ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 753/22945/19

провадження № 51-2134 км 25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 на вирок Київського апеляційного суду від 29 квітня 2025 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000941, за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Успенка Онуфріївського району Кіровоградської області, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 21 квітня 2023 року ОСОБА_8 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 263 КК України та виправдано на підставі п. 2 ч.1 ст. 373 КПК України у зв`язку недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Вироком Київського апеляційного суду від 29 квітня 2025 року вказаний вирок скасовано, ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. ст. 96-1, 96-2 КК України пристрій, що належить до короткоствольної гладкоствольної вогнепальної зброї і є однозарядним пістолетом-ручкою б/н калібру 5,6 мм, та 22 патрони, що належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї і є гвинтівочними спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення калібру 5,6 мм, безоплатно вилучені у власність держави.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат у провадженні.

За обставин, викладених у вироку апеляційного суду, ОСОБА_8 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 24.04.2019, у невстановленому місці та при невстановлених обставинах незаконно придбав пристрій з металу білого кольору, циліндричної форми з двох частин, що скріплюється між собою різьбою у вигляді ручки із елементами схожими на отвір, затвор та бойок, а також двадцять два набої, що відповідно є вогнепальною зброєю та боєприпасами. У подальшому, не маючи відповідних дозвільних документів, розпочав незаконно їх зберігати за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 .

24.04.2019, у період часу з 06:18 год по 08:54 год, слідчими СУ ГУНП у м. Києві на підставі ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 16.04.2019 проведено обшук за вищевказаною адресою, де в металевому сейфі гардеробної кімнати виявлено та вилучено: пристрій з металу білого кольору, циліндричної форми з двох частин, що скріплюється між собою різьбою у вигляді ручки із елементами схожими на отвір, затвор та бойок, а також двадцять два предмета схожі на набої, що ОСОБА_8 незаконно зберігав за місцем свого проживання.

Вилучені під час обшуку належать: пристрій до короткоствольної гладкоствольної вогнепальної зброї і є однозарядним пістолетом-ручкою б/н калібру 5,6 мм, а

22 патрони до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї і є гвинтівочними спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення калібру 5,6 мм.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить вирок апеляційного суду скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Обґрунтовуючи доводи зазначає про надання апеляційним судом неправильної правової оцінки обставинам справи щодо недопустимості відомостей, покладених в основу обвинувачення та засудження ОСОБА_8 , зафіксованих в протоколі обшуку його квартири та похідних від результатів вказаного обшуку відомостей, в тому числі зафіксованих у висновку експертизи від 14.06.2019.

Стверджує про отримання таких відомостей стороною обвинувачення внаслідок істотного порушення прав і свобод людини та громадянина, а саме порушення права ОСОБА_8 на недоторканість житла, через неналежний судовий контроль, шляхом надання стороні обвинувачення дозволу на проникнення до квартири обвинуваченого з метою проведення обшуку, за відсутності на це об`єктивних правових підстав.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 касаційну скаргу підтримали.

Прокурор, посилаючись на безпідставність доводів касаційної скарги, просив залишити її без задоволення.

Мотиви Суду

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, викладені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла наступних висновків.

За частиною 2 статті 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції, відповідно до приписів ч. 1 ст. 438 КПК України, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Отже, виходячи з наведених положень процесуального закону суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. Неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження не є підставами для перегляду судових рішень у касаційному порядку. Під час перевірки доводів, наведених у касаційній скарзі, Верховний Суд виходить із фактичних обставин, установлених апеляційним судом.

Згідно з положеннями ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції та ухвалює свій вирок у разі необхідності застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення, необхідності застосувати більш суворе покарання, а також у разі скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції або ж у разі неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання. Вирок суду апеляційної інстанції повинен відповідати загальним вимогам до вироків.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, місцевий суд, виправдовуючи ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 263 КК України через недоведеність, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, послався на те, що пред`явлене обвинувачення не доведено в судовому засіданні. Зокрема, вказав на недопустимість фактичних даних, що містяться в протоколі обшуку квартири від 24.04.2019, оскільки поняті не були присутніми в момент, коли були виявлені пристрій з металу білого кольору, циліндричної форми з двох частин, що скріплюється між собою різьбою у вигляді ручки із елементами схожими на отвір, затвор та бойок, а також двадцять два предмета схожі на набої. Поняті фактично були запрошені до гардеробної кімнати вже після того, як слідчий дістав із сейфу коробку із даними предметами.

Крім цього, обшук проведено із залученням оперативного працівника, що не узгоджується з приписам ч. 1 ст. 236 КПК України, оскільки дозвіл на проведення обшуку надано саме слідчим.

Оцінивши подані стороною обвинувачення докази, суд першої інстанції дійшов висновку про недопустимість протоколу обшуку квартири від 24.04.2019, а також похідного від нього висновку експерта № 8-2/445 від 14.06.2019, оскільки вилучені зброя та боєприпаси були об`єктами експертного дослідження.

Також, встановивши, що відомості за ч. 1 ст. 263 КК України внесенні 19.06.2019 до ЄРДР за № 000727, тобто після проведення експертного дослідження вилучених предметів, дійшов висновку, що вказані слідчі дії проведено поза межами кримінального провадження, тому докази, отримані за їх результатами, безумовно є недопустимими.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи вирок в апеляційному порядку, не погодився з висновками суду першої інстанції, при цьому зазначив, що докази сторони обвинувачення, які містяться у протоколі обшуку та висновку експерта у сукупності з іншими доказами доводять висунуте ОСОБА_8 обвинувачення у придбанні вказаного пристрою з металу білого кольору циліндричної форми з двох частин, що скріплюється між собою різьбою у вигляді ручки із елементами схожими на отвір, а також двадцяти двох набоїв, що є відповідно вогнепальною зброєю та боєприпасами, та зберіганні їх за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без передбаченого законом дозволу, до часу їх виявлення під час обшуку.

