ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі головуючої судді

ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні

№0000844 від 06.09.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, громадянина України, українця, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 05 вересня 2025 року, приблизно о 10 год. 00 хв., перебуваючи у дворі загального користування, будинку №1, що по вул. Князя Романа, у

м. Рівне, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, під час конфлікту, що раптово виник, умисно наніс останньому один удар долонею правої руки по обличчю, після чого наніс ще один удар кулаком лівої руки в обличчя потерпілого в область правого ока, внаслідок чого спричинив потерпілому ОСОБА_4 такі тілесні ушкодження: крововилив правої навколоочної ділянки з розповсюдженням на ділянку правої вилиці та з крововиливом в склеру правого ока, які згідно висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_3 , які виразились в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України.

Прокурор звернулася з обвинувальним актом про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно з заявою ОСОБА_3 щодо визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була складена та підписана за участі його захисника адвоката

ОСОБА_5 , обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті.

ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Викладені судом обставини, встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження, під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_3 в присутності захисника, беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорив встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності у спрощеному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 , у якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і погоджується з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, заяву потерпілого ОСОБА_4 , у якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і погоджується з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого з урахуванням його клопотання, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає розгляду в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 17, ст.ст. 369-371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисні дії, які виразились в умисному спричиненні легкого тілесного ушкодження.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Так, відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України - є кримінальним проступком.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до статті 67 КК України, не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченого, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст. 65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що є кримінальним проступком; ставлення обвинуваченого, а саме щире каяття; дані про особу винного а саме те, що на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває; конкретні обставини вчинення кримінального проступку, характер та спосіб вчиненого; при цьому, призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, з врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід обрати в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Таке покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.ст. 12, 50, 65-67, 125 КК України, ст.ст. 370, 373-374, 381-382, 394 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень 00 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з моменту отримання копії вироку, враховуючи особливості передбачені ч. 1 ст. 394 КПК України, а саме - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1