Справа №950/3667/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - Стеценко
Номер провадження 11-кп/816/1348/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду ОСОБА_1 перевіривши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_2 на протокольну ухвалу Лебединського районного суду Сумської області від 29 жовтня 2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

Протокольною ухвалою Лебединського районного суду Сумської області від 29 жовтня 2025 року відхилено клопотання обвинуваченого ОСОБА_2 про повернення незаконно вилученого майна, як несвоєчасне та таке, яке буде розглянуто під час ухвалення вироку.

Не погоджуючись з рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив визнати незаконним зберігання в приміщенні Лебединського районного суду у справі № 950/3667/23 його карти пам`яті Good RAM формату MicroSD об`ємом 16 GB ідентифікаційний номер 18333FD6148A; визнати протиправною буздіяльність Лебединського районного суду в особі судді ОСОБА_3 , яка полягає у відмові розглянути два його клопотання № 225 від 27.08.2025 р. і № 338 від 01.12.2025 р. та незаконною відмову повернути йому карту пам`яті Good RAM формату MicroSD об`ємом 16 GB ідентифікаційний номер 18333FD6148A; постановити ухвалу, якою зобов`язати Лебединський районний суд невідкладно повернути йому карту пам`яті Good RAM формату MicroSD об`ємом 16 GB ідентифікаційний номер 18333FD6148A; постановити окрему ухвалу та направити її відповідному органу для внесення до ЄРДР відомостей про злочини передбачені ст.182, 364, 365 КК України, вчинені суддею Лебединського районного суду ОСОБА_3 при розгляді справи № 950/3667/23, по фактах порушення недоторканості його приватного життя, зловживання службовим становищем і судовою владою, незаконного позбавлення його користування і володіння майном, перевищення службових повноважень збирання суддею ОСОБА_3 з власної ініціативи доказів для сторони обвинувачення.

Перевіривши матеріали провадження, суддя - доповідач дійшов висновку, що у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_2 слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Проте, "право на суд", одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням, накладення яких дозволено за змістом, особливо щодо умов прийнятності скарги. При цьому, обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним з пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не має законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю мети, яку прагнуть досягти (рішення ЄСПЛ "Воловік проти України", "Креуз проти Польщі", "Подбіельські та ППУ Полпуре проти Польщі").

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово звертав увагу на те, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі "Ашингдейн проти Сполученого Королівства" від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі "Кромбах проти Франції" від 13 лютого 2001 року).

У Рішенні Конституційного Суду України від 12.06.2012 N 13-рп/2012 зазначено, що встановлюючи обмеження права на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень, законодавець повинен керуватися такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним.

Отже, Конституцією України допускається можливість обмеження права на апеляційне та касаційне оскарження рішення суду, однак воно не може бути свавільним та несправедливим. Таке обмеження має встановлюватися виключно Конституцією та законами України; переслідувати легітимну мету; бути обумовленим суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційним та обґрунтованим.

Відповідно до положень статті 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме:

1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 КПК України;

2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру;

3) інші ухвали у випадках, передбачених КПК України.

Згідно ч.2 ст.392 КПК України, ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених КПК України. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 4 ст. 314 КПК, з усіх рішень, які суд першої інстанції вправі постановити у підготовчому судовому засіданні, оскарженню в апеляційному порядку підлягає лише ухвала про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Відповідно до вищевказаних норм процесуального закону, протокольна ухвала суду першої інстанції за наслідками розгляду клопотань про повернення майна, не відноситься до переліку судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку на стадії судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

Вказане узгоджується із висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеному у постанові від 24 жовтня 2022 року у справі №456/3303/21.

Відповідно до ч. 4 ст.399 КПК України суддя - доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню у апеляційному порядку.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, то у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_2 на протокольну ухвалу Лебединського районного суду Сумської області від 29 жовтня 2025 року.

Копію цієї ухвали невідкладно надіслати апелянту разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СуддяОСОБА_1