Справа № 288/1284/25
Провадження № 1-кп/288/128/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року. селище Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в селищі Попільня Житомирської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000758 від 12 червня 2025 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Великі Лісівці, Попільнянського району, Житомирської області, не зареєстрований, проживаючий по АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, непрацюючий, неодружений, з середньою спеціальною освітою, пенсіонер, утриманців не маючий, раніше не судимий,-

що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2025 року ОСОБА_5 , перебував неподалік свого домогосподарства по АДРЕСА_1 , яке знаходиться поблизу лісосмуги та коли займався господарськими роботами, через дорогу, у траві виявив, згідно висновку експерта від 07 липня 2025 року № СЕ-19/111-25/34180-ВТХ, 1 (один) промислово-виготовленим уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ-2, який є придатним до вибуху і створення вибухового імпульсу для ініціювання вибуху заряду вибухової речовини, вибуховим пристроєм промислового виготовлення та відноситься до бойових припасів; 1 (один) промислово-виготовлений, споряджений вибуховою речовиною, корпус наступальної осколкової ручної гранати РГД-5, яка до вибухових пристроїв та бойових пристроїв не відноситься, представляє собою конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, яка придатна до вибуху при застосуванні відповідного засобу детонування та 1 (одну) промислово-виготовлену, наступальну осколкову ручну гранату М67, яка є придатним до вибуху вибуховим пристроєм промислового виготовлення та бойовим припасом.

В цей час у ОСОБА_5 , який достеменно знав, що виявлені предмети належить до боєприпасів, виник злочинний умисел на придбання із ціллю подальшого зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, у порушення вимог Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України, від 21 серпня 1998 року № 622, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, без спеціального дозволу органів Національної поліції, ОСОБА_5 , в квітні 2025 року залишив собі знайдений 1 (один) промислово-виготовлений уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ-2, який є придатним до вибуху і створення вибухового імпульсу для ініціювання вибуху заряду вибухової речовини, вибуховим пристроєм промислового виготовлення та відноситься до бойових припасів; 1 (один) промислово-виготовлений, споряджений вибуховою речовиною, корпусом наступальної осколкової ручної гранати РГД-5, яка до вибухових пристроїв та бойових пристроїв не відноситься, представляє собою конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, яка придатна до вибуху при застосуванні відповідного засобу детонування, а саме при конструктивному поєднанні в єдину конструкцію промислово-виготовленого, уніфікованого запалу дистанційної дії УЗРГМ-2, із промислово-виготовленим, спорядженим вибуховою речовиною, корпусом ручної осколкової гранати РГД-5, в єдину конструкцію, передбачено їх конструктивними особливостями і призначенням, вони утворюють наступальну осколкову ручну гранату РГД-5, яка є придатним до вибуху вибуховим пристроєм промислового виготовлення та бойовим припасом та 1 (одну) промислово-виготовлену, наступальну осколкову ручну гранату М67, яка є придатним до вибуху вибуховим пристроєм промислового виготовлення та бойовим припасом, для власних потреб, таким чином незаконно придбавши бойові припаси.

В подальшому, реалізуючи злочинний умисел на зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_5 з квітня 2025 року зберігав 1 (один) промислово-виготовлений уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ-2, який є придатним до вибуху і створення вибухового імпульсу для ініціювання вибуху заряду вибухової речовини, вибуховим пристроєм промислового виготовлення та відноситься до бойових припасів; 1 (один) промислово-виготовлений, споряджений вибуховою речовиною, корпусом наступальної осколкової ручної гранати РГД-5, яка до вибухових пристроїв та бойових пристроїв не відноситься, представляє собою конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, яка придатна до вибуху при застосуванні відповідного засобу детонування, а саме при конструктивному поєднанні в єдину конструкцію промислово-виготовленого, уніфікованого запалу дистанційної дії УЗРГМ-2, із промислово-виготовленим, спорядженим вибуховою речовиною, корпусом ручної осколкової гранати РГД-5, в єдину конструкцію, передбачено їх конструктивними особливостями і призначенням, вони утворюють наступальну осколкову ручну гранату РГД-5, яка є придатним до вибуху вибуховим пристроєм промислового виготовлення та бойовим припасом та 1 (одну) промислово-виготовлену, наступальну осколкову ручну гранату М67, яка є придатним до вибуху вибуховим пристроєм промислового виготовлення та бойовим припасом, на горищі у сараї за місцем свого проживання, а саме - у шафі по АДРЕСА_1 до часу вилучення їх працівниками поліції в ході обшуку, проведеного 28 травня 2025 року.

Своїми умисними діями, які виразились у придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 263 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 КК України, визнав повністю і пояснив, що дійсно вчинив дане кримінальне правопорушення в час, місці та за обставин, зазначених у обвинуваченні, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства. Щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення. Свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю.

Також пояснив, що вчинив придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку частини третьої статті 349 КПК України.

У зв`язку з повним визнанням обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, суд відповідно до частини третьої статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження наслідки застосування даної статті КПК України.

За таких обставин, враховуючи показання обвинуваченого, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення доведеною та кваліфікує його умисні дії за частиною першою статті 263 КК України, як придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до положень статті 66 КК України є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, повне визнання вини та щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до положень статті 67 КК України, судом не встановлені.

Судом досліджувалися дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 при цьому встановлено, що він раніше не судимий, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

При визначенні міри покарання обвинуваченому суд приймає до уваги положення статей 1, 50 КК України, згідно яких Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, а також запобігання кримінальним правопорушенням. Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас, при призначенні покарання, суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину згідно статті 12 КК України, форму вини, а також особливості конкретного злочину.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд призначає покарання обвинуваченому ОСОБА_5 в межах санкції частини першої статті 263 КК України у виді позбавлення волі. Разом з тим, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпечність, особу винного, наявність пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, позицію прокурора, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 не є суспільно-небезпечними, а його виправлення й перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та призначає останньому міру покарання в межах санкції статей, із застосуванням статей 75, 76 КК України, оскільки вважає, що саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази по вказаному кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати на залучення експертів у даному кримінальному провадженні, які становлять 5348.40 гривень, слід стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Арешт на майно не накладався.

Підстав для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись статтями 349, 369-371, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 КК України та призначити ОСОБА_5 покарання за частиною першою статті 263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені обов`язки.

На підставі статті 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 :

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_5 - не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати пов`язані з проведенням судових експертиз на загальну суму 5348 гривень 40 копійки.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Попільнянський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Вступна та резолютивна частина вироку проголошена 21 жовтня 2025 року відповідно до частини п`ятнадцятої статті 615 КПК України

Повний текст вироку негайно після проголошення резолютивної частини вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1