Справа №195/2183/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.10.2025 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 (в режимі ВКЗ), захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ще Томаківка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000183 від 17.09.2024 стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Марганець Дніпропетровської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, на утриманні нікого не має, військовослужбовця призваного на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обіймає посаду механіка-водія відділення радіолокаційної розвідки радіотехнічної батареї 3013 дивізіону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого АДРЕСА_2 , раніше несудимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 8 ст. 4, ч. 1 ст. 5, ст. 10, ст. 11, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 69/2022, затвердженого Законом України №2105-ІХ від 10 березня 2022 року, громадянин України ОСОБА_5 призваний на військову службу за призивом під час мобілізації на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обіймає посаду механіка-водія відділення радіолокаційної розвідки радіотехнічної батареї 3013 дивізіону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат».

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 66 від 22 березня 2022 року ОСОБА_5 зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду механіка-водія відділення радіолокаційної розвідки радіотехнічної батареї 3013 дивізіону військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно розділу 10 Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 29.06.2005 року № 359, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 серпня 2005 року за № 933/112013 Військовослужбовці отриману стрілецьку зброю та боєприпаси повинні постійно тримати при собі. Під час розміщення в будівлях, інших пристосованих для проживання приміщеннях стрілецьку зброю дозволяється зберігати: поставленою стійко до стіни; підвішеною за ремені на цвяхах або складеною на полицях.

У зв`язку із вищезазначеним у обвинуваченого ОСОБА_5 при собі знаходилась закріплена за ним вогнепальна зброя - 5,45-мм автомат конструкції Калашникова, що складається, укорочений (АКС-74У), № НОМЕР_2 , 1988 року випуску, до якого був приєднаний магазин, споряджений патронами.

У порушення вимог вищезазначеної інструкції обвинувачений ОСОБА_5 під час розміщення у будівлі не зберігав закріплену за ним зброю у визначеному для зберігання місці, а тримав біля місця відпочинку.

17 вересня 2024 року, в нічний час доби, старший солдат ОСОБА_5 перебував в місці обладнаного під місце відпочинку під час несення служби, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де приблизно о 01 годині 00 хвилин спільно вживали спиртні напої з ОСОБА_6 , який є майстром відділення технічного забезпечення 3013 дивізійну військової частини НОМЕР_1 ,

В ході спілкування наодинці, між військовослужбовцями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в приміщенні будинку ,виникла словесна сварка, в ході якої ОСОБА_6 схопивши автомат , закріплений за ОСОБА_5 , почав вести хаотичну стрільбу в стелю та стіни приміщення, ОСОБА_5 , намагаючись відібрати у ОСОБА_6 свою зброю, виривав з рук ОСОБА_6 свій автомат, при цьому відбувалися постріли . Всього було здійснено 21 постріл і ОСОБА_6 і ОСОБА_5 у різних напрямках, і декілька пострілів було здійснено ОСОБА_5 в сторону ОСОБА_6 під час яких одна куля влучила у ОСОБА_6 , в результаті чого ОСОБА_6 помер на місці вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку експерта № 153-Е від 17.10.2024, виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_6 у вигляді наскрізного проникаючого вогнепального кульового поранення грудної клітини і черевної порожнини, яке розпочинається вхідною вогнепальною раною на передній стінці грудної клітки по лівій парастернальній лінії в проекції 1-го міжребер`я, розповсюджується рановим каналом, який прямує зверху в низ, з ліва на право, дещо спереду до заду, з пошкодженням походу шкіри, підшкірно-жирової клітковини, міжреберного м`язу у 2-му міжребер`ї ліворуч, дуги аорти, серцевої сорочки, правого купола діафрагми, наскрізним пошкодженням правої частки печінки; закінчується вихідною вогнепальною раною на правій бічній поверхні тулубу по задньо-паховій лінії в проекції 10-го міжребер`я.

Вище вказане тілесне ушкодження у вигляді проникаючого вогнепального кульового поранення грудної клітини і черевної порожнини утворилося при пострілі з ручної вогнепальної зброї, одиночним (компактним) снарядом (кулею), який володів високою кінетичною енергією та пробивною дією і в склад якого входили з`єднання міді, свинцю, заліза та перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

Смерть ОСОБА_6 настала від наскрізного проникаючого вогнепального кульового поранення грудної клітини та черевної порожнини з ушкодженнями аорти печінки, яке призвело до зовнішньої та внутрішньої кровотечі і ускладнилося розвитком гострої крововтрати, що слід вважати безпосередньою причиною смерті.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового слідства кваліфіковано за ч.1 ст. 115 КК України за ознаками кримінального правопорушення - вбивство, тобто умисне заподіяння смерті іншій людині.

Обставини, встановлені судом:

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав частково, не заперечував, що саме від його дій настала смерть потерпілого, але стверджував, що не мав умислу на вбивство. Суду пояснив, що потерпілий ОСОБА_6 був його товаришем, за характером ОСОБА_6 поводився словесно агресивно, особливо коли вживав алкоголь, негативно висловлювався щодо керівництва, але він завжди його заспокоював та знаходив спільну мову з ним. Саме тому їх ставили на чергування разом, бо з ОСОБА_6 більш ніхто спільної мови не знаходив. Щодо психологічних тестів стосовно ОСОБА_7 він ніякої інформації не мав, вони завжди підтримували один одного, допомагали один одному. ОСОБА_5 показав, що 16.09.2024 у вечірній час, він разом з ОСОБА_6 перебували у будинку АДРЕСА_3 де вечеряли. Під час вечері розпивали спиртні напої. ОСОБА_5 випив близько 150 гр спиртного і пішов відпочивати, ОСОБА_6 продовжував випивати. Прокинувся близько півночі 17.09.2024 та пішов на вулицю в туалет. Перебуваючи в туалеті він почув якийсь шум біля будинку та подумав, що ОСОБА_8 напився. Після чого, ОСОБА_5 намагався завести ОСОБА_6 в будинок, взявши його за праву руку, однак ОСОБА_8 наніс йому удар кулаком лівої руки в обличчя, а саме в праву частину щелепи. Від удару ОСОБА_5 втратив свідомість і прийшов до тями вже в приміщенні будинку, а саме на кухні, де було розбите скло та розбиті деякі меблі від його падіння. Прийшовши до тями, він подумав, що був приліт «шахеда» та зателефонував помилково дружині, розмовляючи з якою знову втратив свідомість. Потім прийшов до тями, коли до нього зателефонувала дружина і почавши спілкування з нею почув як в будинку відбулася автоматна черга. Зайшовши в другу кімнату ОСОБА_5 побачив, що в даній кімнаті неподалік переходу стояв ОСОБА_6 в руках якого знаходилась автоматична зброя направлена на нього. На прохання віддати автомат ОСОБА_8 не реагував і після цього підійшов до ОСОБА_8 та схопився за автомат, а саме за магазин та кришку коробки та намагався його забрати, в цей час відбулися постріли. Після цього він все таки вирвав з рук автомат у ОСОБА_6 , але останній ухопився за автоматний ремінь і його не відпускав. Зрозумівши, що він не може повністю забрати автомат, хотів штовхати ОСОБА_8 до виходу з кімнати. На виході зі спальні ОСОБА_5 різко смикнув автомат, ОСОБА_8 хитнуло в другу кімнату, а ОСОБА_5 відкинуло назад і в цей момент, коли автомат знаходився в руках, було здійснено декілька пострілів в сторону ОСОБА_8 . ОСОБА_8 здійснив декілька кроків і вийшов на кухню і там впав. Потім він зрозумів, що ОСОБА_8 був мертвий, він цього не хотів. Під час подій йому телефонувала дружина, так як їх розмова перервалася, а потім він сам їй зателефонував, він погано пам`ятає подальші події, потім він телефонував ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та сказав, що він, мабуть, вбив ОСОБА_6 . В скоєному щиро кається, оцінює свої дії як необережне поводження зі зброєю, наполягає, що якби мав більше досвіду користування зі зброєю то таких подій не сталося.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 також зазначив, що дійсно ОСОБА_5 17 вересня 2024 року, в нічний час доби, перебував в житловому будинку, обладнаному під місце відпочинку під час несення служби, де вони спільно з ОСОБА_6 вживали спиртні напої, але його підзахисний вжив небагато алкоголю, відповідно як вбачається з Дослідження на визначення концентрації парів алкоголю проведеного 17.09.24 о 11.30 стосовно ОСОБА_5 - концентрація парів алкоголю у повітрі, що видихається 0,19% (проміле) , а потерпілий ОСОБА_6 продовжив вживати спиртні напої і його стан було оцінено при проведенні судово-токсикологічного дослідженні крові з трупа концентрації 3,70%, що стосовно живих осіб може відповідати тяжкому алкогольному сп`янінню.

Вночі, ОСОБА_6 схопивши автомат, закріплений за ОСОБА_5 , почав вести хаотичну стрільбу, в стелю та стіни приміщення, ОСОБА_5 , намагаючись відібрати у ОСОБА_6 свою зброю, виривав з рук ОСОБА_6 свій автомат, при цьому відбувалися постріли і декілька пострілів було здійснено ОСОБА_5 в сторону ОСОБА_6 під час яких одна куля влучила у ОСОБА_6 , в результаті чого ОСОБА_6 помер на місці вчинення кримінального правопорушення. Відповідно ОСОБА_5 не здійснював ціленаправлених дій та намірів на вчинення вбивства, та настання негативних наслідків не бажав. Намагаючись відібрати у потерпілого зброю в ході боротьби, випадково здійснив декілька пострілів в сторону ОСОБА_6 . Окремо звертає увагу суду, що потерпілий ОСОБА_6 отримав одне кульове поранення, а пострілів було здійснено більше двадцяти, що по своєму характеру свідчить про відсутність умислу та наміру на вбивство. ОСОБА_5 щиро розкаявся в тому, що з необережності вчинив вбивство ОСОБА_6 . Просить суд перекваліфікувати дії ОСОБА_5 в даному кримінальному провадженні з ч.1 ст.115 КК України на ч.1 ст. 119 КК України. Також просить суд врахувати, що ОСОБА_5 з 22 березня 2022 року перебуває в складі Збройних Сил України обіймає посаду механіка-водія відділення радіолокаційної розвідки радіотехнічної батареї, де характеризується позитивно, зарекомендував себе як гідний захисник Вітчизни, бажає в подальшому проходити службу по захисту Батьківщини.

Крім власних показань обвинуваченого з приводу обставин та механізму заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, його винуватість в об`ємі визнаного судом доведеним підтверджується також іншими, дослідженими у судовому засіданні, доказами в їх сукупності.

Потерпіла ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_6 доводиться їй двоюрідним братом, а вона - його найближчою родичкою. Брат перед тим як загинув, був у відпустці і також був у неї п`ять днів, а 3 вересня 2024 року вона його провела, він поїхав до військової частини. Після чого їй зателефонували з Марганецької громади і повідомили, що ОСОБА_6 застрелили. Коли вона останній раз бачилась з братом, нічого поганого про ОСОБА_5 брат не розповідав, навпаки вони товаришували, ніколи не було конфліктів між ними, брат не проявляв ніякого негативу до ОСОБА_5 , він відгукувався про нього як про товариша та побратима. Згадував негативно про командира та інших військових, і також про наявність безладу у військовій частині. Брат вважав її найближчою родичкою, вони завжди спілкувалися. Коли брат до неї приїздив у відпустку, то вживав алкогольні напої. Міг поводити себе агресивно, вночі йому часто снилися кошмари, і могло щось ввижатися. А коли був тверезий взагалі агресії у нього не було. Його агресія проявлялася лише у ставленні до військової частини та війни: він міг ударити по столу, активно жестикулювати та емоційно виражати своє невдоволення. Їй також відомо, що у ОСОБА_6 була операція, після якої у нього були проблеми з ногою, нога була синього кольору , через це брат міг повільно пересуватися, але за фізичним станом брат був сильним високим та міцної статури. ОСОБА_5 возив його до лікарні, та піклувався про нього. Брат міг багато випити спиртного загалом протягом доби до одного літра горілки. Потерпіла просить суд обвинуваченого суворо не карати, не позбавляти волі. Цивільний позов нею не заявлено.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що обвинувачений її чоловік, вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають доньку і малолітнього онука. На даний час вона ВПО та проживає у м. Запоріжжя, за професією психолог. Чоловік призваний на військову службу і вона постійно підтримує з ним зв`язок. 17.09.2024 о 01 годині 28 хвилин до неї зателефонував її чоловік ОСОБА_5 та повідомив, що він поранений, оскільки прилетів шахед і його вибуховою хвилею відкинуло під вікно.

