Дата документу 16.09.2025 Справа № 335/7240/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/563/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №335/7240/20Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.307 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 12 листопада 2024 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, який зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим і засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИЛА

Вказаним вироком районного суду ОСОБА_7 визнано винуватим і засуджено за вчинення кримінальних правопорушень за наступних обставин.

ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту та подальший збут психотропних речовин «ЛСД» та СТМ (ДОМ), які відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2020 №770, віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, діючи в порушення вимог статей 25, 26 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», через всесвітню мережу Інтернет за допомогою месенджеру «Telegram» у невстановленої досудовим слідством особи, невстановлений час та місці, придбав 27 окремо розфасованих згортків, які обмотані липкою стрічкою сірого та червоного кольорів із вищевказаним наркотичним засобом та психотропними речовинами, з метою подальшого збуту, які став зберігати при собі.

В подальшому, 02.06.2020, ОСОБА_7 , зберігаючи при собі придбані особливо небезпечні психотропні речовини, діючи з корисливих мотивів, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на збут особливо небезпечних психотропних речовин, шляхом залишення «закладок» в різних місцях на території Вознесенівського району м.Запоріжжя для їх подальшого віднаходження покупцями, маючи при собі розфасовані згортки з відповідними психотропними речовинами, розклав вищевказані «закладки» наступним чином, а саме: перебуваючи на зеленій зоні по вулиці 12 Квітня в м.Запоріжжя, в точці координат геолокації 41.8544225, 35.1069235, збув шляхом залишення «закладок» 2 згортки, обмотаних ізоляційною стрічкою чорного кольору, які вилучено співробітниками поліції 02.06.2020 в період часу з 17:52 по 18:01 год., які містять в собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено «ЛСД», масою 0,00054г; продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на збут особливо небезпечної психотропної речовини СТП (ДОМ), через невеликий проміжок часу після збуту попередніх згортків, перебуваючи на ділянці місцевості, яка розташована біля будинку №145А по бул.Гвардійському в м.Запоріжжі в точці координат геолокації 47.8408011, 35.1149111, збув шляхом залишення «закладки» 1 згорток, обмотаний ізоляційною стрічкою чорного кольору, який вилучено співробітниками поліції 02.06.2020 у період часу з 17:06 по 17:12 год., який містить в собі особливо небезпечну психотропну речовину СТ (ДОМ), масою 0,00374г (0,00395г у перерахунку на масу фрагменту паперу).

Крім того, ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу та особливо небезпечних психотропних речовин, діючи в порушення вимог статей 25, 26 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», у невстановленої досудовим слідством особи, невстановлений час та місці, придбав 24 окремо розфасованих згортків, які обмотані липкою стрічкою сірого та чорного кольорів із особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено «КАНАБІС», та особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено СТП «ДОМ» та «PVP», з метою подальшого збуту, які став зберігати при собі.

02.06.2020 ОСОБА_7 затримано працівниками поліції у порядку ст.208 КПК біля будинку №145А по бул.Гвардійському у м.Запоріжжі та в ході особистого обшуку, проведеного 02.06.2020 в період часу з 16:17 по 16:50 год., виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб та особливо небезпечні психотропні речовини, які ОСОБА_7 , діючи умисно, незаконно зберігав при собі з метою збуту, а саме: в лівій кишені олімпійки 10 згортків обмотаних липкою стрічкою сірого кольору з речовиною рослинного походження, які є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якої заборонено «КАНАБІС», маса якого в перерахунку на висушену речовину складає 1,855 грама, 1,095 грама, 1,894 грама, 1,924 грама, 1,930 грама, 1,923 грама,1,925 грама, 1,903 грама, 1,901 грама, 1,881 грама; в лівій кишені олімпійки 9 згортків обмотаних липкою стрічкою сірого кольору з речовиною рослинного походження, які є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якої заборонено «КАНАБІС», маса якого в перерахунку на висушену речовину складає 0,988 грама, 0,961 грама, 0,947 грама, 1,021 грама, 0,974 грама, 0,986 грама, 0,975 грама, 1,009 грама, 0,986 грама; в лівій кишені брюк 3 згортка з липкою стрічкою чорного кольору з прикріпленими хомутами, які в своєму складі містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено «ДОМ», масу якої визначити не є можливим у зв`язку з відсутністю у відділі ДМРВ Запорізького НДЕКЦ МВС стандартного зразка цієї речовини; в правій шкарпетці 2 згортки обмотані липкою стрічкою чорного кольору, які в своєму складі містять особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено «КАНАБІС», маса якого склала в перерахунку на висушену речовину 0,302 грама та особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено «PVP», маса якої склала 0,7881 грама в перерахунку на основу.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.2 ст.307 КК як незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу та особливо небезпечних психотропних речовин, а також як незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин. Йому призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі із конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності.

На підставі ст.71 КК за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 28 жовтня 2019 року та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 6 років 2 місяців позбавлення волі із конфіскацією майна, належного йому на праві власності.

