Справа № 138/183/26
Провадження №:1-кп/138/135/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів Подільського міськрайонного суду кримінальне провадження № 0000057 від 26.05.2023 по обвинуваченню ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_5 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

26.01.2026 в Могилів-Подільський міськрайонний суд з Вінницької обласної прокуратури надійшло кримінальне провадження № 0000057 від 26.05.2023 по обвинуваченню ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_5 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, з позовною заявою прокурора в інтересах держави в особі ПрАТ «Укргідроенерго».

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 26.01.2026 призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд по даному провадженню у відкритому судовому засіданні з викликом обвинувачених, захисників, свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 . Вважає, що обвинувальнийй акт підсудний Могилів-Подільському міськрайонному суду Вінницької області, оскільки хоч ПрАТ «Нижньодністровська ГЕС» знаходиться в м. Новодністровськ Чернівецької області, будівельні роботи проводились на об`єкті в с. Козлів Могилів-Подільського району Вінницької області. Разом з тим він підтвердив, що в обвинувальному акті про місце скоєння злочину саме в с. Козлів не зазначено.

Сторона захисту підтримала думку прокурора про призначення судового розгляду по даному провадженню та виклику свідків, одночасно подавши до суду скарги на ряд процесуальних рішень прокурора під час досудового розслідування, в тому числі ті, які стосувались визначення підслідності даного кримінального провадження, ряд клопотань про витребування документів, а також клопотання про залишення без руху позовної заяви та про повернення її прокурору.

Суд, заслухавши думку прокурора, обвинувачених, захисників, вивчивши обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування та позовною заявою прокурора в інтересах держави в особі ПрАТ «Укргідроенерго», приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. Дія цього абзацу не поширюється на кримінальні провадження, що віднесені до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду згідно з правилами статті 331 цього Кодексу. Кримінальні провадження щодо кримінальних правопорушень, що вчинені на території України і віднесені до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду, здійснює Вищий антикорупційний суд.

Отже, на думку суду, дану норму слід розуміти таким чином, що кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування, лише у випадку, коли місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, тобто коли органом досудового розслідування було вичерпано всі можливості встановлення місця вчинення кримінального правопорушення, що в даному випадку насправді не мало місця.

Під місцем вчинення кримінального правопорушення слід розуміти передбачену диспозицією кримінально-правової норми ознаку об`єктивної сторони складу злочину, яка характеризує певну територію, де суб`єкт, під час перебування на ній, вчинив передбачену кримінальним законом дію або бездіяльність.

Місцем вчинення злочину є місце вчинення особою дій, що утворюють об`єктивну сторону складу кримінального правопорушення, незалежно від місця настання суспільно небезпечних наслідків.

Зі змісту п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України вбачається, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Отже, щодо кожної події необхідно встановити час, місце, спосіб вчинення діяння та інші обставини правопорушення, незалежно від того, чи зазначені вони як ознаки складу кримінального правопорушення.

В деяких категоріях справ дату та час вчинення кримінального правопорушення необхідно встановити досить точно - день, час, а іноді навіть хвилини. Такі дані можуть відігравати важливу роль у встановленні вини конкретної особи. В справах про триваючі злочини потрібно безумовно необхідно встановити також проміжок часу, який обчислюється днями або тижнями, можливо місяцями чи роками.

Місце вчинення кримінального правопорушення повинно бути встановлено більш-менш точно в залежності від особливостей конкретного кримінального правопорушення.

Аналіз змісту зазначених вимог закону у сукупності свідчить про те, що конкретне обвинувачення, фактичні обставини по справі та визначена правова кваліфікація злочину є важливим елементом кримінального переслідування, оскільки не тільки впливає на право обвинуваченого захищатись від обвинувачення, але й на весь визначений КПК України порядок судового розгляду. Обвинувальний акт повинен містити не тільки виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, але й формулювання обвинувачення. В обвинувальному акті формулювання обвинувачення з достатньою повнотою повинно містити конкретні обставини, що були встановлені органом досудового розслідування та які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, згідно ст. 91 КПК України, логічно узгоджуватися та відповідати наведеній правовій кваліфікації кримінального правопорушення, яке ставиться у вину особі, з тією метою, щоб вона мала змогу зрозуміти суть пред`явленого їй обвинувачення та, виходячи з його змісту, обирати власну правову позицію захисту.

При цьому, важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.

Про те, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього, вказано й у п.п. а п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З даного приводу Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 25.07.2000 року у справі Маттоціа проти Італії зазначив про те, що обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

При цьому, Європейський суд з прав людини також вказав на межі гарантій, передбачених п/п а п. 3 ст. 6 Конвенції, які мають оцінюватись, зокрема, у світлі більш загального права на справедливий судовий розгляд, гарантованого п. 1 ст. 6 Конвенції. У кримінальних справах надання повної та докладної інформації щодо висунутих особі обвинувачень, які в подальшому можуть бути сприйняті судом як юридична кваліфікація діяння, є неодмінною передумовою забезпечення справедливості провадження, як це випливає з рішення від 09.03.2011 року у справі Жупнік проти України, з рішення від 25.03.1999 року у справі Пелісьє та Сассі проти Франції.

З огляду на вищенаведене та враховуючи специфіку судового розгляду, який, відповідно ч. 1 ст. 337 КПК України, проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, на основі засад змагальності сторін, у підготовчому судовому засіданні суд наділений повноваженнями перевірити повноту і правильність викладених в обвинувальному акті відомостей, які вимагаються ст. 291 КПК України, з правової точки зору, але не вдаючись до їх оцінки, а звідси дійти висновку про можливість чи неможливість здійснення судового розгляду на підставі такого обвинувального акту.

Як вбачається з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві № 8 від 24.10.2003 року, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити дані про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому. Вказаний принцип закріплений у ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, де зазначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно й детально проінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причини висунутого проти нього обвинувачення.

Згідно ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Згідно ч. 1 ст. 218 КПК України досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 3 ст. 218 КПК України, якщо місце вчинення кримінального правопорушення невідоме або його вчинено за межами України, місце проведення досудового розслідування визначає відповідний прокурор з урахуванням місця виявлення ознак кримінального правопорушення, місця перебування підозрюваного чи більшості свідків, місця закінчення кримінального правопорушення або настання його наслідків тощо.

В силу імперативних вимог п. 5 ч. 2 ст. 291, п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, обвинувальний акт та вирок суду, серед іншого, мають містити відповідно: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Із змісту п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України вбачається, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Перелік відомостей, які обов`язково має містити обвинувальний акт, зазначено в ч. 2 ст. 291 КПК України.

Суд не є стороною кримінального провадження і не може вказувати прокурору, як необхідно викласти формулювання обвинувачення або покращити якість обвинувального акта, тим самим проявляючи упередженість, яка виражається у наданні вказівок прокурору як краще викласти обвинувачення. Суд не вправі спонукати прокурора до уточнення обвинувального акта, внесення до нього змін, у тому числі щодо фактичних обставин вчинення злочину, тощо. Однак, суд має розуміти в підготовчому судовому засіданні, виходячи саме з тієї інформації, яку виклала сторона обвинувачення в обвинувальному акті, чи підсудна дана справа саме йому і в залежності від цього або призначати судовий розгляд, або звертатись з відповідним поданням до судів вищих інстанцій про визначення підсудності. Зі змісту ж даного обвинувального акту випливає, що місцем скоєння інкримінованих службових злочинів напевно є саме вказане місце знаходження юридичної особи (Чернівецька область м. Новодністровськ), в якій працюють обвинувачені, що ніби то зорганізувались і підготувавши проєктно-кошторисну документацію з завідомо завищеними цінами на матеріали, організували публічні закупівлі, уклали договори підряду, а після проведення робіт по облаштуванню схилів, укосів лівого берега нижнього б`єфу території Нижньодністровської ГЕС, а також водозбірної канави, каналу з габіонів, відведення стічних вод з площадки ОРУ, відводу поверхневого стоку, кріплення каналів габіонними конструкціями, кріплення схилу, влаштування габіонних конструкцій для забезпечення стійкості схилу, підписали акти їх приймання. При цьому в обвинувальному акті не конкретизовано, де саме вчинялись кожна з цих дій, тобто, де злочини починались і де вони закінчувались. Незрозумілим є навіть адміністративне місце розташування облаштовуваних схилів та укосів, і якщо вони знаходяться, як усно повідомив суд прокурор ОСОБА_15 , в с. Козлів Могилів-Подільського району Вінницької області, то де підписувались акти приймання виконаних робіт на схилах та укосах чи в офісі і якому саме.

Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що обвинувачення не повній мірі є зрозумілим, що унеможливлює чітке визначення судом питання підсудності даного кримінального провадження та право саме даного суду його розглядати. А тому обвинувальний акт з усіма доданими до нього документами слід повернути прокурору для приведення його у відповідність до вимог КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000057 від 26.05.2023 по обвинуваченню ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_5 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, повернути прокурору для приведення його у відповідність до вимог КПК України разом з доданими до нього документами.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Могилів-Подільський міськрайонний суд протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1