Справа № 571/934/24
Провадження №1-кп/571/54/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2025 року селище Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області, у складі судді одноособово ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000113 від 13.04.2024 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 , законний представник потерпілого ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3 , законний представник обвинуваченого ОСОБА_7 , захисник адвокат ОСОБА_8 , старший інспектор сектору ювенальної превенції Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_9 , психолог ОСОБА_10 ,

встановив:

ОСОБА_3 12 квітня 2024 приблизно о 23 год. 30 хв. разом зі своїми знайомими перебував по АДРЕСА_1 . В той час до нього підійшов односельчанин неповнолітній ОСОБА_5 і між ними виникла розмова на підвищених тонах на грунті раніше виниклих неприязних відносин через конфлікт із молодшим братом останнього. В подальшому ОСОБА_3 запропонував ОСОБА_5 відійти в сторону та поговорити, що вони й зробили. Відійшовши ліворуч з проїзної частини вул. Лядівська в напрямку господарства під № 9А, де між ними продовжилась розмова на підвищених тонах, у ОСОБА_3 виник умисел на заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_3 перебуваючи один на один з ОСОБА_5 , стоячи навпроти останнього, кулаком своєї правої руки наніс ОСОБА_5 один удар в область лівої частини обличчя, внаслідок чого потерпілий отримав тілесні ушкодження у вигляді: перелому фронтального синуса зліва з переходом на передню стінку лівої орбіти з ознакою гемосинусу та струсу головного мозку, які за ступенем тяжкості відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, яке викликало тривалий розлад здоров`я.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 , у присутності законного представника та захисника повідомив, що не оспорює фактичних обстави у справі, щиро розкаюється у вчиненому. Просить вибачення у потерпілого. Вважає, що причиною його дій стала неправомірна поведінка потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_5 та його законний представник ОСОБА_6 повідомили, що примирення з обвинуваченим є неможливим, оскільки конфлікти між ними тривають і надалі. Цивільного позову не подавали, однак вважають, що обвинувачений заслуговує покарання згідно закону.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, суд провів судовий розгляд із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Суд кваліфікує дії обвинуваченного ОСОБА_3 за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менше як на одну третину.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 зазначила, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується зібраними у справі доказами, які не досліджувалися судом, оскільки фактичні обставини у справі не оспорюються. При призначенні покарання обвинуваченому просить врахувати, що кримінальне правопорушення вчинене неповнолітнім, який щиро розкаюється у вчиненному, сприяв розкриттю кримінального правопорушення, обтяжуючі обставини відсутні. Просить застосувати ст.69 КК України та призначити обвинуваченому покарання у виді 1 року 6 місяців пробаційного нагляду та відповідно до ч.2, ч.3 ст.59-1 КК України покласти на засудженого декілька обов`язків.

Захисник обвинуваченого-адвокат ОСОБА_8 зазначив, що сторона захисту не оспорює кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.1 ст.122 КК України. Водночас, при призначенні покарання просить врахувати пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин. Відповідно до ст.69 КК України, просить призначити мінімальний строк пробаційного нагляду.

Представник сектору ювенальної превенції ОСОБА_9 повідомила, що обвинувачений ОСОБА_3 на обліку в секторі ювенальної превенції до даного випадку не перебував.

Психолог КУ «Центр надання соціальних послуг» ОСОБА_10 повідомила, що з встановлених у судовому засіданні обставин та поведінки обвинуваченого вбачається, що він дійсно щиро розкаюється у вчиненому та бажає примирення з потерпілим. Переконана, що обвинувачений зробив відповідні висновки і подібного в його діях не повториться.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до п.1,п.3 ч.1 ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до досудової доповіді органу пробації, ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як низький (а.с.95-99).

Застосування примусового лікування обвинувачений ОСОБА_3 не потребує, що підтверджується довідками КНП «Рокитнівська БЛІЛ» (к.п. а.с.126,127,128).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд виходить із встановленої статтею 50 КК України його мети, спрямованої на виправлення і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, враховує особу обвинуваченого, який проживає у великій сім`ї, по місцю проживання та навчання характеризується позитивно (к.п. а.с.52,115,116,), раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався (к.п. а.с.120), обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих обставин. Також суд враховує думку потерпілого та його законного представника.

Відповідно до ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Враховуючи обставини справи та особу винного, враховуючи пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, що істотно знижує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, враховуючи думку прокурора, яка просила застосувати до обвинуваченого положення зазначеної статті, суд приходить до висновку про можливість відповідно до ч.1 ст.69 КК України призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.1 ст.122 КК України у виді пробаційного нагляду з покладенням декількох обов`язків, передбачених ч.2, ч.3 ст.59-1 КК України, що буде відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження на досудовому слідстві не застосовувалися.

Керуючись ч.2, ч.3 ст.59-1, ч.1 ст.69 КК України, ч.3 ст.349, ст.ст. 368-371, 373, 374,395 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та відповідно до ч.1 ст.69 КК України призначити покарання у виді 1(одного) року 6 (шести) місяців пробаційного нагляду.

Відповідно до ч.2, п.4 ч.3 ст.59-1 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 4)виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався, до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1