Провадження № 1-кс/211/1638/25
У Х В А Л А

19 вересня 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції № 1 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ревне Бориспільського району Київської області, громадянство України, інспектор прикордонної служби ВПС «Бориспіль-2», головний сержант, учасник бойових дій, освіта середньо-спеціальна, одружений, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимий, зареєстрований та проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

19 вересня 2025 року слідчий слідчого відділення відділення поліції №1 Криворізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області майор поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , в межах кримінального провадження №0000094 від 06.08.2025 року, звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Відповідно до клопотання та доданих до нього матеріалів, ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, з метою власного незаконного збагачення, за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, здійснював незаконну діяльність щодо носіння, зберігання, придбання та збуту вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Так, ОСОБА_8 , маючи необхідні особисті зв`язки серед внутрішньо переміщених осіб із зони бойових дій та військовослужбовців Сил оборони України, усвідомлюючи заборону вільного обігу вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), у невстановлені слідством дату, час, місці та особи незаконно придбав вогнепальну зброю - 4 автомати Калашникова (АК-74). Надалі ОСОБА_8 на виконання попередньої злочинної домовленості не пізніше серпня 2025 року (точну дату та час органом досудового розслідування не встановлено) передав ОСОБА_5 зазначену вогнепальну зброю. Останній, виконуючи свою роль у вчиненні кримінального правопорушення, почистив та привів до ладу зброю та став її зберігати без передбаченого законом дозволу на території домоволодіння, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 .

19.08.2025 ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 , який виконуючи відведену роль водія у вчиненні кримінального правопорушення, забрали з місця зберігання зазначену вище вогнепальну зброю та з дотриманням конспірації на автомобілі перевезли її з Київської області до відрізку автошляху Н-23 «Кривий Ріг-Кропивницький», де ОСОБА_8 за грошову винагороду в розмірі 3600 доларів США готівкою здійснив збут 4 автоматів Калашникова (АК-74) ОСОБА_9 без передбаченого законом дозволу.

Згідно з висновком експерта №СЕ-19/124-25/12375-БЛ від 20.08.2025 року за результатами проведення судової експертизи зброї надані на експертизу 4 автомати являються бойовою нарізною автоматичною вогнепальною зброєю справними (працездатними) 5,45-мм автоматами Калашникова зразка 1974 року (АК-74), придатними для проведення пострілів тільки у режимі одиночного вогню у зв`язку із видаленням магазинів.

Крім того, під час досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочинну діяльність, за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 придбали, зберігали, носили (перевезли) та 18.09.2025 за грошову винагороду в розмірі 15 000 доларів США готівкою збули ОСОБА_9 предмети, візуально схожі на вогнепальну зброю та бойові припаси без передбаченого законом дозволу, а саме: 21 одиницю автоматів Калашникова, 1 одиницю 7,62-мм ручного кулемета Калашникова, патрони калібру 5,45 мм в кількості 6961 штука, патрони калібру 7,62 мм в кількості 1397 штук. Зазначені вище предмети оглянуті, вилучені стороною обвинувачення та будуть направлені для проведення експертного дослідження.

На підставі зазначених вище зібраних належних та допустимих доказів стороною обвинувачення 19.09.2025 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто носіння, зберігання, придбання та збут вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

У зв`язку із чим, 19 вересня 2025 року о 01 годині 12 хвилин громадянина ОСОБА_5 було затримано в порядку ч. 2 ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Обґрунтованість повідомленої громадянину ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_9 від 12.09.2025 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.09.2025 року, протоколом огляду речей від 18-19.09.2025 року, висновком експерта №СЕ-19/124-25/12375-БЛ від 20.08.2025 року та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

З метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідка у цьому кримінальному провадженні, на підставі обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого тяжкого кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, виникла необхідність обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного. Тому, слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з відповідним клопотанням.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 2 498 100 гривень, що дорівнює розміру 825 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, як виключний випадок забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_5 свою винуватість у межах пред`явленої підозри визнав, заперечував проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а у разі відмови, - застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 100 000 (ста тисяч) грн., оскільки розмір застави, запропонованої прокурором, є для підозрюваного непомірним.

Захисник ОСОБА_4 підтримав думку свого підзахисного, заперечував проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а у разі відмови, - запобіжний захід у вигляді застави, зменшивши розмір запропонованої прокурором застави до 100 000 грн., зазначивши, що прокурором не обґрунтовано та не підтверджено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, до того ж, підозрюваний в судовому засіданні свою винуватість в рамках зазначеної підозри визнав, повідомив, що впливати на свідків не має наміру.

Заслухавши думку сторін та дослідивши письмові матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги пунктів 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з яким обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Як встановлено судом, 19 вересня 2025 року о 01 годині 12 хвилин громадянина ОСОБА_5 було затримано в порядку ч. 2 ст. 208 КПК України.