Після чого зв`язок було перервано. Потім вона до нього додзвонилася, щоб пересвідчитися чи дійсно його поранено, на що він відповів, що не може рухати рукою і ногою, все обличчя було в крові, біля нього нікого не було. До вказаної події, близько 21:00 вона бачила по відеозв`язку, що він з ОСОБА_13 вечеряли і їли морозиво. По телефону вона намагалася з`ясувати, чи їхати їй до нього в с.Преображенку. З бесіди з ним вона зрозуміла, що у нього було запаморочення, його пояснення були як після травми. Після чого вона почула чергу пострілів і він повідомив, що імовірно їх ще й обстрілюють. Знову зв`язок перервався. Після чого вона з дочкою почали збиратися до нього на допомогу в село. Вони доїхали швидко, на телефонні дзвінки чоловік вже не відповідав. А потім він повідомив їм, що їхати не потрібно. У той момент увага у нього була розсіяною, геолокацію він їм не надіслав, інтернет-зв`язок був поганий. Після чого він розповів їм як до нього проїхати. Коли вони приїхали, то він до них вийшов і вона як психолог помітила, що у нього був гострий стресовий розлад, трохи заплітався язик, увага була розсіяна. Після чого вона зрозуміла, що людина пережила великий стрес і також зрозуміла, що це був не шахед. Коли вони зайшли до будинку, то побачили вибите вікно, багато скла, у чоловіка обличчя було в крові, губа була розбита, а ОСОБА_6 лежав на підлозі. Вони підійшли до ОСОБА_8 , щоб пересвідчитися чи він живий, однак ознак життя не було, але тіло було теплим. На підлозі лежав автомат, розкидані по будинку магазини і багато гільз. У відповідь на запитання про обставини події обвинувачений зазначив, що не пам`ятає деталей, пригадує лише, що виходив із туалету та побачив ОСОБА_14 , який викинув його у вікно і тримав на прицілі. Потім вона сама не знаючи чому, почала збирати магазини, а автомат поклала на ліжко. Після цього, обвинувачений зателефонував керівництву, спочатку ОСОБА_15 , а потім зателефонував ОСОБА_16 і повідомив, що коли вони приїдуть, то самі все побачать. На що ОСОБА_17 запитав: «А ти нас не постріляєш?». Стосовно свого чоловіка свідок додала, що вони перебувають у шлюбі 33 роки, а також вона, як практикуючий психолог, зазначила, що він не конфліктний, участі у конфліктах ніколи не брав, за темпераментом флегматик, за всі роки подружнього життя уникав конфліктів і не провокував їх. У їхній сім`ї вживають алкогольні напої дуже рідко і мало, лише на свята і не більше 150-200 грамів, оскільки чоловік хворіє на виразку. Коли ОСОБА_5 вживав алкогольні напої, то його поведінка фактично не змінювалася, агресію він не проявляв, а навпаки алкоголь його провокував на більш дружні стосунки. ОСОБА_18 вона бачила та спілкувалася декілька разів, оскільки чоловік його привозив до шпиталю і запрошував додому. Їй також відомо, що у чоловіка з ОСОБА_8 були дружні стосунки, вони завжди нормально спілкувалися. І того дня, коли вона телефонувала чоловікові, рівень його агресії був на нулі. ОСОБА_6 вирізнявся вищим зростом міцнішою статурою та більшими руками порівняно з її чоловіком.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що він виконує обов`язки військовослужбовця за контрактом, і знає ОСОБА_5 з моменту виконання своїх професійних обов`язків. 17.09.2024 близько 2 години ночі, точно не пам`ятає, йому зателефонував сержант ОСОБА_9 , який повідомив, що йому телефонував ОСОБА_5 і сказав, що він, можливо, застрелив ОСОБА_6 . Після цього він прибув до казарми, де ОСОБА_9 сказав, щоб останній подзвонив ОСОБА_5 і запитав чи потрібна ОСОБА_6 допомога. Тоді ОСОБА_9 увімкнув гучний зв`язок і було чути як ОСОБА_5 відповів, що доторкнувся до ОСОБА_6 , але той не подавав ознак життя. Після цього ОСОБА_5 також додав, щоб до нього ніхто не їхав, бо він буде стріляти. Свідок також додав, що він повідомив поліцію про вказану подію та близько четвертої години, а може на початку п`ятої години йому зателефонував ОСОБА_5 і вибачився за те, що його підставив, та повідомив, що він застрелив ОСОБА_6 . Після цього він прибув на місце події і побачив, що слова ОСОБА_5 підтверджуються. ОСОБА_5 почав йому розповідати, що його відкинуло вибуховою хвилею і він подумав, що це трапилося імовірно від шахеду, але ніяких шахедів не було. Свідок також пояснив, що територіально він знаходився від ОСОБА_5 близько 2 км. Відповідно до наказів зброя повинна зберігатися в ящику. ОСОБА_5 було визначено старшим у наряді, він як старший солдат за командою відкриває і видає зброю. Свідок також додав, що він безпосередньо керував діями щодо видачі зброї. Також йому відомо, що ОСОБА_6 на нозі робили операцію і вона в нього періодично боліла, іноді останній кульгав під час ходьби. За характером ОСОБА_6 був специфічною особою, і коли йому ставили завдання, було незрозуміло, чи він їх розумів. Він міг дивитися і ніяк не реагувати на те, що йому говорять, однак якщо доручена якась справа, яка йому подобалася, він виконував, у нього руки були золоті. Зауваження він йому робив неодноразово, а також додав, що ОСОБА_6 двічі притягувався командиром до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 172-20 КУпАП за розпивання алкогольних напоїв. На зауваження не реагував. Коли він перебував у стані алкогольного сп`яніння, він його возив на експертизу, то безпосередньо у ОСОБА_6 агресії не було до нього, останній навіть не розмовляв. Останні дні, перед вказаною подією, ОСОБА_6 перебував у відпустці, а після відпустки коли він його підвозив, то у ОСОБА_6 настрій був щось змінювати в житті на краще. ОСОБА_5 відповідно до своїх обов`язків керував діями ОСОБА_6 , оскільки був вищим за військовим званням. ОСОБА_5 повинен був доповідати за поведінку ОСОБА_6 як черговому, так і йому. Конфліктів між ОСОБА_5 і ОСОБА_6 ніколи не було, і того дня ОСОБА_19 не доповідав про поведінку ОСОБА_6 . Нарікань щодо ОСОБА_5 у нього не було. Свідок також додав, що коли він прибув на місце події, йому назустріч вийшла дочка ОСОБА_5 , а ОСОБА_6 лежав на підлозі спиною до дверей. ОСОБА_5 він характеризував як виконавчого та відповідального солдата, за час проходження служби з ним нарікань, зауважень до нього не було, нагороджувався командиром грамотами. За період служби ОСОБА_5 не був помічений за зловживанням алкогольних напоїв, на нього ніхто ніколи не скаржився. Стосовно ОСОБА_6 він додав, що останній був міцної статури. Також свідок пояснив, що відповідно до періодичних психологічних тестувань військовослужбовців, було рекомендовано не допускати ОСОБА_6 до зброї .

Свідок ОСОБА_20 суду пояснив, що його посада бойовий медик військової частини НОМЕР_3 . Він знав обвинуваченого з моменту призову, а ОСОБА_6 знав з 2023 року. Того дня, коли сталася подія, він відпочивав і йому зателефонували з приводу скоєного. Після чого, в присутності нього, ОСОБА_9 зателефонував по гучному зв`язку ОСОБА_5 і запитав: «Що сталося?». На що ОСОБА_5 відповів, що все в приміщенні розбито, вікно вибите, а також повідомив, щоб ніхто до нього не приїжджав, бо у нього 8 магазинів, а ОСОБА_6 не дихає. Після цього ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_10 про вказану подію. ОСОБА_21 був збуджений, але під час розмови з ОСОБА_9 голос не підвищував. Свідок також додав, що ОСОБА_5 проживали разом з ОСОБА_6 , що ОСОБА_5 завжди був спокійним і знаходив спільну мову з ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що він проходить службу в ЗСУ, є сержантом, командиром відділення. 16.09.2024 о 09:00 ранку він заступив на добове чергування, а змінили чергування ОСОБА_6 і ОСОБА_5 . Близько 02:30 ночі йому зателефонував ОСОБА_5 і повідомив, що він мабуть вбив ОСОБА_6 , оскільки останній лежить і не рухається. Після чого, він запропонував ОСОБА_5 допомогу, подумавши, що ОСОБА_6 може поранений, але ОСОБА_5 повідомив йому, щоб до нього ніхто не їхав, бо в нього патронів хвате на всіх, у нього 8 магазинів. Свідок з ним вів бесіду близько двох годин, умовляв його, щоб він допустив їх до хати, на що ОСОБА_5 відповів, що прийде час і він їх до хати пусте. Свідок подумав, що ОСОБА_5 в нетверезому стані. Після чого він зателефонував до замполіта ОСОБА_10 , який потім до нього приїхав. Напередодні дзвінка ОСОБА_5 ніяких вибухів не було, шахедів та повітряних тривог також не було. Він би почув вибухи, оскільки знаходився приблизно за 2-2,5 км від місцезнаходження ОСОБА_5 . Свідок охарактеризував ОСОБА_5 як спокійного, врівноваженого, фізично здорового чоловіка. За ОСОБА_6 він додав, що останній мав проблеми з ногою ще до війни, а під час війни йому витягли спиці з ноги, і він пересувався, кутильгаючи на ногу. За характером ОСОБА_6 поводився словесно агресивно, саме коли випивав, а коли тверезий, то був нормальним, фізично агресії не проявляв. Він не бачив, щоб ОСОБА_5 вживав алкогольні напої, він був позитивний, спокійний, ОСОБА_5 з ОСОБА_6 завжди підтримували один одного, допомагали один одному. Свідок додав, що зброю забирали з собою і зберігали в спеціальному ящику, на якому ставилася пломба. ОСОБА_5 був старший за званням, тому і повинен був закрити зброю на ключ, ОСОБА_6 не знав де знаходиться ключ. Порядок щодо зберігання зброї був визначений керівництвом і був запроваджений за два місяці до події. Свідок додав, що він не міг бачити чи вживають ОСОБА_5 з ОСОБА_6 алкогольні напої, оскільки вони почергово заступали в наряд. Вони всі з психологом проходили тести, і у ОСОБА_6 були проблеми з тестами, бо він відповідав за психологічними характеристиками не добре, не зовсім адекватно, його відповіді були не досить зрозумілими. У ОСОБА_5 з ОСОБА_10 були нормальні стосунки, і йому не зрозуміло чому ОСОБА_5 в день події не хотів бачити ОСОБА_10 ОСОБА_5 16.09.2024, 17.09.2024 не доповідав йому про те, що ОСОБА_6 вживав алкогольні напої. Також в ці дати не було команди видавати зброю.

Крім часткового визнання вини обвинуваченим, показань потерпілої та свідків, його вина у вчиненому підтверджується також змістом письмових доказів кримінального провадження, досліджених у судовому засіданні.

У судовому засіданні було досліджено матеріали кримінального провадження за № 0000183 від 17.09.2024.

Відповідно до витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань, кримінального провадження № 0000183 від 17.09.2024, встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про кримінальне правопорушення з попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст. 115 КК України ( а.п. 1).

Відповідно до рапортів працівників поліції за адресою: с.Преображенка, вул. Центральна 17.09.2024 ОСОБА_5 вбив з автоматичної зброї ОСОБА_6 (а.п. 6,7).

Згідно протоколу огляду місця події від 17.09.2024, об`єктом огляду визначено територію домоволодіння АДРЕСА_3 , де в приміщенні кухні на підлозі виявлено труп ОСОБА_6 , а також виявлено в загальній кількості гільз 21 шт від автоматичної зброї, які запаковано до сейф пакету (а.п. 9-14), а також додано фототаблиці до вказаного протоколу (а.п.15-41).

Згідно протоколу огляду автомобіля від 17.09.2024, об`єктом огляду визначено автомобіль марки «FIAT» н.з. НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_5 та вилучено до ВП №3 Нікопольського РУП (а.п.60-61) та додано таблиці зображень до вказаного протоколу і конверт з DVD диском на якому знаходиться відеозапис проведення огляду автомобіля (а.п.62-67).

Згідно протоколу огляду мобільного телефону від 17.09.2024, об`єктом огляду визначено мобільний телефон «ОРРО А-58», наданий ОСОБА_12 , яка є дружиною обвинуваченого (а.п.89-91), а також додано фототаблиці до вказаного протоколу (а.п.92-100).

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №151, дата смерті ОСОБА_6 : 17.09.2024 (а.п.129).

Відповідно до висновку експерта № 153-Е від 17.10.2024 згідно проведеної судово-медичної експертизи по факту смерті ОСОБА_6 встановлено, що виявлене при судово-медичній експертизі трупа тілесне ушкодження у вигляді наскрізного проникаючого вогнепального кульового поранення грудної клітини і черевної порожнини перебуває в прямому причинно-наслідковому звязку з настанням смерті потерпілого, за ознакою небезпеки для життя відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, яке в даному випадку спричинило смерть потерпілого.

При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа виявлений етиловий спирт у концентрації 3,70% , що стосовно живих осіб може відповідати тяжкому алкогольному сп`янінню.(а.п.131-134)

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17.09.2024 (а.п. 141-144) затримано ОСОБА_5 .

Як вбачається з Дослідження на визначення концентрації парів алкоголю проведеного 17.09.24 о 11.30 стосовно ОСОБА_5 - концентрація парів алкоголю у повітрі ,що видихається 0,19% (промілє) ( а.с.174).

Відповідно до ухвали слідчого судді Томаківського районного суду від 18.09.2024 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою (а.п.180-182).

Згідно протоколу огляду речей від 23.09.2024 об`єктом огляду визначено спеціальний сейф-пакет №WAR 1861062, який запакований і в ньому знаходиться предмет схожий на автоматичну зброю (а.п.197-198 та конверт з диском на якому відеозапис проведення огляду від 23.09.2024 (а.п.199).