Вирішено питання про запобіжний захід, початок строку відбування покарання, зарахування строку попереднього ув`язнення, процесуальні витрати, скасування арешту майна та речові докази.

В апеляційній скарзі обвинувачений просив вирок змінити, зменшити призначене покарання та виключити конфіскацію майна. Вважав вирок занадто суворим. Суд при призначенні покарання недостатньою мірою врахував пом`якшуючі покарання обставини. Зазначив, що він протягом останніх 15 років сам виховував доньку, мати якої залишила дитину у 2011 році. На теперішній час донька вчиться у музичному коледжі та знаходиться на його утриманні. Також в нього є мати, яка має 2 групу інвалідності у зв`язку з онкологічним захворюванням, батько помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . На праві власності йому належить житловий будинок, який йому подарував батько та в якому зареєстровані та проживають він з донькою. Іншого житла та місця мешкання вони не мають, а тому у разі конфіскації житлового будинку вони опиняться у катастрофічному стані, оскільки орендувати житло не мають змоги через відсутність коштів. Крім того, зазначив, що на даний час його мобілізовано до лав ЗСУ.

У судове засідання апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце апеляційного розгляду, не з`явились. Враховуючи дані обставини та відповідно до положень ч.4 ст.405 КПК апеляційний суд проводить апеляційний розгляд без участі сторони захисту.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позицію прокурора, яка висловила заперечення проти скарги та просила вирок суду залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Подія злочинів, доведеність винуватості ОСОБА_7 у їх вчиненні, кримінально-правова оцінка його діянь в апеляційному порядку не оскаржені. У зв`язку з чим, з огляду на положення ч.1 ст.404 КПК вирок суду в цій частині не переглядався.

З цих же підстав судова колегія вважає встановленим скоєння злочинів обвинуваченим ОСОБА_7 за обставин, зазначених в оскарженому вироку суду.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості призначеного ОСОБА_7 покарання, судова колегія виходила з наступного.

Відповідно до вимог ст.65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Мотивуючи своє рішення про призначення обвинуваченому ОСОБА_7 основного покарання у виді позбавлення волі, суд з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини, що пом`якшують покарання наявність на утриманні неповнолітньої доньки, позитивна характеристика за місцем проживання. Обставиною, яка обтяжує покарання, судом визнано рецидив злочинів.

При цьому суд обґрунтовано прийняв до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше судимий, у даному кримінальному провадженні вчинив тяжкі злочини під час відбування покарання з іспитовим строком за попереднім вироком суду.

Зваживши на вказані обставини, суд призначив ОСОБА_7 основне покарання у виді позбавлення волі, яке визначив у мінімальному розмірі, визначеному санкцією ч.2 ст. 307 КК, із застосуванням положень ст.71 КК, оскільки ним були вчинені злочини в період іспитового строку, призначеного за попереднім вироком Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 28 жовтня 2019 року.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що при призначенні ОСОБА_7 остаточного покарання суд застосував принцип часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, який є менш обтяжливим, на відміну від принципу повного приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Відтак, з урахуванням усіх обставин кримінального провадження та даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів не вбачає підстав вважати явно несправедливим призначене обвинуваченому основне покарання у виді позбавлення волі. Адже таке покарання ґрунтується на загальних засадах призначення покарання та воно є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів.

Разом з тим вирок в частині призначення ОСОБА_7 додаткового покарання підлягає зміні, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги слід визнати частково обґрунтованими.

Так, санкцією ч.2 ст.307 КК, окрім основного покарання у виді позбавлення волі, також передбачене додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються. Конфіскація майна встановлюється, зокрема за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу (ч.ч.1, 2 ст.59 КК).

При цьому, слід відмітити, що питання призначення покарання пов`язані із суддівським розсудом (дискреційними повноваженнями). Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Обвинувачений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі як на підставу для виключення з вироку суду покарання у виді конфіскації майна посилався на те, що йому на праві власності належить нерухоме майно у виді житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який йому подарував батько. В зазначеному будинку зареєстровані та проживають він та його донька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Іншого житла та місця мешкання вони не мають.

З долучених обвинуваченим до апеляційної скарги документів вбачається, що згідно договору дарування від 10 травня 2012 року ОСОБА_7 на праві власності належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи у вказаному будинку зареєстрована донька обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відомостей про те, що належний ОСОБА_7 будинок не є єдиним житлом обвинуваченого матеріали кримінального провадження не містять.

За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне змінити вирок місцевого суду в частині призначеного за ч.2 ст.307 КК та за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК додаткового покарання у виді конфіскації майна, а саме вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст.307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років із конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності, крім житла, та на підставі ст.71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 2 місяці із конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності, крім житла.

Таке рішення апеляційного суду узгоджується з правовою позицією Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеною у постанові від 12 березня 2025 року (ЄУН 489/5087/20, провадження №51-5085км24).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 12 листопада 2024 року щодо ОСОБА_7 в цій справі змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст.307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років із конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності, крім житла, та на підставі ст.71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 2 місяці із конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності, крім житла.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з часу її проголошення.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4