Дата документу 19.11.2025
Справа № 334/7137/25
Провадження № 1-кп/334/695/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2025 року м. Запоріжжя

Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження № 0001341 від 10.07.2025 за звинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, українця, громадянина України, не одруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей, має середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

10 липня 2025 року під час телефонної розмови з лікарем ОСОБА_6 громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обурившись попереднім висновком лікарів щодо встановлення йому групи інвалідності за загальним захворюванням, а не за отриманими ним пораненнями внаслідок бойових дій по захисту Батьківщини погрожуючи повідомив, що збирається прийти до медичного закладу та з`ясувати всі обставини такого рішення лікарів, на що отримав згоду.

В цей момент у громадянина ОСОБА_4 через не згоду з висновком лікарів виник злочинний умисел порушити громадський порядок та зірвати нормальну роботу медичного закладу, завдавши тілесні ушкодження медичному персоналу.

Цього ж дня близько 15 години 30 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зайшов у приміщення КНП «Міської клінічної лікарні № 9» ЗМР, а саме до кабінету експертної команди оцінювання повсякденного функціонування особи (ЕКОПФО), розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , та умисно, з хуліганських мотивів, а саме з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилося в ігноруванні та зневажливому ставленні до загальноприйнятих норм моралі, відкрито, безпричинно, нехтуючи елементарними правилами моральності та добропристойності, ігноруючи законні механізми оскарження рішень лікарів, грубо порушив громадський порядок, що супроводжувалося особливою зухвалістю та нахабному поводженні, а саме в нецензурній лайці на адресу працівників медичного закладу - ОСОБА_7 та ОСОБА_6 - та демонстрації предмета, схожого на ніж, який він заздалегідь заготовив для нанесення тілесних ушкоджень.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , утримуючи у правій руці предмет, схожий на кухонний ніж, завдав не менш як 12 різаних ран потерпілому ОСОБА_7 , спричинивши тілесні ушкодження у вигляді множинних різаних ран голови та тулубу, синці волосистої частини голови та обличчя а також відкриту рану губи, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Внаслідок опору потерпілого ніж було зламано та потерпілий скористався можливістю та вибіг з приміщення медичного кабінету та направився до травмпункту. В цей момент громадянина ОСОБА_4 було зачинено у кабінеті потерпілим ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел на вчинення хуліганських дій, з метою порушення нормальної роботи медичного закладу, ОСОБА_4 за допомогою стільця вибив скління дверей намагаючись вийти, через вказані злочинні дії потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесне ушкодження у вигляді різаної рани кисті, лівого передпліччя та лівої стопи, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, однак продовжував утримувати ОСОБА_4 у приміщенні кабінету до прибуття працівників поліції.

Унаслідок протиправних дій громадянина ОСОБА_4 медичні працівники вищезазначеного закладу, побоюючись за своє життя та здоров`я, були змушені тимчасово припинити виконання своїх посадових обов`язків. Крім того, внаслідок вчинення вищезазначених хуліганських дій було спричинено майнову шкоду комунальному некомерційному підприємству «Міська лікарня № 9» Запорізької міської ради, код по , юридична адреса 69065, місто Запоріжжя, вулиця Щаслива/Дудикіна 1/6, у вигляді пошкоджень дверей та подвійний металопластикового склопакету, що завдало закладу матеріальних збитків на суму 4400 гривень.

КНП «Міська лікарня № 9» Запорізької міської ради по справі заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 в рахунок відшкодування майнової шкоди 4400,00 грн.

Допитаний в судовому засіданні по суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав у повному обсязі та дав відповідні свідчення. У скоєному щиро розкаявся, пояснив, що це сталося 10.07.2025року. Він проходив чергову ВЛК. До цього мав другу групу інвалідності. Вся процедура зайняла довгий час, йому вже зняли всі пільги і пенсію. Потім йому зателефонували з лікарні і повідомили, що комісія прийняла рішення, що його хвороба не пов`язана з несенням військової служби. Він відчув дику несправедливість і поїхав до лікарні сваритися, і зробив те, чого не мав робити і про що зараз дуже жалкує. Саме психічний стан, викликаний висновком лікарської комісії, став причиною його неправомірних дій. Наразі проходить лікування, його емоційний стан покращився, він став набагато спокійнішим, працевлаштувався. Заставу за нього внесли його побратими. Цивільний позов визнав в повному обсязі. Прохав суворо не карати.