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/104-24/38871-ФХВР від 30.09.2024 (а.п.205-208) та ілюстративних таблиць (а.п.208-211) на наданих на експертизу футболці та штанах виявлений дифеніламін (стабілізатор нітроцелюлозних порохів), який може входити до складу продуктів пострілу.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/104-24/38866-ФХВР від 30.09.2024 (а.п.217-220) та ілюстративних таблиць (а.п.221) на наданих на дослідження ватних паличках з нашаруванням речовини чорного кольору в межах чутливості застосування методів дослідження речовин, характерних для продуктів перетворення вибухових речовин (продуктів пострілу), не виявлено.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/104-24/38868-ФХВР від 30.09.2024 (а.п.227-230) та ілюстративних таблиць (а.п.231) на наданих на дослідження фрагментах марлі білого кольору з нашаруванням речовин сірого кольору в межах чутливості застосованих методів дослідження речовин, характерних для продуктів перетворення вибухових речовин (продуктів пострілу), не виявлено.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/104-24/39246-БЛ від 30.09.2024 (а.п.236-240) автомат, наданий на експертизу, є вогнепальною зброєю придатний до стрільби, виготовлений промисловим способом, автомат є 5,45-мм автоматом конструкції Калашникова, що складається, укороченим (АКС-74У), № НОМЕР_2 , 1988 року випуску.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/104-24/39540-БЛ від 01.10.2024 (а.п.246-249) двадцять одна гільза, надана на дослідження, є складовими частинами боєприпасів, стріляні із самозарядної нарізної вогнепальної зброї під патрон калібру 5,45х39 мм. Такою зброєю може бути 5,45-мм автомат АК-74 та його модифікації, кулемет РПК-74 та його модифікації.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/104-24/39555-БЛ від 02.10.2024 (а.п.254-256) двадцять одна гільза, надана на дослідження, стріляні з 5,45-мм автомату конструкції Калашникова, що складається, укороченим (АКС-74У), №709815, 1988 року випуску.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/104-24/39240-БЛ від 27.09.2024 (а.п.261-264) надані на експертизу вісім патронів є боєприпасами 5,45-мм проміжними патронами, три з яких споряджені трасуючими кулями, які призначені для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї, наданий на експертизу магазин є частиною вогнепальної зброї магазином для розміщення проміжних патронів 5,45-мм автомату Калашникова (АК-74) та його модифікацій.

Відповідно до висновку експерта № 1646/2477-БД від 17.10.2024 визначено групову приналежність в зразках крові, висушених на марлі за системою АВ0, виявлено групові властивості (а.п.273-274).

Відповідно до висновку експерта № 1646/2479-БД від 18.10.2024 (а.п.276-280) отримані результати досліджень дають можливість висловитись, що кров в піднігтьовому вмісті нігтьових зрізів з правої та лівої руки та епітеліальні клітини з ядрами в піднігтьовому вмісті лівої руки потерпілого ОСОБА_6 могли походити від особи (осіб) груповій характеристиці крові якого (яких) властивий виявлений антиген В ізосерологічної системи АВ0, яким в даному разі є сам потерпілий ОСОБА_6 . Оскільки в піднігтьовому вмісті нігтьових зрізів з правої та лівої рук підозрюваного ОСОБА_5 , наявність крові не встановлено; клітини з ядрами та мікрочастки тканини людини не знайдені.

Відповідно до висновку експерта № 1646/2480-БД від 09.10.2024 (а.п.282-284) на змивах з предмету схожого на автоматичну зброю АКС-74у № НОМЕР_5 та на змиві з предмету схожого на магазин від автоматичної зброї АКС-74у № НОМЕР_5 , наданих на дослідження, наявність крові не встановлена; клітини з ядрами та мікрочастки тканин людини не знайдені.

Відповідно до висновку експерта № 1646/2478-БД від 23.10.2024 (а.п.286-288) на представлених для дослідження двох фрагментах марлі (змиви з рук трупу), фрагменті марлі (змив з обличчя трупу) встановлена наявність крові з вмістом гемоглобіну людини. При серологічному дослідженні, в сліді крові був виявлений тільки антиген В, що не виключає можливості утворення його за рахунок крові групи В з ізогемаглютиніном анти-А. Таким чином, не виключається можливість походження крові в слідах від потерпілого ОСОБА_6 , крові якого властивий, виявлений в цих слідах, антиген В. Даних про присутність в цих слідах крові ОСОБА_5 не отримано у зв`язку з не виявленням в них ізогемаглютинінів анти-А і анти-В, властивих його крові.

Відповідно до висновку експерта № 1646/2481-БД від 18.10.2024 (а.п.290-295) на представлених для дослідження: вирізці з простині зі слідами РБК; змиві з плями РБК, виявленої на підлозі приміщення кухні; змиві з плями РБК, виявленої на підлозі приміщення спальні (кімната №4); змиві з плями РБК №1, виявленої на подвір`ї біля будинку; змиві з плями РБК №2 виявленої на подвір`ї біля будинку отримані результати дослідження не виключають можливості, що сліди крові на змивах могли походити від особи (осіб) з групою крові В з з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВ0, можливо і від потерпілого ОСОБА_6 , беручи до уваги його групову характеристику крові. Даних про походження слідів крові у відповідних змивах від ОСОБА_5 не отримано, оскільки виявлений антиген В для його групи крові не є специфічним.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 571-к від 23.10.2024 (а.п.299-302) ОСОБА_5 в період інкримінованого йому діяння не виявляв і в теперішній час не виявляє будь-яких психічних розладів, він міг і може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

Відповідно до висновку експерта № 409-Е від 05.11.2024 (а.п.304-305) у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, які утворилися від дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударах) об такий (такі) та можуть відповідати подіям 17.09.2024.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 07.11.2024 (а.п.320-327) та диску з відеозаписом від 07.11.2024 (а.п.328) за участю ОСОБА_5 , у присутності понятих, ОСОБА_5 розповів і показав, що 16.09.2024 у вечірній час, він разом з ОСОБА_6 перебували у будинку АДРЕСА_3 де вечеряли. Під час вечері розпивали спиртні напої. ОСОБА_5 випив близько 150 гр спиртного і пішов відпочивати. Прокинувся близько півночі 17.09.2024 та пішов на вулицю в туалет. Перебуваючи в туалеті він почув якийсь шум біля будинку та подумав, що ОСОБА_8 напився. Після чого, ОСОБА_5 намагався завести ОСОБА_6 в будинок, взявши його за праву руку, однак ОСОБА_8 наніс йому удар кулаком лівої руки в обличчя, а саме в праву частину щелепи. Від удару ОСОБА_5 втратив свідомість і прийшов до тями вже в приміщенні будинку, а саме на кухні, де було розбите скло та розбиті деякі меблі від його падіння. Прийшовши до тями, він подумав, що був приліт «шахеда» та зателефонував помилково дружині, розмовляючи з якою знову втратив свідомість. Потім прийшов до тями, коли до нього зателефонувала дружина і почавши спілкування з нею почув як в будинку відбулася автоматна черга і він вирішив піти перевірити. Зайшовши в другу кімнату ОСОБА_5 розповів, що в даній кімнаті неподалік переходу стояв ОСОБА_6 в руках якого знаходилась автоматична зброя направлена на нього. На прохання віддати автомат ОСОБА_8 не реагував і після цього розповів та показав як підійшов до ОСОБА_8 та схопився за автомат, а саме за магазин та кришку коробки та намагався його забрати, в цей час відбулися постріли. Після цього він все таки вирвав з рук автомат у ОСОБА_6 , але останній ухопився за автоматний ремінь і його не відпускав. Зрозумівши, що він не може повністю забрати автомат, хотів штовхати ОСОБА_8 до виходу з кімнати. На виході зі спальні ОСОБА_5 різко смикнув автомат, ОСОБА_8 хитнуло в другу кімнату, а ОСОБА_5 відкинуло назад і в цей момент, коли автомат знаходився в руках, було здійснено декілька пострілів в сторону ОСОБА_8 . ОСОБА_8 здійснив декілька кроків і вийшов на кухню і почув як він там впав. Потім він зрозумів, що ОСОБА_8 був мертвий, він цього не хотів.

Відповідно до висновку експерта № 153-Е-Д від 11.11.2024 (а.п.358-361) механізм спричинення тілесних ушкоджень, вказаний ОСОБА_5 при проведенні слідчого експерименту, не суперечить механізму утворення тілесних ушкоджень, виявлених при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_6 .

Відповідно до висновку експерта № 419-Е-Д від 11.11.2024 (а.п.364-365) враховуючи локалізацію, характер та механізм утворення виявлених у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень експерт вважає можливим їх утворення при механізмі, вказаному ним, під час проведення слідчого експерименту.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 13.11.2024 (а.п. 368-371) та диску з відеозаписом від 13.11.2024 (а.п.372) за участю свідка ОСОБА_9 , у присутності понятих, ОСОБА_9 розповів та показав про обставини, які відбувалися в ніч з 16.09.2024 на 17.09.2024. Перебуваючи біля домоволодіння АДРЕСА_3 , він розповів, що він тимчасово мешкав за вказаною адресою разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 16.09.2024 о 08:45, отримавши зброю, він він сів до свого автомобіля та поїхав на чергування. Він заступив на чергування о 09:00 16.09.2024, а ОСОБА_5 з ОСОБА_6 змінилися та направилися за місцем тимчасового мешкання. У період добового чергування місця несення служби він не залишав.

Відповідно до висновку експерта № 153-Е-Д2 від 25.11.2024 (а.п.386-388) враховуючи локалізацію вхідної рани в момент заподіяння тілесного ушкодження у вигляді проникаючого вогнепального кульового поранення грудної клітини і черевної порожнини, а саме пострілу з ручної вогнепальної зброї потерпілий ОСОБА_6 був звернений передньою поверхнею грудної клітини до дульного отвору зброї, при цьому положення голови, тулубу, верхніх та нижніх кінцівок могло динамічно змінюватися в просторі, як стосовно одне одного, так і стосовно дульного отвору зброї.

Судом також досліджено постанови про визнання предметів речовими доказами та долучення їх до кримінального провадження (а.п.75-77,) та характеризуючий матеріал стосовно обвинуваченого (а.п.158-174).

Аналізуючи вищезазначені докази в сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшло своє підтвердження настання смерті потерпілого ОСОБА_6 від наскрізного проникаючого вогнепального кульового поранення грудної клітини та черевної порожнини з ушкодженнями аорти печінки, яке призвело до зовнішньої та внутрішньої кровотечі і ускладнилося розвитком гострої крововтрати, що слід вважати безпосередньою причиною смерті , внаслідок пострілу обвинуваченого ОСОБА_5 із закріпленої за ним вогнепальної зброї - автомату конструкції Калашникова, що складається, укороченим (АКС-74У), № НОМЕР_2 , 1988 року випуску, з під`єднаним до нього магазином, спорядженим патронами калібру 5,45 мм.

Згідно з обвинувальним актом дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України, як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, однак суд, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, приходить до висновку, що кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 115 КК України є помилковою, оскільки його умисел на заподіяння смерті ОСОБА_6 в момент здійснення пострілів з автомата не доведений поза розумним сумнівом.

Відповідно до статті 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню окрім події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) також і винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на обвинувальний акт обвинуваченому ОСОБА_5 ставиться у провину вчинення вбивства з прямим умислом, який виник під час раптово виниклого конфлікту, на ґрунті неприязних відносин, та цей злочинний умисел, направлений на вчинення умисного вбивства потерпілого. Те, що обвинувачений, переслідуючи мету позбавлення життя, усвідомлюючи настання суспільно небезпечних наслідків, тобто смерті ОСОБА_6 та бажаючи їх настання, здійснив двадцять один постріл в напрямку потерпілого ОСОБА_6 від чого останній помер на місці вчинення злочину.

Згідно з усталеною судовою практикою, узагальненою, зокрема, у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого та вирішенні питання про умисел, необхідно виходити із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

Відповідно до ч. 6 ст. 368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Із висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 28.01.2021 справа № 766/1458/16-к, від 02.02.2021 справа №234/7425/19, від 23.02.2021 справа № 742/642/18, від 23.09.2021 справа № 626/1124/18, вбачається, що частина 2 статті 17 КПК передбачає, що сторона обвинувачення має довести винуватість особи поза розумним сумнівом. Для додержання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який сумнів був спростований фактами, встановленими на підставі доказів, і єдиною версією, якою безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною у пред`явленому обвинуваченні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожен елемент складу злочину, який визначає його кваліфікацію за кримінальним законом.

Визначити, які конкретні злочинні наслідки своїх дій передбачав винуватий і бажав їх настання, можна лише за ретельного аналізу складу вчиненого злочину і виявлення його елементів та всіх обставин справи.

У цій справі сторона захисту, не заперечуючи причетності обвинуваченого до заподіяння потерпілому вогнепального поранення, від якого настала смерть потерпілого, послідовно стверджувала, що в обвинуваченого не було умислу на вбивство потерпілого. Захист посилався на те, що як такого конфлікту з потерпілим у обвинуваченого не було, потерпілий знаходився у тяжкому ступеню сп`яніння, схопив автомат ОСОБА_5 , який не перебував у належному для зберіганні місці, та почав вести хаотичну стрільбу у житловій кімнаті, а ОСОБА_5 , намагаючись відібрати зброю необережно здійснив декілька пострілів в сторону потерпілого.

Таким чином, розбіжності між позиціями сторін обвинувачення і захисту стосуються спрямованості умислу обвинуваченого. Отже, сторона обвинувачення мала довести поза розумним сумнівом цей елемент суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, який визначає кваліфікацію за статтею 115 КК України, і надати докази, які спростовували б версію сторони захисту про відсутність умислу на вбивство.

Висновок прокурора спростовується як показаннями обвинуваченого, які узгоджуються показаннями допитаних в суді свідків, а також подальшою поведінкою обвинуваченого.

Так, свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 під час їх допиту показали, що між обвинуваченим та потерпілим були дружні стосунки, конфліктів між ними не було, навпаки вони товаришували і піклувалися одне за одного. Вказане узгоджується із показаннями обвинуваченого.

