Справа №127/920/26
Провадження №1-кс/127/432/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач сектору дізнання відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_3 звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000012 від 12.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.01.2026 року о 21:10 год. до чергової частини відділу поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області зі служби «102» надійшло повідомлення про те, що працівниками УПП у Вінницькій області під час відпрацювання території по вул. Батозькій, 1а, було зупинено автомобіль під керуванням гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_1 , у якого під час перевірки було виявлено та за добровільної та письмової згоди в присутності двох понятих видано із внутрішньої кишені жилетки у яку він був одягнутий, зіп-пакет із вмістом порошкоподібної речовини, який при понятих було поміщено до спеціального пакету НПУ NPU 5810039.

Вказане майно, яке було вилучено, має істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо містить сліди кримінального правопорушення та може бути використане під час проведення судових експертиз, інших слідчих дій для з`ясування дійсних обставин події.

Арешт вказаного майна, яке вже вилучено, необхідний для попередження зміни чи знищення його властивостей в результаті використання третіми особами, що може призвести до втрати ним значення речового доказу та перешкодить встановленню істини у провадженні.

Враховуючи вищевикладене, дізнавач просила клопотання задовольнити.

Дізнавач в судове засідання не з`явилась. Подала заяву про розгляд клопотання у її відсутність, вимоги клопотання підтримала у повному обсязі.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Оскільки вказані речі мають істотне значення для кримінального провадження, містять сліди злочину та можуть бути використані під час проведення судових експертиз, інших слідчих дій для з`ясування дійсних обставин події та визнані речовим доказом, слідчий суддя приходить до висновку, що дізнавачем доведено необхідність накладення арешту на майно, яке було вилучено 11.01.2026 року в ході проведення огляду місця події, у громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,для забезпечення збереження вилучених речей.

Дізнавачем доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке перебувало у гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: зіп-пакет із вмістом порошкоподібної речовини, який поміщено до спеціального пакету НПУ NPU 5810039, шляхом заборони його використання, окрім як для цілей кримінального провадження, до моменту закінчення усіх необхідних слідчих та процесуальних дій.

Виконання ухвали про арешт майна доручити дізнавачу сектору дізнання відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 .

На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя