Справа № 202/236/26
Провадження № 1-кс/202/592/2026
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
УХВАЛА

02 лютого 2026 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження №0000571, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження №0000571, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

В обґрунтування свого клопотання посилається на те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, діяли на території Дніпровського району Дніпропетровської області в період з липня 2025 року до січня 2026 року (до моменту їх викриття працівниками поліції), та вчинили ряд тяжких кримінальних правопорушень, що полягали у незаконній порубці дерев у захисних та інших лісових насаджень, перевезенні, зберіганні та збуті незаконного зрубаних дерев.

Крім цього, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 незаконну порубану деревину у тому числі збував ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , при цьому останньому було достовірно відомо, що вказана деревина здобута злочинним шляхом, що підтверджується протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

22.01.2026 у порядку ст. ст. 276-278 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 246 КК України.

22.01.2026 у проміжок часу з 14.12 год. до 15.04 год. на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 15.01.2026 було проведено обшук домоволодіння АДРЕСА_1 , яким користується ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , під час якого виявлено та вилучено у тому числі під час якого виявлено та вилучено, у тому числі, порубану деревину обсягом 2м-3м-1.40м та електричний колун, які було передано на відповідальне зберігання останньому.

Також, під час обшуку було встановлено, що вилучена порубана деревина обсягом 2м-3м-1.40м не має обов`язкового елементу обліку деревини бирки, яка передбачена Постановою КМУ № 1147 від 16.12.2020 року «Про затвердження порядку обліку, зберігання, транспортування та реалізації деревини».

Крім цього, під час обшуку ОСОБА_8 не надав лісовий квіток на виявлену порубану деревину, який передбачений ст. 69 Лісового кодексу України та Постановою КМУ № 761 від 23.05.2007 року, які свідчать про походження вказаної деревини.

В тому числі, ОСОБА_8 не надав будь яких документів, які свідчать про придбання ним вищевказанупорубану деревину, враховуючи той факт що реалізація деревини в Україні здійснюється виключно відповідно до Постанови КМУ № 1178 від 04.12.2019, тобто через електронні аукціони.

22.01.2026 постановою слідчого вилучена порубана деревина та електричний колун визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000571.

Прокурор посилається на п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України та зазначає, що накладання арешту на визначене в клопотанні майно, яке є речовим доказом, є необхідним для цілей кримінального провадження, зокрема запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, необхідність його використання під час досудового розслідування в якості речового доказу. Просив накласти арешт на порубану деревину обсягом 2м-3м-1.40м та електричний колун, які було вилучено під час проведення обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 .

Прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений в передбаченому законом порядку.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до таких висновків.

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000571 29.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

22.01.2026 у проміжок часу з 14.12 год. до 15.04 год. на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 15.01.2026 було проведено обшук домоволодіння АДРЕСА_1 , яким користується ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , під час якого виявлено та вилучено у тому числі під час якого виявлено та вилучено, у тому числі, порубану деревину обсягом 2м-3м-1.40м та електричний колун, які було передано на відповідальне зберігання останньому.

22.01.2026 постановою слідчого вилучена порубана деревина та електричний колун визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000571.

Положенням ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Як визначено ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до статті 100 КПК України, на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Слідчий суддя, вважає, що стороною обвинувачення доведена необхідність накладання арешту на зазначене майно, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою збереження речового доказу. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна, а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Водночас, слідчий суддя звертає увагу власника майна, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження №0000571, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України задовольнити.

Накласти арешт на порубану деревину обсягом 2м-3м-1.40м та електричний колун, які було вилучено під час проведення обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 .

Роз`яснити, що відповідно до частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1