Cправа № 335/6768/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 , за участі секретарки судового засідання: ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі подання начальника Шевченківського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Приазовське Мелітопольського району Запорізької області, громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 Міністерства оборони України, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса фактичного місця проживання (до проходження військової служби): АДРЕСА_2 ,-

засудженого вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 23.08.2023 за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, відповідно до ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України,

за участі старшого інспектора ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_7 , захисниці засудженого адвоката ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И В:

30.05.2024 представниця районного відділу філії пробації - начальник ОСОБА_9 звернулась до суду із вказаним поданням, за змістом якого просить скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно засудженого та направити засудженого для відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Згідно з поданням, вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.08.2023 ОСОБА_4 призначене покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України його звільнено від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком, якщо він протягом 1 року не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов?язки, то передбачені ст.76 КК України: 1) періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питані проції.

Копія вироку отримана та прийнята уповноваженим органом з питань пробації до виконання 03.10.2023. В цей же день на адресу проживання засудженого, вказану у вироці суду, направлений виклик про необхідність явки до уповноваженого органу з питань пробації на 10.10.2023 для ознайомлення з правилами та порядком призначеного йому покарання та здійснення нагляду. 18.10.2023 засуджений ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання та здійснення нагляду, з обов?язками покладеними на нього судом, з правовими наслідками звільнення від відбування покарання з випробуванням, попереджений про недопустимість скоєння нового злочину. За результатами проведеної бесіди засуджений власноручно заповнив підписку, про що свідчить його особистий підпис в зазначеному документі. Цього ж дня винесено постанову про встановлення днів явки для реєстрацію, згідно з якою ОСОБА_4 зобов?язаний з?являтись до Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області для проведення реєстрації та призначені дні явки: 1-й та 3-й понеділок кожного місяця (арк. 17).

15.01.2024 ОСОБА_4 не з?явився на реєстрацію до Шевченківського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області, про причини неявки не повідомив. У зв?язку з цим, 16.01.2024 на адресу засудженого надісланий виклик про необхідність явки до УОзПП на 23.01.2024. 22.01.2024 засуджений з?явився до Шевченківського РВ з питань пробації та надав письмове пояснення, в якому зазначив обставини, які спричинили ухилення від виконання обов?язку. Документально підтверджених об?єктивних обставин, що фактично позбавляли його можливості з?явитися на реєстрацію не встановлено, у зв?язку з зазначеним, за неявку на реєстрацію 15.01.2024 без поважних причин, до засудженого, згідно з ч.4 ст.166 КВК України застосовано письмове попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання.

Протягом перебування на обліку ОСОБА_4 систематично притягувався до адміністративної відповідальності, що встановлено на запити районного відділу пробації та підтверджено матеріалами особової справи.

Оскільки за час перебування на обліку засуджений порушував умови та порядок звільнення від відбування покарання з випробуванням, а саме: ухилявся від виконання обов?язку, покладеного на нього судом відповідно до п.1 ч.1 ст.76 КК України, що проявилось в неявці до уповноваженого органу з питань пробації на реєстрацію без документально підтверджених поважних причин, мас одне письмове попередження, крім цього, засуджений неодноразово вчиняв адміністративні правопорушення, про що свідчать матеріали, долучені до особової справи засудженої особи, відповідно, засуджений не виконує умови звільнення від відбування покарання з випробуванням, нехтуючи довірою, що виявлена до засудженої особи судом, а також гуманізмом, вираженим у його звільненні від відбування покарання, які повинні були проявитися в його прагненні довести своє виправлення або перевиховання зразковою поведінкою, зазначене, на переконання ініціатора звернення, свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Враховуючи викладене, оскільки, на думку заявника, засуджений ухиляється від відбування покарання, призначеного вироком суду, не бажає стати на шлях виправлення, в цілому зарекомендував себе з негативного боку, з підстав, передбачених ч.2 ст.78 КК України, ст.9, 166 КВК України, п.8 ч.1 ст.537 КПК України, відділ пробації просить задовольнити його.

Представник органу пробації ОСОБА_5 в судовому засіданні подання, скероване до суду, підтримала, а також підтвердила викладені у ньому порушення умов відбування покарання з випробуванням, допущені засудженим. Наголосила, що факту мобілізації ОСОБА_4 не було з`ясовано до надіслання подання до суду.

Прокурор ОСОБА_6 повідомив про те, що подання підтримує, просить його задовольнити.

Захисник засудженого адвокат ОСОБА_10 та засуджений ОСОБА_4 під час розгляду подання заперечили проти його задоволення, вважаючи його необґрунтованим. Так, захисник наголосив, що іспитовий строк завершений, а виконання вироку суду мало здійснюватись за місцем проходження військової служби, а не районним відділом пробації.

Засуджений додатково пояснив, що дійсно наразі проходить військову службу за мобілізацією, надав підтверджуючі документи.

Клопотання, скероване адвокатом ОСОБА_11 , який первісно брав участь під час розгляду справи, про звільнення від призначеного покаранням за закінченням іспитового строку залишено без розгляду за клопотанням захисника, що видно з журналу судового засідання 11.03.2026.

Розглянувши подання, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали особової справи, наявні письмові докази в обґрунтування подання, суд вважає його таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати, зокрема, питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

За змістом п.3 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9, 13-3 ч.1 ст. 537 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 163 КВК України , нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого, а стосовно військовослужбовців - командирами військових частин.

Відповідно до Порядку здійснення командирами (начальниками) військових частин (установ) контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням, затвердженого Наказом МОУ від 17.09.2020 №337, командир (начальник) військової частини (установи) є відповідальним за здійснення організації обліку військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням. Поставлення військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням, на облік у військовій частині (установі) здійснюється в одноденний строк після отримання копії вироку суду, що набрав законної сили, засвідченого та скріпленого відповідною печаткою суду. Підставою для поставлення військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням, на облік у військовій частині (установі) є вирок суду, що набрав законної сили, та надійшов на адресу військової частини (установи) у визначений законодавством строк.

Так, відповідно до п.10-11 зазначеного вище Порядку, у разі коли командиру (начальнику) військової частини (установи) стало відомо від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, громадських організацій, інших осіб, що військовослужбовець, звільнений від відбування покарання з випробуванням, не виконує (неналежно виконує) покладені на нього судом обов`язки або у разі вчинення таким військовослужбовцем адміністративного правопорушення, що тягне за собою накладення адміністративного стягнення, з військовослужбовцем проводиться індивідуальна профілактична бесіда. Аркуш індивідуальної профілактичної бесіди та пояснення військовослужбовця (за наявності) додаються до особової справи. У разі коли командиру (начальнику) військової частини (установи) стало відомо від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, громадських організацій, інших осіб, що військовослужбовець, звільнений від відбування покарання з випробуванням, умисно не виконує (неналежно виконує) обов`язки, покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, командир (начальник) військової частини (установи) письмово попереджає такого військовослужбовця про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання за формою, наведеною в додатку 4 до цього Порядку. Перед винесенням попередження військовослужбовець, звільнений від відбування покарання з випробуванням, може надати пояснення, у яких зазначає обставини, що спричинили невиконання (неналежне виконання) покладених на нього судом обов`язків або вчинення правопорушення, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності. Попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання та пояснення військовослужбовця (за наявності) долучаються до особової справи.

У разі якщо військовослужбовець, звільнений від відбування покарання з випробуванням, продовжує не виконувати обов`язки або систематично вчиняти адміністративні правопорушення після застосування до нього письмового попередження, командир (начальник) військової частини (установи) надсилає до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробуванням, для відбування призначеного покарання. До суду надсилається особова справа, до якої долучаються матеріали, що свідчать про невиконання військовослужбовцем, звільненим від відбування покарання з випробуванням, покладених на нього судом обов`язків, притягнення до адміністративної відповідальності, ухилення від контролю за його поведінкою, а також зазначаються дата і зміст порушень, яких він припустився, та заходи впливу щодо нього.

