ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/248/25 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - невнесення відомостей в ЄРДР
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2025 р. м.Тернопіль

Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 вересня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 вересня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність уповноваженої особи ГУНП в Тернопільській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Ухвалюючи вказане рішення, слідчий суддя виходив з того, що викладені ОСОБА_7 у заяві від 11.09.2025 р. відомості не містять вагомих та об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення особою, на яку вказує скаржник, кримінальних правопорушень і є недостатніми для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам КПК України, внаслідок чого підлягає скасуванню.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що оскаржувана ухвала слідчого судді прийнята без належної оцінки фактичних обставин, викладених у заяві ОСОБА_7 від 11.09.2025 р.

Вважає, що слідчий суддя неправильно оцінив зміст заяви скаржника, як хаотичний опис, ігноруючи систематичність та тривалість порушень (16 років), що підпадають під ознаки кримінального правопорушення відповідно до КК України.

На переконання апелянта, відмова у внесенні відомостей до ЄРДР за його заявою суперечить вимогам ч.1 ст.214 КПК України та порушує право заявника на досудове розслідування.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 вересня 2025 року та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважену службову особу ГУНП в Тернопільській області внести відомості про кримінальне правопорушення, вчинені мешканкою квартири АДРЕСА_1 , до Єдиного реєстру досудових розслідувань, згідно ст.214 КПК України.

В судове засідання апелянт, який належним чином повідомлялись апеляційним судом про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився та не повідомив суд про наявність поважних причин неприбуття.

Відповідно до ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; прокурора, який рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим і тому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає ухвалу слідчого судді в межах поданої апеляційної скарги.

Відповідно до матеріалів провадження ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із скаргою, в якій просив визнати незаконною та протиправною бездіяльність уповноваженої службової особи ГУНП в Тернопільській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

У вказаній скарзі просить зобов`язати уповноважену службову особу ГУНП в Тернопільській області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання його заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Відмовляючи в задоволенні зазначеної скарги, слідчий суддя в своєму рішенні зазначив, що із змісту заяви ОСОБА_7 вбачається, що у ній міститься хаотичний опис обставин, які, на думку заявника, вказують на вчинення мешканкою квартири АДРЕСА_1 кримінальних правопорушень, без викладу будь-яких обставин, які утворюють об`єктивну сторону цих кримінальних правопорушень та могли б свідчити про їх вчинення.

Таким чином, на переконання слідчого судді, викладені ОСОБА_7 у заяві від 11.09.2025 р. відомості не містять вагомих та об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення мешканкою квартири АДРЕСА_1 кримінальних правопорушень, і є недостатніми для внесення відомостей до ЄРДР.

Колегія суддів погоджується з тим, що зміст заяви ОСОБА_7 за своєю суттю зводиться до хаотичного опису подій та власних суб`єктивних припущень заявника щодо можливого вчинення мешканкою квартири АДРЕСА_1 кримінальних правопорушень, без наведення конкретних і достатніх фактичних даних, які б свідчили про наявність у її діях ознак складу злочину, а тому його заява за своїм змістом і суттю не є повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Тому слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що підстав для початку досудового розслідування не вбачалось, вагомі обставини, що можуть вказувати на вчинення кримінальних правопорушень, відсутні, а тому немає підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Враховуючи наведене, внесенню до ЄРДР підлягають лише ті відомості про кримінальне правопорушення, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Відповідно до п. 1 глави 2 розділу 1 Положення про порядок ведення ЄРДР до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Згідно висновку, зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

Проте, зміст ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення про злочин, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення.

З наведеного слідує, що закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Таким чином, оскільки в заяві ОСОБА_7 відсутні відомості, які б достовірно свідчили про наявність події злочину відповідно до ст.11 КК України, тому матеріали скарги не дають підстав вважати, що уповноваженою службовою особою ГУНП в Тернопільській області вчинено бездіяльність, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення від 11.09.2025 р.

З наведених підстав, доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає необґрунтованими.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано дійшов до висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_7 , оскільки зі змісту заяви ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення від 11 вересня 2025 р. не вбачається об`єктивних даних, що підкріплені належними доказами, які дійсно свідчать про наявність обов`язкових ознак злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину.

Враховуючи вище наведене, колегія суддів приходить до переконання, що ухвала слідчого судді, яку оскаржує апелянт, є законною та обґрунтованою, тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 вересня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність уповноваженої службової особи ГУНП в Тернопільській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення - без змін.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді