Справа № 461/5672/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/2475/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 08 вересня 2025 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 без визначення розміру застави,

з участю: прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ( у режимі відеоконференції)

встановила:

даною ухвалою клопотання слідчого задоволено повністю.

Продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 діб, тобто до 06 листопада 2025 року включно.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, та ухвалити нову увалу, якою вирішити питання про застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, непов`язаного із обмеженням волі.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що ухвала слідчого судді не відповідає повноті судового розгляду, а висновок суду не відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення та особі підозрюваного.

Зазначає, що оскаржувана ухвала, як і клопотання прокурора про продовження строку не містить конкретного аналізу обставин, які б свідчили про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Вказує, що суд не розглянув можливості застосування більш м`яких запобіжних заходів, таких як особисте зобов`язання, застава, домашній арешт.

Акцентує увагу на тому, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, працює спортивним тренером на громадських засадах та доглядає за літніми батьками, користується авторитетом у колективі, веде законослухняний спосіб життя, раніше не судимий.

Заслухавши доповідача, захисника підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_8 , яка заперечила проти апеляційних вимог, перевіривши матеріали провадження, а також наведені доводи скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що така не підлягає до задоволення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати також тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до частини п`ятої цієї статті слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Колегія суддів за результатами апеляційного перегляду ухвали районного суду встановила, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.

Згідно з матеріалами клопотання, слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000880 від 12.07.2025 в якому повідомлено про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

12.07.2025 о 19:55 год. ОСОБА_7 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

13.07.2025, відповідно до вимог ст.ст. 42, 276, 277, 278 КПК України, ОСОБА_7 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

14.07.2025 ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на два місяці, тобто до 09.09.2025 включно.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 08.09.2025 року продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до чотирьох місяців, тобто до 13.11.2025 року.

Колегія суддів вважає, що надані слідчим та прокурором докази доводять обставини, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, які долучені до клопотання слідчого та були належним чином досліджені слідчим суддею.

Крім цього, суд апеляційної інстанції вважає правильними висновки слідчого судді та переконаний, що у цьому кримінальному провадженні існують ризики, а саме те, що ОСОБА_7 може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Зазначені ризики були належним чином встановлені та дослідженні слідчим суддею під час розгляду клопотання по суті. І зазначені ризики у кримінальному провадженні жодним чином не зменшились та не відпали з огляду на характеризуючи дані особи підозрюваного ОСОБА_7 .

Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України, та сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, під час досудового розслідування у кримінальному проваджені щодо тяжких або особливо тяжких злочинів, не повинен перевищувати дванадцяти місяців.

Продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 в межах строку продовженого строку досудового розслідування є законним та обґрунтованим з огляду на те, що досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні є незавершеним, необхідне проведення додаткових слідчих (розшукових) та процесуальних дій, будуть отримані додаткові докази, які можуть бути використані під час судового розгляду кримінального провадження для встановлення об`єктивної істини у вказаному кримінальному провадженні.

Суд апеляційної інстанції вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі ОСОБА_7 та тяжкості пред`явленої йому підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти громадського порядку з використанням предмету заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, і лише продовження строку дії найсуворішого запобіжного заходу зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження та суспільному інтересу.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, працює спортивним тренером на громадських засадах та доглядає за літніми батьками, користується авторитетом у колективі, веде законослухняний спосіб життя, раніше не судимий, не спростовують та не мінімізують наявних ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, запобігти яким в даному випадку може лише застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.

Даних, на які посилається в апеляційній скарзі захисник, і які б беззаперечно унеможливлювали перебування підозрюваної під вартою, матеріали судового провадження не містять.

Крім того, слідчий суддя обґрунтовано не визначив підозрюваному альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, зважаючи на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства.

Наведені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути визнані запорукою належної процесуальної поведінки підозрюваного під час проведення досудового розслідування, а відтак не можуть бути визнані підставою для зміни запобіжного заходу відносно нього на більш м`який.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину вчиненого із застосуванням насильства щодо малолітньої особи, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, а також впливати на потерпілих, свідків у даному кримінальному провадженні, виникає необхідність у продовженні стосовно останнього строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Таким чином, враховуючи наведене, конкретні обставини кримінального провадження, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, що у повній мірі відповідає вимогам закону, а застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, у тому числі і запобіжний захід у вигляді застави, не зможе запобігти наявним у справі процесуальним ризикам.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування ухвали слідчого судді, під час апеляційного розгляду не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною й обґрунтованою, відтак підстав для її скасування та задоволення апеляційних вимог не вбачається.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 08 вересня 2025 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 без визначення розміру застави залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді