Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/204/26
Провадження №: 1-кс/332/37/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2026 р. м. Запоріжжя

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого СВ Відділення поліції №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 , прокурора Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в міста Запоріжжя клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погодженого з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Павлоград Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який має базову середню освіту, офіційно не працевлаштованого, перебуваючого у цивільному шлюбі, який має на утриманні малолітню дитину 2013 року народження, який не має зареєстрованого місця проживання та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 09.10.2002 Вугледарським міським судом Донецької області, за ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. Вирок набрав законної сили 24.10.2002. Звільнився 23.05.2005 у зв`язку з відбуттям строку покарання;

- 20.10.2005 Ворошиловським районним судом м. Донецька, за ч. 2 ст. 186 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. Вирок набрав законної сили 08.11.2005. Умовно-достроково звільнився від відбування покарання 31.03.2008, невідбутий строк: 1 рік 3 місяці 7 днів;

- 13.08.2008 Кіровським районним судом м. Донецька, за ч. 2 ст. 186 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці. На підставі ст. 71 КК України, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Ворошиловського районного суду міста Донецька Донецької області від 20.10.2005 у вигляді 2 місяців позбавлення волі та призначити остаточне покарання у вигляді 4 років та 2 місяці позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 11.09.2008. 24.10.2011 замінено невідбуту частину покарання у вигляді 8 місяців 16 днів позбавлення волі на виправні роботи;

- 25.03.2013 Волноваським районним судом Донецької області, за ч. 2 ст. 125 КК України, до покарання у вигляді штрафу у розмірі 1000 гривень. Вирок набрав законної сили 27.05.2013;

- 04.02.2015 Волноваським районним судом Донецької області, за ч. 2 ст. 125 КК України, до покарання у вигляді громадських робіт у кількості 100 годин. На підставі ст. 71 КК України приєднано невідбуте покарання за вироком Волноваського районного суду Донецької області від 25.03.2013 та остаточно призначено покарання у вигляді 100 годин громадських робіт та штрафу у розмірі 1000 гривень. Вирок набрав законної сили 15.04.2015;

- 07.02.2018 Волноваським районним судом Донецької області, за ч. 2 ст. 307 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією майна. Вирок набрав законної сили 11.03.2018. Умовно-достроково звільнився від відбування покарання 11.11.2022, невідбутий строк: 1 рік 2 місяці 6 днів;

- 25.09.2025 Заводським районним судом м. Запоріжжя, за ч. 1 ст. 246 КК України, до покарання у вигляді обмеження волі строком на 4 роки. На підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік. Вирок набрав законної сили 27.10.2025, якому у зв`язку з переховуванням від органів досудового розслідування було вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, особі, з якою спільно проживає, пов`язаний спільним побутом, але не перебуває у шлюбі (цивільній дружині) - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та 24.01.2026 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру, шляхом вручення письмового повідомлення.

ВСТАНОВИВ:

14.01.2026 року старший слідчий СВ Відділення поліції №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , за погодженням прокурора Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з вищезазначеним клопотанням. Одночасно, з цим клопотанням було подано клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке ухвалою слідчого судді від 14.01.2026 року задоволено шляхом надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 , для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає закону силу з моменту, приводу підозрюваного до суду, закінчення шести місяців з дати постановлення ухвали, відкликання ухвали прокурором.

Згідно протоколу затримання особи від 23.01.2026 року, ОСОБА_5 затримано о 17-00 годині 23.01.2026 року.

З наданих суду матеріалів вбачається, що в провадженні СВ Відділення поліції №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000023 від 09 січня 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України..

ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 08 січня 2026 року, приблизно о 17:00 годині він маючи умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, достовірно знаючи, що на території України згідно Указу Президента України введено воєнний стан, перебуваючи біля продуктового магазину «Бонжур», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Алмазна, буд. 69, застосував насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, а саме наніс 3 удари кулаком правої руки по обличчю потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого штовхнув останнього двома руками в плечі, від чого ОСОБА_9 впав на землю на спину. Після цього, ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи, що його дії помічені іншими особами і оцінюються ними як викрадення, свідомо ігноруючи вказаний факт, дістав з лівої кишені джинсів, які були одягнуті на потерпілому ОСОБА_9 , мобільний телефон марки «Xiaomi», моделі «Redmi Note 10 Pro», об`ємом пам`яті 6/128 Gb, у корпусі сірого кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який належить останньому, вартість якого, відповідно до висновку експерта № 39 від 12.01.2026, складає 4 050,00 гривень, який перебував у прозорому чохлі, що не становить матеріальної цінності для потерпілого, таким чином відкрито заволодів вказаним вище майном. Після цього, ОСОБА_5 покинув місце вчинення злочину, спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 4 050,00 гривень.

Таким чином, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відкритому викрадені чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Посилаючись на те, що ОСОБА_5 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, а отже, перебування підозрюваного поза межами місця позбавлення волі, може негативно впливати на психологічний та моральний стан потерпілого і свідків, що може спровокувати у них бажання відмовитися від наданих свідчень, які є беззаперечними доказами вини підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення та може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 неодноразово судимий, що дає підстави вважати, що ОСОБА_5 продовжить свою злочинну діяльність, слідчий вважає, що менш суворі запобіжні заходи аніж тримання під вартою не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, тому просить обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили його задовольнити у повному обсязі, пояснили, що підозра є обґрунтованою, і жоден із більш м`яких запобіжних заходів, застосованих до підозрюваного не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Просили обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах досудового розслідування.

Захисник підозрюваного заперечував проти застосування відносно ОСОБА_5 про запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з огляду на доведеність ризиків передбачених ст. 177 КПК України прокурором. Просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 09.01.2026 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

23.01.2026 року о 17-00 годині на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду міста Запоріжжя від 14.01.2026 року, за підозрою у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України затриманий ОСОБА_5 .

24.01.2026 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин. Тобто стороною обвинувачення надано суду докази на підтвердження підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінуємого йому кримінального правопорушення.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу. Так, під час розгляду слідчий суддя з`ясував, про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

-рапортами ЄО № 433 від 08.01.2026, № 437 від 08.01.2026;

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення;

-протоколом огляду місця події, а саме відкритої ділянки місцевості, яка розташована напроти будинку АДРЕСА_2 , в ході якого було вилучено мобільний телефон сірого кольору з чохлом на задній кришці, марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 10 Pro», об`ємом пам`яті 6/128 Gb, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ;

-протоколом огляду мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 10 Pro», об`ємом пам`яті 6/128 Gb, у корпусі сірого кольору, який має наступні міжнародні ідентифікатори мобільного обладнання (IMEI), а саме IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , без карти пам`яті, з встановленими сім-картами оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_3 та ТОВ «Лайфселл» з номером НОМЕР_4 ;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який, зокрема пояснив, що 08 січня 2026 року близько 16:00, після закінчення робочого дня, він на громадському транспорті прямував за місцем проживання. Приблизно о 16:30, по дорозі додому, зайшов до окремо розташованого магазину за адресою: м. Запоріжжя, вул. Алмазна, буд. 69 , в якому перебували реалізатор ОСОБА_10 , прибиральниця ОСОБА_11 та один раніше невідомий йому чоловік. ОСОБА_9 замовив 100 грамів коньяку, після чого спілкувався з реалізатором. Згодом до розмови долучився вищевказаний чоловік, який назвався ОСОБА_12 . Чоловіки спілкувалися на побутові теми, після чого було замовлено ще по 50 грамів коньяку. ОСОБА_12 запропонував потерпілому вийти на подвір`я, де близько 16:50, приблизно за 5-7 метрів від входу до магазину, раптово завдав йому 3 удари кулаком правої руки у ліву частину обличчя та штовхнув, унаслідок чого той упав на землю. В подальшому, ОСОБА_12 витягнув із лівої кишені штанів ОСОБА_9 мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 10 Pro» та втік у напрямку гуртожитку по вул. Алмазній в м. Запоріжжі. Потерпілий намагався наздогнати останнього, проте безуспішно. Після цього він повернувся до магазину, де дізнався, що реалізатор вже викликала поліцію. Викрадений телефон сірого кольору, об`ємом пам`яті 6/128 Gb, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , був придбаний на початку 2022 року приблизно за 8000 грн, перебував у справному стані, містив SIM-картки операторів «Київстар» та «Лайфселл» з номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 і знаходився у прозорому силіконовому чохлі, який разом із сім-картами матеріальної цінності не становлять. Крім цього, потерпілим було надано опис вищевказаного чоловіка;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_9 , який на фото № 1 впізнав чоловіка, який 08.01.2026, приблизно о 17:00 год., перебуваючи біля магазину за адресою: м. Запоріжжя, вул. Алмазна, буд 69, наніс йому 3 удари кулаком правої руки в область лівої частини обличчя та штовхнув, поваливши на землю, після чого витягнув з кишені телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 10 Pro» та втік;

-протоколом огляду, а саме порожньої картонної коробки, прямокутної форми від мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 10 Pro», на якій зазначено серійний номер «S/N: НОМЕР_5 », IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який, зокрема, пояснив, що 08 січня 2026 року, приблизно о 17:00 годині, він прямував до магазину, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Алмазна, буд. 69. Підходячи до входу в магазин, приблизно за 15-20 метрів, він помітив, як праворуч від магазину (назву якого йому не відомо) відбувалася, на перший погляд, бійка між двома чоловіками. Спочатку він не зміг достеменно розгледіти подію через темну пору доби. Не звертаючи на них уваги та вважаючи, що це побутовий конфлікт, він продовжив рух у напрямку магазину. Коли відстань між ним та вказаними чоловіками скоротилася приблизно до 5 метрів, він помітив, що один із чоловіків лежав на землі на спині, а інший стояв над ним. Це привернуло його увагу, після чого він почав уважніше спостерігати за ситуацією, оскільки освітлення було недостатнім і надходило лише з боку магазину. Підійшовши ще ближче, він побачив, як чоловік, який стояв, руками проводив по одягу чоловіка, що лежав на землі. Після цього вказаний чоловік обернувся та, помітивши свідка, вихопив із кишені штанів іншого чоловіка якусь річ. Він припустив, що це міг бути мобільний телефон, оскільки предмет мигнув у темряві. Після цього чоловік, який вихопив зазначену річ, почав швидко втікати у протилежному від магазину напрямку. Чоловік, який до цього лежав на землі, швидко підвівся та почав наздоганяти його в напрямку двоповерхових будинків по вулиці Алмазній у місті Запоріжжі . При цьому він не звертав уваги на нього та не обертався. На місці події свідок знайшов шапку чорного кольору, після чого направився до приміщення магазину. Кому саме належить вказана шапка, йому не відомо. Зайшовши до магазину, він підійшов до прилавка та передав продавчині (анкетні дані якої йому не відомі) знайдену шапку, повідомивши про ситуацію, свідком якої він став, а саме про те, що один чоловік вихопив у іншого з кишені штанів мобільний телефон та втік. Також він попросив продавчиню викликати поліцію. Він зазначив, що коли підходив до магазину, окрім вищевказаних невідомих йому чоловіків, інших осіб поблизу не бачив. Крім того, він запам`ятав зазначених осіб та за потреби може їх опізнати. Так, чоловік, який вихопив телефон, був зростом приблизно 180 см, плотної тілобудови, з короткою зачіскою, коротким чорним волоссям та бородою. Був одягнутий у темні штани з білими плямами та куртку чорного кольору. Також він добре запам`ятав індивідуальні риси обличчя даного чоловіка, а саме округлу форму обличчя, округле підборіддя та прямий ніс. Чоловіка, який лежав на землі, а згодом почав переслідувати вищевказаного чоловіка, був одягнутий у куртку коричневого кольору та штани темного кольору. Його обличчя розгледіти не вдалося;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_13 , який на фото № 2 впізнав чоловіка, який 08.01.2026, приблизно о 17:00 год., перебуваючи біля магазину за адресою: м. Запоріжжя, вул. Алмазна, буд 69, та стоячи над чоловіком, який знаходився на землі, в лежачому положенні на спині, витягнув з лівої кишені штанів, в які був одягнутий останній, предмет, схожий на мобільний телефон та побіг в бік двоповерхових будинків по вулиці Алмазній в місті Запоріжжі ;

-протоколом проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_13 ;

-іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; вчинення іншого кримінального правопорушення та вплив на потерпілого і свідків у цьому кримінальному проваджені.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, санкція тяжкого злочину, яким є ч. 4 ст. 186 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років позбавлення волі. Вивченням даних про особу підозрюваного, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 має місце проживання без зареєстрованого місця проживання, одружений, який має на утриманні малолітню дитину 2013 року народження, офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово судимий, зокрема за злочини проти власності, та наразі підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення скоєного у період іспитового строку призначеного вироком Заводського районного суду міста Запоріжжя.

Разом із цим, слідчий суддя враховує наявної вагомої обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, сам характер його скоєння, його соціальний рівень свідомості та ставлення до скоєного, що посилюється насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 за інкриміноване кримінальне правопорушення у разі визнанням його винуватим, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, при цьому слідчий суддя ґрунтуючись на принципі презумпції невинуватості, не ставить ціллю передбачити можливе покарання за інкриміновані діяння.

Серед іншого, слідчим суддею не встановлено відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання підозрюваного під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені ст. 177 КПК України, тому слідчий суддя дійшов висновку про доцільність з метою запобігання визначеним п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Отже, слідчим суддею встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції».

Все вищевикладене у сукупності свідчить, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 та обмеження його прав, не суперечать ст.5 «Конвенції з прав людини та основоположних свобод».

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Однак, у відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;.

Враховуючи обставини справи, зокрема суспільну небезпечність кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , ризик того, що тяжкість вчиненого тяжкого кримінального правопорушення за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років позбавлення волі, розуміння невідворотності покарання, що надасть спробу підозрюваному знову переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, що негативно впливатиме на психологічний та моральний їх стан, і може спровокувати у них бажання відмовитись від наданих свідчень, та імовірність вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, за необхідне обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах досудового розслідування,без визначення розміру застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.ст. 177, 182, 183, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погодженого прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Павлоград Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який має базову середню освіту, офіційно не працевлаштованого, перебуваючого у цивільному шлюбі, який має на утриманні малолітню дитину 2013 року народження, який не має зареєстрованого місця проживання та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах досудового розслідування, починаючи з дня затримання згідно протоколу затримання особи від 23.01.2026 року, на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду міста Запоріжжя від 14.01.2026 року- з 17-00 години 23 січня 2026 року і до 17-00 години 13 березня 2026 року, з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» без визначення застави.

Копію ухвали вручити слідчому, прокурору, підозрюваному та захиснику, а ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» надіслати засобами електронного зв`язку.

Встановити строк дії даної ухвали до 17 години 00 хвилин 13.03.2026 року.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1