконференції, кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 жовтня 2025 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначення розміру застави,

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190 КК України, ОСОБА_12 - у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 190 КК України.

У підготовчому судовому засіданні, прокурор у кримінальному провадженні звернувся до суду з клопотанням, в якому просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці та визначити заставу у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 грн., у разі внесення якої, покласти на останнього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 жовтня 2025 року, клопотання прокурора у кримінальному провадженні про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було задоволено частково.

Продовжено ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 19 грудня 2025 року включно та визначено останньому заставу у розмірі вісімдесяти прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 грн.

Не погодившись з таким судовим рішенням, вважаючи його незаконним та необґрунтованим, обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 звернулись до апеляційного суду з апеляційними скаргами.

За результатом апеляційного розгляду обвинувачений просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, постановити нове рішення, яким застосувати до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України..

Захисник у поданій апеляційній скарзі просить оскаржувану ухвалу скасувати, постановити нову, якою у задоволенні клопотання прокурора відмовити за необґрунтованістю.

Свої вимоги обвинувачений обґрунтовує тим, що клопотання прокурора було розглянуто без участі потерпілих та двох інших обвинувачених. Крім того, на даний час відкрито кримінальне провадження, досудове розслідування якого здійснюється Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, за фактом підробки процесуальних документів у кримінальному провадженні за його обвинуваченням, і саме на ці підробні докази посилався прокурор у клопотанні про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також, на даний час СВ ДБР здійснюється досудове розслідування кримінального провадження відносно керівника відділу Сумської обласної прокуратури за фактом вимагання грошових коштів для підкупу судді, який буде розглядати кримінальне провадження за його обвинуваченням. Всі ці обставини свідчать про те, що підготовчі судові засідання проводяться лише з тією метою, щоб безпідставно тримати його під вартою, оскільки інших клопотань судом не розглядається.

У доповненнях до апеляційної скарги обвинувачений посилається на те, що при прийнятті судом оскаржуваного рішення було допущено ряд істотних порушень, що є підставою для його скасування, при цьому, колегія суддів перейшла на бік обвинувачення, не дотримується рівності сторін, що вказує на упередженість та зацікавленість суддів у розгляді даного кримінального провадження, крім того, колегії суддів Ковпаківського районного суду м. Суми достеменно відомо, що вони не мають право розглядати дану справу та приймати в ній рішення.

Також, обвинувачений зазначає, що він тривалий час незаконно перебуває під вартою, а судовий розгляд кримінального провадження відносно нього навіть не розпочався, стан його здоров`я незадовільний, а в установі, де він перебуває, належного медичного обслуговування не надають, бомбосховище там відсутнє і органи державної влади не вживають заходів щоб забезпечити йому як безпеку, так і належні умови для тримання під вартою.

За таких обставин, обвинувачений вважає, що доцільним було б змінити йому застосований запобіжний захід на більш м`який, щоб він зміг убезпечити як себе, так і своїх рідних.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог, захисник посилається на те, що у провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми перебуває кримінальне провадженні № 0002667 від 14 липня 2023 року, в якому п`ять обвинувачених, в тому числі, і ОСОБА_7 . Підготовче судове засідання по цій справі, яке було призначено на 27 вересня 2024 року, не закінчилось, у зв`язку з заявлениям ОСОБА_7 клопотанням про колегіальний розгляд справи, а потім про відвід головуючому-судді ОСОБА_1 , і по справі було оголошено перерву та погоджено дату наступного судового засідання - 06 листопада 2024 року на 13 год. 00 хв., яке було відкладено на 13 грудня 2024 року. Оскільки підготовче судове засідання у визначений день проведено не було, 14 жовтня 2024 року прокурор Сумської обласної прокуратури звернулася до слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. У свою чергу, слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми, 18 жовтня 2024 року своїм рішенням, клопотання прокурора задовольнила, повторно застосувала до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Не дивлячись на це, достеменно знаючи той факт, що підготовче судове засідання в Ковпаківському районному суді м. Суми не проведено, колегія суддів задовільнила клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу ОСОБА_7 на 60 діб, не маючи на це повноважень, відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, оскільки вказане клопотання повинен був вирішувати не Ковпаківський районний суду м. Суми під головуванням судді ОСОБА_1 , а слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми.

Крім того, апелянт посилається і на те, що в оскаржуваній ухвалі зазначено, що підозра, повідомлена ОСОБА_7 є обґрунтованою, при цьому не зазначено жодного доказу, яким би ці обставини підтверджувались, а з наданих в якості додатків до клопотання документів не вбачається умислу у останнього на вчинення правопорушення та якими саме діями, або бездіяльністю він його вчинив.

Також, як зазначає апелянт, суд у прийнятому рішенні, перелічує існування ризиків, однак не зазначає, чим саме вони доводяться, при тому, що докази, які б свідчили про необхідність продовження ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу, відсутні, а своєю належною процесуальною поведінкою останній спростував необхідність застосування до нього будь-якого запобіжного заходу, і доказів зворотного прокурором у клопотанні не наведено. Крім того, судом не було взято до уваги наявність у ОСОБА_7 матері, дружини, постійного місця мешкання, не враховано стан здоров`я його, та його близьких, можливості працевлаштування, тощо. При цьому, судом взагалі не зазначено, чому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Крім того, захисник вказує, що суд проводив розгляд даного клопотання без участі потерпілих, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання. При цьому, видаляючись до нарадчої кімнати суд не розглянув клопотання про направлення обвинувального акту, разом з усіма додатками по даному кримінальному провадженню до Сумського Апеляційного суду для визначені підсудності та виніс оскаржуване рішення не маючи на те повноважень, при тому, що з огляду на фактичні обставини, зазначені в обвинувальному акті, справа підсудна Ірпінському міському суду Київської області.