19 вересня 2025 року стороною обвинувачення ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: носіння, зберігання, придбання та збут вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Матеріали кримінального провадження, надані суду разом з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. При цьому слід зазначити, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Під час розгляду питання про обґрунтованість підозри слідчим суддею враховується практика Європейського суду з прав людини, викладена у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», згідно з якою факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Санкція статті, в якій пред`явлено підозру ОСОБА_5 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Доказами вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_8 є зібрані під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_9 від 12.09.2025 року, протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.09.2025 року, протокол огляду речей від 18-19.09.2025 року, висновок експерта №СЕ-19/124-25/12375-БЛ від 20.08.2025 року та інші зібрані під час досудового розслідування докази в їх сукупності.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність існування ризиків, передбачених п.1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Стосовно ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя погоджується з позицією слідчого, підтриманою прокурором, щодо імовірності його виникнення, з огляду на те, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин та в разі доведення його вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, йому може загрожувати реальний вид покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, і тому усвідомлюючи високий рівень настання кримінально-правових наслідків за вчинення кримінально-протиправних дій та невідворотність покарання, підозрюваний об`єктивно може переховуватися від органу досудового слідства та/або суду з метою уникнення відповідальності. В свою чергу втеча підозрюваного зашкодить суспільному інтересу, що полягає у найскорішому розслідуванню та встановленню всіх об`єктивних обставин кримінального провадження та подальшому його судовому розгляді у розумні строки, передбачені КПК України.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме «незаконно впливати на свідка у кримінальному провадженні» підтверджується тим, що свідок ОСОБА_9 вже добре відомий підозрюваному ОСОБА_5 , а тому останній може здійснювати на нього незаконний вплив з метою зміни його показань до моменту розгляду кримінального провадження в суді. Враховуючи положення ч. 4 ст. 95 КПК України, на даному етапі кримінального провадження ризик впливу на свідка існує до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідка та їх дослідження. Тому заборона спілкуватися з певною особою, як наслідок встановлення ймовірного впливу на неї - об`єктивна необхідність забезпечення показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя уважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, що застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам. Тому клопотання слідчого слід задовольнити та застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України одночасно з запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою, підозрюваному слід визначити заставу в межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Слідчим, за погодженням з прокурором, було запропоновано заставу у розмірі 2 498 100 (двох мільйонів чотирьохсот дев`яносто восьми тисяч ста) гривень, що дорівнює 825 (восьмистам двадцяти п`яти) прожитковим мінімумам для працездатних осіб, як виключний випадок забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного та інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Ураховуючи загальний майновий стан підозрюваного, а саме: те, що ОСОБА_5 є власником автомобіля «Ford Focus», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , а також нерухомого майна 1/3 квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , а також факт отримання підозрюваним сум грошових коштів в результаті збуту вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу (3 600 доларів США та 15 000 доларів США, що загалом становить приблизно 762 000 грн, суд уважає, що застава в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не здатна забезпечити виконання ОСОБА_5 , покладених на нього обов`язків.

Одночасно із цим, слідчий суддя дійшов висновку, що розмір застави, запропонованої слідчим, за погодженням з прокурором, є необґрунтовано завеликим та суперечить положенням кримінального законодавства України.

Разом з тим, слідчий суддя уважає за можливе визначити розмір застави у межах двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 302 800 (триста дві тисячі вісімсот) гривень, оскільки такий розмір застави, на думку слідчого судді, достатньою мірою гарантує виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не є завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі вищенаведеного, керуючись вимогами ст.ст. 176-178, 182-184, 186, 193-197, 205, 370, 369-372, 309, 376 КПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 та підозрюваного ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту або застави відмовити.

Клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції № 1 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, з моменту його затримання, саме з 19 вересня 2025 року до 17 листопада 2025 року включно.

Утримувати ОСОБА_5 у Державній установі «Криворізька установа виконання покарань №3» (Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Світла, буд. 2).

Одночасно обрати підозрюваному ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ним обов`язків, визначених КПК України.

На підставі ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначити у межах 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 302 800 (триста дві тисячі вісімсот) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, та (за наявності) інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування зі свідком ОСОБА_9 у кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

Термін дії обов`язків, покладених суддею, у разі внесення застави визначити два місяці з дня внесення застави.

Оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі ДУ «Криворізька установа виконання покарань №3».

Копію ухвали вручити підозрюваному та направити в ДУ «Криворізька установа виконання покарань №3» для виконання в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала, щодо застосування запобіжного заходу, підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, а підозрюваним, з моменту отримання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали буде складений та оголошений 22.09.2025 року о 16 годині 50 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1