Обґрунтовуючи оскаржуване судове рішення, апеляційний суд послався на те, що ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16.04.2019 надано дозвіл слідчим групи слідчих у кримінальному провадженні № 0000638 від 06.07.2018 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 199 КК України, на проведення обшуку в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_9 (т. 1 а. п. 139-145).

Як вбачається із протоколу обшуку від 24.04.2019 та відеозапису до нього, за місцем проживання ОСОБА_8 проведена зазначена слідча дія, під час якої у сейфі виявлено та вилучено пристрій з металу білого кольору циліндричної форми з двох частин, що скріплюються між собою різьбою, у вигляді ручки із елементами, схожими на отвір, затвор та бойок, а також 22 предмети, схожі на патрони

(т. 1 а. п. 146-153).

Відповідно до висновку експерта від 14.06.2019 у кримінальному провадженні № 0000638 вилучений за місцем проживання ОСОБА_8 предмет належить до короткоствольної гладкоствольної вогнепальної зброї і є однозарядним пістолетом - ручкою калібру 5,6 мм, придатний для здійснення пострілів, а надані на дослідження 22 патрони належать до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї і є гвинтівочними спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення калібру 5,6 мм (т. 1 а. п. 169-175).

20.08.2019 відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 263 КК України, що виявлені у межах кримінального провадження № 0000638, внесені до ЄРДР, кримінальному провадженню присвоєний № 0000941, а в подальшому воно виділене у окреме провадження, у якому ОСОБА_8 повідомлено про підозру та висунуто обвинувачення (т. 1 а. п. 132-134, 137).

Висновки місцевого суду про те, що дані, які містяться у протоколі обшуку, є недопустимими доказами, колегія суддів визнала безпідставними.

З відеозапису проведення обшуку встановлено, що засуджений за пропозицією слідчого відчинив сейф у одній з кімнат за місцем проживання, з якого слідчий у присутності ОСОБА_8 та його дружини вилучив предмети, схожі на зброю та набої.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов висновку, що відсутність понятих у приміщенні під час виявлення у сейфі заборонених предметів, не свідчить про недопустимість доказів, отриманих за результатами проведення обшуку, оскільки при цьому не допущені істотні порушення фундаментальних прав та свобод людини, з чим погоджується у колегія суддів касаційного суду.

Крім цього, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обшук був проведений слідчим із залученням оперативних працівників, про що вказано у протоколі слідчої дії. Зазначена обставина обгрунтовано визнана апеляційним судом такою, що не суперечить вимогам ч. 1 ст. 236 КПК України, оскільки залучення оперативних працівників до проведення обшуку не вказує про те, що саме вони були суб`єктами виконання ухвали слідчого судді про обшук.

Твердження захисника, що обшук за місцем проживання ОСОБА_8 проведений на підставі неналежним чином мотивованої ухвали слідчого судді суперечить змісту ухвали про надання дозволу на проведення такої слідчої дії, яка містить усі необхідні відомості, передбачені ч. 2 ст. 235 КПК України, та ухвалена з наведенням достатніх мотивів для задоволення клопотання слідчого, про що слушно зазначено в оскаржуваному вироку.

З огляду на наведене, висновок експерта щодо дослідження зброї та боєприпасів не є недопустимим доказом, як похідний від протоколу обшуку, за доктриною «плодів отруйного дерева».

Частиною 3 статті 214 КПК України передбачено, що здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з досліджених матеріалів кримінального провадження встановлено, що 24.04.2019 під час проведення обшуку у житлі ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000638 були виявлені предмети схожі на зброю та боєприпаси.

Ухвалою слідчого судді у межах кримінального провадження

№ 0000638 призначена судова експертиза зброї (т. 1 а. п. 161-166).

Висновком експерта від 14.06.2019 визначено, що надані на дослідження предмети є однозарядним пістолетом - ручкою калібру 5,6 мм (вогнепальна зброя) та гвинтівочними спортивно-мисливськими патронами калібру 5,6 мм (боєприпаси до нарізної вогнепальної зброї).

20.08.2019 відомості про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України внесені до ЄРДР, ОСОБА_8 повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 263 КК України та постановою прокурора із кримінального провадження № 0000638 в окреме провадження виділено матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 263 КК України, якому присвоєно № 0000941.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги захисника про проведення експертизи зброї та боєприпасів без внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР є неспроможними, оскільки не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Повторно дослідивши докази у відповідності до заявлених сторонами кримінального провадження клопотань, апеляційний суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та кваліфікував його дії за ч. 1

ст. 263 КК України, як придбання та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

На думку колегії суддів, апеляційний суд належним чином вмотивував своє рішення та правильно вказав, що факт незаконного придбання та зберігання зброї і боєприпасів у квартирі обвинуваченого підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до вимог кримінального процесуального закону апеляційний суд надав доводам апеляційної скарги прокурора належну оцінку та обґрунтував прийняте рішення з наведенням докладних мотивів. При цьому порушень процесуального порядку збирання, дослідження та оцінки наведених у вироку доказів Судом не встановлено.

Вирок суду апеляційної інстанції є законним і обґрунтованим та відповідає вимогам статей 370, 420 КПК України.

На переконання суду касаційної інстанції, покарання засудженому ОСОБА_8 призначено з дотриманням вимог статей 50, 65 КК України, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, є співмірним протиправному діянню та не є явно несправедливим через суворість.

Оскільки кримінальний закон застосовано правильно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не допущено, а призначене покарання відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого, тому касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без зміни.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, Суд

ухвалив:

Вирок Київського апеляційного суду від 29 квітня 2025 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 в його інтересах - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3