Потерпіла ОСОБА_11 також це підтвердила.

Також як вбачається і з показів свідків, і досліджених матеріалів справи обвинувачений і після події і на досудовому слідстві і під час слухання справи у суді казав, що не мав наміру стріляти, це сталось випадково, оскільки хотів заспокоїти ОСОБА_7 та відібрати у нього автомат.

Крім цього, слід зауважити, що з двадцяти одного пострілу у закритому приміщенні невеликої площі потерпілий отримав одне кульове поранення.

Трасологічна експертиза в рамках даного провадження не проводилася.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 не мав умислу на заподіяння смерті ОСОБА_6 , а заподіяв тілесні ушкодження, що призвели до смерті потерпілого через необережність.

З показань як самого обвинуваченого так і свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , вбачається в діях обвинуваченого порушення правил поводження зі зброєю, наслідком чого стала смерть потерпілого.

Частиною 1 статті 337 КПК України визначено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Разом з тим частина 3 цієї статті передбачає, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Суд враховуючи, що обвинувачений є військовослужбовцем Збройних Сил України, звертає увагу, що розділом XIX Особливої частини Кримінального кодексу України визначені злочини проти встановленого порядку несення військової служби (військові злочини). Так, статтею 401 КК України визначено поняття військового злочину, а саме: військовими злочинами визнаються передбачені цим розділом злочини проти встановленого законодавством порядку несення або проходження військової служби, вчинені військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними під час проходження ними навчальних (чи перевірних) або спеціальних зборів. За відповідними статтями цього розділу несуть відповідальність військовослужбовці Збройних Сил України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, Державної спеціальної служби транспорту, а також інші особи, визначені законом.

Проте у цьому визначенні розкриваються не всі ознаки військового злочину, а лише специфічні, які дають змогу відмежувати військові злочини від інших. Водночас, для військових злочинів цілком характерними залишаються і загальні ознаки злочину. До специфічних ознак військового злочину віднесені спеціальні: 1) об`єкт посягання - встановлений законодавством порядок несення або проходження військової служби; 2) суб`єкт - військовослужбовець, а у разі вчинення більшості військових злочинів також і військовозобов`язаний під час проходження останнім навчальних (перевірних) або спеціальних зборів; 3) кримінальна протиправність - визнання діяння військовим злочином тільки в тому разі, якщо воно прямо передбачене у розділі XIX Особливої частини КК України.

Статтею 414 розділу XIX Особливої частини Кримінального кодексу України передбачена кримінальна відповідальність за порушення правил поводження зі зброєю, а також із речовинами і предметами, що становлять підвищену небезпеку для оточення.

Порушення правил поводження з речовинами і предметами, що становлять підвищену небезпеку для оточення, передбачає порушення норм військових статутів, інших законів, інструкцій, положень, які визначають порядок поводження військовослужбовців з цими речовинами і предметами, дотримання якого є обов`язковим для запобігання нещасним випадкам з людьми, аваріям, катастрофам, іншим тяжким наслідкам. Таке порушення може полягати в неналежному виконанні регламентних робіт на ракетній установці, що потягло несанкціонований пуск ракети, у недбалому зберіганні вогнепальної зброї, унаслідок чого вона потрапила до рук неосвіченої у ній людини, тощо.

Військовослужбовець, якому відповідна речовина (предмет) була надана (ввірена) у службове користування, повинен усвідомлювати її властивості як такої, що становить підвищену небезпеку для оточення. Здебільшого, коли йдеться про звичайні види зброї, яка перебуває на озброєнні військових формувань України (пістолет, автомат), її властивості звичайно усвідомлюють усі військовослужбовці, оскільки у свій час вони проходили відповідну підготовку (починаючи з допризовної).

Суб`єктивна сторона злочину характеризується умислом або необережністю до діяння, необережністю до наслідків.

Підсумовуючи викладене, слід наголосити, що за відсутності ознак того, що обвинувачений розраховував або передбачав настання суспільно небезпечного наслідку - заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень певного ступеня тяжкості або настання його смерті, дії обвинуваченого слід розглядати як такі, що вчинені з необережності. Зокрема, про необережну форму вини свідчать локалізація та характер тілесного ушкодження, обстановка, спосіб вчинення, знаряддя злочину, відсутність конкретного мотиву заподіяння тілесних ушкоджень або смерті, поведінка обвинуваченого та потерпілого, що передувала події, їхні стосунки.

Враховуючи відсутність в діях ОСОБА_5 умислу на умисне вбивство ОСОБА_6 , суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_5 іншого складу злочину.

Так, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 13, 14, 16, 20-22, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний, серед іншого, свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, бути дисциплінованим, зразком високої культури, скромності й витримки, не допускати негідних вчинків та стримувати від них інших військовослужбовців, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, додержуватись вимог безпеки, вживати заходів до запобігання травматизму, виконувати обов`язки, які визначаються статутами Збройних Сил України, відповідними посібниками, положеннями та інструкціями, досконало володіти зброєю, неухильно виконувати правила безпеки під час її використання

Також відповідно до ст. 195 Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України військовослужбовці мають право застосовувати зброю - для захисту свого здоров`я і життя, а також здоров`я і життя інших військовослужбовців і цивільних осіб від нападу, якщо іншими способами й засобами захистити їх у даній ситуації неможливо; для затримання особи, яку застали при вчиненні тяжкого злочину та яка намагається втекти або яка чинить збройний опір, намагається втекти з-під варти, а також для затримання озброєної особи, яка загрожує застосуванням зброї та інших засобів, що становить загрозу для життя і здоров`я військовослужбовця чи інших осіб; для відбиття нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, а також для звільнення цих об`єктів у разі захоплення; у разі спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, якщо іншими способами і засобами неможливо припинити цю спробу. Застосуванню зброї повинно передувати попередження про намір застосувати зброю і постріл у гору. У разі застосування і використання зброї військовослужбовець зобов`язаний вжити всіх заходів для того, щоб не було завдано шкоди стороннім особам.

Відповідно до ст.ст. 233, 235, 276 Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України, п.п. 52, 110 Настанови зі стрілецької справи 5,45 мм автомати Калашнікова та 5,45 ручні кулемети Калашнікова, затвердженої Головнокомандувачем Сухопутних військ Збройних Сил України у 2004 році (надалі - Настанови), п. 3.3.1 Вимог безпеки під час проведення навчань і занять з бойової підготовки, розроблених відділом забезпечення підготовки Сухопутних військ управління бойової підготовки Сухопутних військ Збройних Сил України у 2006 році (надалі - Вимог), був зобов`язаний тримати зброю завжди готовою до застосування, проте магазин до автомату не приєднувати, патрон у патронник не досилати, перевідник вогню тримати на запобіжнику, якщо не передбачається негайного відкриття вогню та знімати із запобіжника лише перед заряджанням і стрільбою, а також не направляти зброю на людей, незалежно від того, заряджена вона чи ні.

Проте, ОСОБА_5 заходів безпеки при поводженні зі зброєю, зазначених вказаними керівними документами, та Статутами ЗСУ не вжив, допустив неналежне зберігання закріпленого за ним автомату Калашникова, з якого було здійснено більше 20 пострілів, що спричинило смерть ОСОБА_6 .

За таких підстав суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_5 умислу на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_6 тобто в його діях відсутня суб`єктивна сторона складу злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Таким чином, суд дійшов до висновку про необхідність перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 з ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 2 ст. 414 КК України.

З урахуванням того, що неможливо будувати обвинувачення особи в скоєнні умисного вбивства, засноване тільки на наслідках, що настали, за відсутності умислу, аналізуючи всі дослідженні докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про їх належність та допустимість, і у своїй сукупності докази упевнюють суд у винуватості військовослужбовця ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 414 КК України, а саме, порушенні правил поводження зі зброєю, що заподіяло смерть потерпілому, за викладених обставин.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є часткове визнання вини та щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який належить до категорії тяжких злочинів, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а також дані про особу обвинуваченого.

Обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, судимості немає, характеризується позитивно за місцем проживання та за місцем служби, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має сталі соціальні зв`язки.

Санкція частини 2 ст. 414 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до десяти років.

Згідно зі ст. 3 Конституції України життя людини є найвищою соціальною цінністю. Кожна людина має невід`ємне право на життя і ніхто не може свавільно позбавити людину життя.

З такого, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 414 КК України з урахуванням вищезазначеного.

Речовими доказами у справі розпорядитись відповідно до статті 100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого необхідно стягнути на користь держави витрати на залучення експертів.

Обвинувачений ОСОБА_5 з огляду на протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину був затриманий в порядку ст. 208 КПК України 17.09.2024 о 07.30 год. (а.п. 141-144)

Під час досудового розслідування обвинуваченому ухвалою слідчого судді Томаківського районного суду м. Дніпропетровської області від 18 вересня 2024 року був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому неодноразово продовжувався.

Ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 31 березня 2025 року обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою був змінений на цілодобовий домашній арешт.

Отже, при призначенні покарання ОСОБА_5 належить зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.337, 368, 370, 373-374, 376, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

Перекваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_5 з ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 2 ст. 414 КК України.

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 414 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу змінити з цілодобового домашнього арешту на особисте зобов?язання.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня фактичного затримання .

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 17.09.2024 по 31.03.2025, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі ч. 7 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк покарання строк цілодобового домашнього арешту з 01.04.2025 по 14.10.2025 із розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в особі Дніпропетровського НДЕКЦ МВС судові витрати по кримінальному провадженню за проведення судової експертизи за експертною спеціальністю 5.1 від 30.09.2024 № СЕ-19/104-24/38871-ФХВР в сумі 3183 гривень 60 копійок (а.п.204); судові витрати по кримінальному провадженню за проведення судової експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу від 30.09.2024 № СЕ-19/104-24/38866-ФХВР в сумі 3183 гривень 60 копійок (а.п.216); судові витрати по кримінальному провадженню за проведення судової експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу від 30.09.2024 № СЕ-19/104-24/38868-ФХВР в сумі 3183 гривень 60 копійок (а.п.226); судові витрати по кримінальному провадженню за проведення судової експертизи зброї за експертною спеціальністю 3.1. від 30.09.2024 № СЕ-19/104-24/39246-БЛ в сумі 3183 гривень 60 копійок (а.п.235); судові витрати по кримінальному провадженню за проведення судової експертизи зброї за експертними спеціальностями 3.1., 3.2 від 01.10.2024 № СЕ-19/104-24/39540-БЛ в сумі 2387 гривень 70 копійок (а.п.245); судові витрати по кримінальному провадженню за проведення судової експертизи зброї за експертною спеціальністю 3.2 від 02.10.2024 № СЕ-19/104-24/39555-БЛ в сумі 3183 гривень 60 копійок (а.п.253); судові витрати по кримінальному провадженню за проведення судової експертизи зброї за експертною спеціальністю 3.1 від 27.09.2024 № СЕ-19/104-24/39240-БЛ в сумі 3183 гривень 60 копійок (а.п.260).

Речові докази: предмет схожий на автоматичну зброю АК-74 № НОМЕР_6 , який запаковано до двох сейф пакетів зклеїних між собою за номерами №№ PSP4088199; PSP4088204; предмет схожий на штик ніж в чохлі з маркуванням НОМЕР_7 , який запаковано до сейф пакету № SUD 2079647;п`ять магазинів до автоматичної зброї, які споряджені предметами схожі на набої по 30 шт кожен, загальною кількістю 150 шт, які запаковано до сейф пакету № WAR1588127; один магазин до автоматичної зброї, який споряджений предметами схожі на набої в кількості 8 шт., які запаковано до сейф пакету № SUD 2079649; два магазини від автоматичної зброї споряджені предметами схожими на набої по 30 шт. в кожному загальною кількістю 60 шт., які поміщено до сейф пакету № SUD2079648,які передані військовій частині НОМЕР_1 залишити у останньої; 21 шт. гільз від автоматичної зброї, які запаковані до сейф пакету № SUD 2079646, два змиви з предмету схожого на автоматичну зброю АКС-74у № НОМЕР_5 , які запаковано до двох паперових конвертів НПУ; змив з плями РБК, який запаковано до паперового конверту НПУ; простиня з плямою РБК з якої зроблено вирізку, яку запаковано до паперового конверту НПУ, два змиви з двох плям, які запаковано до паперового конверту НПУ; змив з плями РБК, який запаковано до паперового конверту НПУ, змив на марлевий тампон з правої руки трупа ОСОБА_6 , поміщений до паперового конверту НПУ; змив на марлевий тампон з лівої руки трупа ОСОБА_6 , поміщений до паперового конверту НПУ; зрізи з нігтьових пластин з правої та лівої рук трупа ОСОБА_6 , поміщені до паперового конверту НПУ; змив на марлевий тампон з обличчя трупа ОСОБА_6 , поміщений до паперового конверту НПУ, які знаходяться в камері збереження речових доказів ВП №3 Нікопольського РУП - знищити; предмет схожий на автоматичну зброю АКС-74у № НОМЕР_5 , який запаковано до сейф пакету № WAR1861062- передати військовій частині НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки «Realme 10» моделі RMX3630 до спецпакету НПУ № ІСR0069665, повернутий ОСОБА_5 залишити у останнього, автомобіль марки «FIAT LINEA» р.н.з. НОМЕР_4 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 належить ОСОБА_5 , який передано на зберігання ОСОБА_22 (а.п.85) повернути власнику.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 18.09.2024 у справі № 195/1634/24 (1-кс/195/276/24) (а.п.82-84) - скасувати.

Повний текст вироку суду вручити учасникам судового провадження в день його проголошення відповідно до вимог ст.615 ч.15 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1

14.10.2025