Провадження №11-сс/801/831/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарю судового засідання ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 в режимі відеоконференції,

обвинуваченого ОСОБА_8 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05 вересня 2025 року,

якою задоволено клопотання прокурора та продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Вінниці Вінницької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому,

обвинуваченому у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст.122, ч. 4 ст. 296 КК України,

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_9 , про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 .

Клопотання мотивовано тим, що 09.07.2025 Вінницьким міським судом Вінницької області ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05 вересня 2025 року. Обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні направлений для розгляду до Вінницького районного суду, однак, підготовче судове засідання у справі призначене поза межами строку тримання особи під вартою.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296 КК України, ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст.122 КК України, які відносяться відповідно до ст. 12 Кримінального Кодексу України до категорії тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років, тому в сторони кримінального провадження є всі підстави вважати, що ОСОБА_8 може не виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків, та те, що останній може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, а також з метою запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, тому на підставі вище викладеного, беручи до уваги те, що в разі обрання менш суворого запобіжного заходу, останній може вчиняти нові аналогічні злочини, незаконно впливати на потерпілого та свідків, переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Таким чином у вказаному кримінальному провадженні існують ризики передбачені ч. 1 ст.177 КПК України, зокрема:

- переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюваний усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні, а саме позбавлення волі від 3 до 7 років;

- незаконного впливу обвинуваченого на свідків, оскільки згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Перебуваючи на волі, ОСОБА_10 , матиме можливість незаконного впливу на свідків з метою створення сприятливих для себе умов або ж їх залякування;

- вчиняти нові кримінальні правопорушення, з огляду на те, що він неодноразово судимий за вчинення злочинів та на шлях виправлення не став.

З огляду на викладене, прокурор просив продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, не забезпечать дотримання обвинуваченим його процесуальних обов`язків та не зможе запобігти доведеним ризикам.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник в судовому засіданні заперечили проти клопотання прокурора, просили змінити запобіжний захід на більш м`який.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05 вересня 2025 року задоволено клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_9 . Продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 12 години 30 хвилин 03 листопада 2025 року, без визначення розміру застави. Строк дії ухвали визначити до 03 листопада 2025 року.

Постановляючи рішення, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення. Враховуючи наведене, а також обставини кримінального правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_8 , наслідки в результаті кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що ризики в обґрунтування тримання під вартою обвинуваченого не зменшилися, тривають та ОСОБА_8 може ухилятися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а тому вказані ризики виправдовують необхідність продовження ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи особи, яка її подала

08 вересня 2025 року ОСОБА_8 через ДУ «Вінницька установу виконання покарань (№ 1)» подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05 вересня 2025 року про продовження строку тримання під вартою. 18 вересня 2025 року ОСОБА_8 через ДУ «Вінницька установу виконання покарань (№ 1)» повторно подав апеляційну скаргу на зазначене рішення. Вказані апеляційні скарги надійшли до Вінницького апеляційного суду 06 жовтня 2025 року.

В апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05 вересня 2025 року та застосувати щодо нього більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ухвала суду першої інстанції необґрунтована, невмотивована, постановлена з порушенням вимог КПК України, а тому підлягає скасуванню.

Зазначає про порушення вимог ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом та застосовується виключно за клопотанням прокурора якщо доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Також зазначає про незаконність проведення обшуку, а саме те, що обшук був проведений до винесення слідчим суддею відповідної ухвали, незаконність розгляду клопотання слідчим суддею після завершення досудового розслідування та не вручення повного тексту ухвали від 05 вересня 2025 року.

Слідчим суддею не враховано, що він має постійне місце проживання та має на утриманні дружину та дитину. Також зазначає про те, що прокурором не надано жодних нових доказів на підтвердження існування ризиків, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Позиції учасників судового розгляду

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_11 підтримали апеляційні скарги обвинуваченого, просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечувала щодо задоволення апеляційних скарг обвинуваченого, просила залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Мотиви і висновки апеляційного суду

Заслухавши доповідача, пояснення учасників, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За правилами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.

За правилами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

За змістом ст. 199 КПК України при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує матеріали провадження на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку розгляду справи і тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, тощо.

Слідчий суддя, оцінивши у сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою, постановив ухвалу з дотриманням приписів статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Ухвалюючи рішення, слідчий суддя, проаналізувавши можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, урахував положення наведених вище норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені під час застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не перестали існувати.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи обвинуваченого про відсутність ризиків, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний, обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку підозрюваного, обвинуваченого, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що підозрюваний, обвинувачений зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

Щодо доводів апеляційних скарг про порушення вимог ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом та застосовується виключно за клопотанням прокурора якщо доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, колегія апеляційного суду зазначає наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 40 КПК України слідчий уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 КПК України клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 подане старшою слідчою СВ відділу поліції № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_12 за погодженням з прокурором Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_9 . Ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 09 липня 2025 року, якою ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою також оскаржувалась у Вінницькому апеляційному суді з ухваленням відповідного рішення від 08 жовтня 2025 року.

Доводи обвинуваченого про те, що слідчим суддею не враховано те, що він має постійне місце проживання та має на утриманні дружину та дитину є безпідставними, оскільки в рішенні суду першої інстанції слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_8 має постійне місця проживання, одружений, має на утриманні двох дітей.

Колегія суддів звертає увагу і на те, що вимоги апеляційної скарги обвинуваченого, який заперечує доведеність передбачених ст. 177 КПК України, ризиків та одночасно просить застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, є суперечливими, оскільки за змістом ст. 194 КПК України будь-який запобіжний захід може бути застосований лише за наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із наведених ризиків.

Посилання обвинуваченого на те, що проведення обшуку було незаконним, а саме те, що обшук був проведений до винесення слідчим суддею відповідної ухвали не свідчать про зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а відтак не можуть бути підставами для зміни запобіжного заходу.

Стосовно незаконності розгляду клопотання слідчим суддею після завершення досудового розслідування та не вручення повного тексту ухвали від 05 вересня 2025 року, колегія суддів вважає такі доводи необґрунтованими, оскільки відповідно до ч. 6 ст. 199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні направлений для розгляду до Вінницького районного суду, однак, підготовче судове засідання у справі призначене поза межами строку тримання особи під вартою.

Таким чином, слідчий суддя у відповідності до встановлених норм кримінального процесуального Закону України розглянув клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 .

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За наведених обставин у їх сукупності, оскаржувана ухвала відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05 вересня 2025 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту проголошення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4