Матеріалами справи підтверджено, що вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 23.08.2023 за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, відповідно до ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України.

Копія вироку отримана та прийнята уповноваженим органом з питань пробації до виконання 03.10.2023. В цей же день на адресу проживання засудженого, вказану у вироці суду, направлений виклик про необхідність явки до уповноваженого органу з питань пробації на 10.10.2023 для ознайомлення з правилами та порядком призначеного йому покарання та здійснення нагляду. 18.10.2023 засуджений ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання та здійснення нагляду, з обов?язками покладеними на нього судом, з правовими наслідками звільнення від відбування покарання з випробуванням, попереджений про недопустимість скоєння нового злочину. За результатами проведеної бесіди засуджений власноручно заповнив підписку, про що свідчить його особистий підпис в зазначеному документі. Цього ж дня винесено постанову про встановлення днів явки для реєстрацію, згідно з якою ОСОБА_4 зобов?язаний з?являтись до Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області для проведення реєстрації та призначені дні явки: 1-й та 3-й понеділок кожного місяця (арк. 17). 15.01.2024 допущено неявку для реєстрації, проте систематичності неявок матеріалами особової справи не підтверджено (на момент звернення із поданням).

За нормою ч.1 ст.165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду, завершений 23.08.2024.

Відповідно вимог ч.2 ст.78 КК України та роз`яснень п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання у разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Згідно з ч.1-3 ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд виходить з того, що скасування звільнення від призначеного судом покарання з випробуванням є наслідком невиконання засудженим процесуальних обов`язків, покладених на нього відповідно до вироку суду.

При розгляді справи таким чином суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Так, наданими заявником доказами не підтверджено вчинення засудженим нового злочину, проте знайшло своє підтвердження систематичне притягнення до адміністративної відповідальності, що не заперечується й учасниками кримінального провадження.

Разом з цим, за даними військового квитка НОМЕР_2 , засвідчена копія якого долучена до справи під час судового засідання, ОСОБА_4 проходить військову службу за мобілізацією, а саме 18.05.2024 прийняв присягу, при цьому 11.05.2024 зарахований курсантом до в/ч НОМЕР_3 , з 16.06.2024 займає посаду кухаря у в/я НОМЕР_1 .

Інспектор районного відділу пробації в судовому засіданні пояснила, що зазначена обставина стала відома вже після звернення до суду із поданням, поряд з цим, відмітила позитивний вплив військової служби на посткримінальну поведінку засудженого.

За даними посвідчення НОМЕР_4 ОСОБА_4 має статус учасника бойових дій. Судом також досліджені відповідні довідки про перебування на військовій службі, щодо безпосередньої участі засудженого у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією РФ проти України, долучені до клопотання захисника від 11.03.2025, 01.08.2025.

Відповідно, саме командир (начальник) військової частини (установи), де проходив військову службу засуджений, надсилає до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробуванням, для відбування призначеного покарання. До такого клопотання має бути додана й особова справа, до якої долучаються матеріали, що свідчать про невиконання військовослужбовцем, звільненим від відбування покарання з випробуванням, покладених обов`язків.

Так, суд дійшов висновку, що подання скероване неналежним суб`єктом звернення, із врахуванням того, що знайшов своє підтвердження факт проходження ОСОБА_4 військової служби. Суд наголошує, що, із врахуванням дати завершення іспитового строку, майже протягом 4 місяців нагляд мав здійснюватись за місцем проходження військової служби засудженим. Зазначені у поданні підстави для застосування до засудженого положень ч.2 ст.78 КК України, не змінюють висновків суду. Враховуючи вищенаведене, судом не встановлено підстав для скасування звільнення та направлення засудженого для відбування призначеного покарання, тому у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1