Також, як зазначає захисник, справа не підсудна Ковпаківському районному суду м. Суми і з тих підстав, що досудове розслідування було закінчено ГУНП в Сумській області, яке розташоване за адресою м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 23 за процесуальним керівництвом Сумської обласної прокуратури, яка розташована за адресою м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 33, що віднесено до Зарічного районного суду м. Суми.

На думку апелянта, усі вищезазначені обставини свідчать про те, що вважати оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою підстави відсутні.

Заслухавши доповідь головуючого - судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційних скарг, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на підтримку апеляційних доводів та вимог, прокурора, який вважав ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, просив залишити її без зміни, а апеляційні скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На думку колегії суддів, при продовженні обвинуваченому ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом першої інстанції вищезазначені вимоги було дотримано в повному обсязі.

Так, з матеріалів, які надійшли до апеляційного суду вбачається, що у провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190 КК України, ОСОБА_12 - у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 190 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження, прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн., яке вмотивовано тим, що у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України останній обвинувачується обґрунтовано та що ризики, передбачені ч.ч.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які існували на час застосування вказаного запобіжного заходу, і на даний час залишаються актуальними.

Перевіряючи доводи поданого прокурором клопотання на предмет існування заявлених ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд дійшов вірного висновку про їх актуальність та не зменшення, з врахуванням незмінних обставин даного кримінального провадження.

При цьому, судом було враховано, що ОСОБА_7 є особою, яка неодноразово, а саме, 18 раз, засуджувалась за вчинення тяжких корисливих злочинів, а на даний час обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який, у разі визнання винуватості, останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна та що розгляд даного кримінального провадження ще не розпочався, а відповідно, свідки та потерпілі ще не допитувались.

Саме за наявності вказаного, суд і дійшов висновку, що при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_7 матиме можливість переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та покарання, незаконно впливати на свідків та потерпілих, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, або продовжити те, в якому обвинувачується та вважав за доцільне, на задоволення клопотання прокурор, продовжити останньому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів та вважає оскаржуване рішення про доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, цілком обґрунтованим та вмотивованим.

При цьому, правильність такого висновок доводами апелянтів жодним чином не спростовано, оскільки ні захисник, ні обвинувачений не наводять додаткових обставин, які не були враховані судом першої інстанції та за яких до ОСОБА_7 можливо було б застосувати більш м`які запобіжні заходи.

Також, колегія суддів зауважує, що матеріалами, які надійшли до апеляційного суду, не підтверджується ні те, що розгляд кримінального провадження за обвинуваченням, в тому числі, ОСОБА_7 за ч. 5 ст. 190 КК України, здійснюється з порушенням правил підсудності чи неповноважним судом, а тому, посилання захисника на вказані обставини є надуманими та безпідставними.

Крім того, колегія суддів наголошує, що діючими нормами КПК України передбачено, що питання продовження строку дії запобіжного заходу розглядається за обов`язкової участі обвинуваченого, а тому, неповідомлення потерпілих про судове засідання, яке відбулось за участі ОСОБА_7 , та в якому вирішувалось подане прокурором клопотання, не свідчить про те, що запобіжний захід було продовжено останньому у незаконний спосіб.

Що стосується доводів обвинуваченого про те, що докази за його обвинуваченням є підробними і на даний час Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, за даним фактом здійснюється досудове розслідування, то таким обставинам при розгляді питання законності продовження останньому строку дії запобіжного заходу, колегія суддів оцінки не надає, оскільки визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочинів, здійснюється судом, який у даній справі буде приймати остаточне рішення по суті з наданням відповідної оцінки зібраним доказам як зі сторони обвинувачення, так і зі сторони захисту.

Також, при прийнятті остаточного рішення буде перевірятись і обґрунтованість посилань ОСОБА_7 щодо застосування до нього недозволених методів, а що стосується доводів останнього щодо неналежних умов його утримання, то зазначені обставини встановлених ризиків не зменшують і жодним чином не впливають на правильність судового рішення щодо продовження йому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Що стосується доводів апелянтів про те, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом не було враховано стан здоров`я ОСОБА_7 , наявність у нього хворої дружини, якій потрібна його допомога, то вони не є тими беззаперечними обставинами, за яких продовжувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не було б підстав, і на думку колегії суддів, в даному випадку, неможливість застосування до останнього більш м`яких запобіжних заходів, прокурором у клопотання доведена у повному обсязі.

При цьому, посилаючись на наявність хвороб, обвинувачений жодним доказом не підтверджує того, що стан його здоров`я настільки незадовільний, що його перебування в умовах СІЗО є неможливим і такі докази в матеріалах провадження, які надійшли до апеляційного суду, відсутні, а належна процесуальна поведінка ОСОБА_7 , на що вказує захисник, лише підтверджує дієвість заходу забезпечення даного кримінального провадження, яким є застосований запобіжний захід.

Інших беззаперечних доводів, які б свідчили про недоцільність продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в апеляційних скаргах не наведено, а обставин, за яких у задоволенні клопотання прокурора слід було б відмовити, під час апеляційного розгляду не встановлено.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ст. 182 КПК України, судом першої інстанції було визначено розмір застави, у разі сплати якої ОСОБА_7 буде звільнений з під варти та перебуватиме на волі.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому, вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційні скарги без задоволення.

Керуючись ст. 404,405,407,418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 жовтня 2025 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави - залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 та на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4