Визнавши недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд вважає вину ОСОБА_4 доведеною, і кваліфікує його дії за ч.4 ст. 296 КК України, а саме - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до вимог ст.12 КК України, відносяться до тяжкого злочину.

Також, згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Отже ці дані підлягають обов`язковому врахуванню. Крім того, під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 КК України.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Крім того, при обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує його відношення до вчиненого, визнання своєї вини, дані про його особу, те що останній раніше до кримінальної відповідальної не притягувався, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, має на утриманні двох малолітніх дітей, у скоєному щиро розкаявся, з квітня 2022 року проходив військову службу, брав безпосередню участь у бойових діях під час захисту Батьківщини, отримав поранення. Також суд враховує психологічний стан та стан здоров`я ОСОБА_4 , думку прокурора та потерпілих, які не наполягали на суворому покаранні, і вважає за необхідне обрати йому покарання без ізолювання від суспільства, з призначенням покарання зі звільненням від його відбування з випробуванням на підставі ст.75 КК України, та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, що, на думку суду, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів. Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання час перебування його під вартою у якості запобіжного заходу, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з часу затримання 10.07.2025 року по день його звільнення під заставу 15.07.2025 року.

Цивільний позов КНП «Міська лікарня № 9» Запорізької міської ради про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 матеріальної шкоди в сумі 4400,00грн., з урахуванням його доведеності, підлягає задоволенню в повному обсязі.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи, які складають 2674 грн. 20 коп., суд, враховуючи положення ч. 2 ст. 124 КПК України, вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Щодо ОСОБА_4 ухвалою суду від 11.07.2025 року було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, звільнено з-під варти внаслідок внесення застави, підстав для зміни запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Відповідно до ст. 368 КПК України, серед питань, які повинен вирішити суд при ухваленні вироку, вирішенню підлягає питання заходів забезпечення кримінального провадження до яких також відноситься застава, що вносилася у кримінальному провадженні (п. 14 ч. 1ст. 368 КПК України).

Згідно інформації про зарахування коштів у вигляді застави на депозитний рахунок суду від 15.07.2025 року, заставодавцем ОСОБА_8 на розрахунковий рахунок територіального управління ДСА України в Запорізькій області 15 липня 2025 року внесено заставу за підозрюваного ОСОБА_4 у розмірі 60560 грн. 00 коп.

Згідно ч.11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Тому, враховуючи вищенаведене, застава, після набрання вироком законної сили, підлягає поверненню заставодавцю ОСОБА_8 .

Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 ( три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки, та покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання час перебування його під вартою у якості запобіжного заходу, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, період з 10.07.2025 року по 15.07.2025 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді застави до набрання вироком законної сили не змінювати.

Після набрання вироком законної сили - заставу у розмірі 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн. 00 коп. внесену 15.07.2025 р. за підозрюваного ОСОБА_4 заставодавцем ОСОБА_8 на розрахунковий рахунок територіального управління ДСА України в Запорізькій області, на підставі ухвали Дніпровського районного суду м.Запоріжжя ЄУН № 334/5605/25, пров. 1-кс/334/1787/25 від 11.07.2025, повернути заставодавцю ОСОБА_8 , відповідно до ст. 182 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь КНП «Міська лікарня № 9» Запорізької міської ради в рахунок відшкодування майнової шкоди 4400,00 грн.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта по кримінальному провадженню для проведення судової експертизи в розмірі 2674 грн. 20 коп., стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Речові докази: футболку зі слідами рідини бурого кольору, яка передана на зберігання в камеру схову речових доказів Запорізького РУП, - повернути ОСОБА_4 за належністю; предмет, схожий на клинок ножа, змиви зі слідами нашарування речовини бурого кольору, сліди папілярних узорів з дверей, фрагменти скла, змиви з подвійного стільця, предмет, схожий на рукоятку від ножа, які передані на зберігання в камеру схову речових доказів Запорізького РУП, - знищити.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Дніпровський районний суд м.Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України.

Копію вироку після його проголошення вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя: ОСОБА_1