справа № 208/5816/24
провадження № 1-кп/208/207/25
УХВАЛА

02 липня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 ,

у підготовчому судовому засіданні призначеного 27.06.2024 року, розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000443, які надійшли з Кам`янської окружної прокуратури 27.06.2024 року, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Белебей, Республіка Башкортостан РФ, громадянина України, неодружений, зареєстрований та мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого за умисні кримінальні правопорушення, який обвинувачується за ч.1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшла зазначена справа. Обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Під час проведення підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України, підстав для повернення обвинувального акту прокурора чи закриття кримінального провадження, не вбачається.

Справа підсудна Заводському районному суду м. Дніпродзержинська. На стадії досудового слідства обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Учасники судового провадження прокурор, обвинувачений, захисник, кожен окремо, вважали за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, і судом не встановлено для цього перешкод.

Прокурором заявлено клопотання про продовження відносно ОСОБА_7 заходу забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою, яке аргументовано тим, що останній не має сталих соціальних зв`язків, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину, і знаходячись на свободі може переховуватись від суду з огляду на безальтернативно суворе покарання. На думку прокурора також існує ризик незаконного впливу обвинуваченого на свідків по справі з метою зміни ними своїх показань. Обвинувачений є раніше неодноразово судимим і знаходячись на свободі може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Адвокат заперечував проти задоволення клопотання прокурора зазначивши про недоведеність ризиків застосування найбільш суворого запобіжного заходу, та просив змінити його на домашній арешт. Обвинувачений підтримав думку захисника.

Суд розглянувши клопотання, вислухав учасників судового засідання, встановив наступне.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у справах «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії», «Летельє проти Франції» неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

У рішенні по справі «W. проти Швейцарії» ЄСПЛ зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 на теперішній час обґрунтовано, а саме в достатній мірі для розгляду клопотання прокурора, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за який чинним законодавством передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. Тобто, у випадку вирішення питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження причетність особи до вчинення кримінального правопорушення не повинна мати категоричного висновку, в свідчити лише про її можливість.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 раніше неодноразово судимим, має місце реєстрація. Даних про сталі соціальні зв`язки обвинуваченого, джерело його доходів суду не надані.

За таких обставин, суд вважає за існуючий ризик переховування обвинуваченого від суду з огляду на тяжкість інкримінованого злочину та міри покарання, яка йому загрожує у разі визнання винним, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Також, суд погоджується з доводами прокурора щодо наявного ризику незаконного впливу обвинуваченого на свідків.

При встановленні наявності цього ризику, враховується встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, згідно якої суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, тобто ризик впливу на потерпілого та свідків існує до їх допиту судом.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої Ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу поза всяким сумнівом порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак потребує встановлення реальної можливості допустити це в майбутньому.

Суд приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, і тому не може прийняти як належно обґрунтовані доводи сторони захисту про можливість зміни такого заходу на менш суворий. Враховуючи обставини інкримінованого обвинуваченому злочину, відповідно до ст. 183 КТІК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, розмір застави не визначає. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181-184, 314-316, 331 КРК України, суд-

ухвалив:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , по обвинуваченню у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, у відкритому судовому засіданні, суддею одноособово, в приміщенні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, на 09.07.2024 року о 15.00 годині.

В судове засідання викликати прокурора, потерпілого, обвинуваченого, захисника. Клопотання прокурора задовольнити.

Строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строком до 29.08.2024 року, без визначення суми застави.

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 на домашній арешт, відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала суду, в частині обрання запобіжного заходу, може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, протягом 5-ти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1