Житомирський апеляційний суд
Номер провадження №11-сс/4805/844/25
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

підозрюваного: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 02 грудня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_6 та застосовано йому запобіжний захід у вигляді застави,-

ВСТАНОВИЛА:

02 грудня 2025 року ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 02 грудня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_6 та обрано йому запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України на строк до 19 січня 2026 року.

Слідчий суддя вважав, що запобіжний захід у вигляді застави буде співмірним з існуючими ризиками, передбаченими ч.1 ст. 177 КПК України, відповідає особі підозрюваного і зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у застосуванні ОСОБА_6 запобіжного заходу.

На переконання сторони захисту слідчий суддя був упереджений до сторони захисту та застосував «каральний» запобіжний захід і вигляді застави у дуже великому розмірі, як для людини 23 років, в якої немає статків, хоча прокурор просив застосувати інший запобіжний захід, оскільки підозрюваний не працює.

Стверджує, що слідчий суддя розглядав клопотання понад 7 діб, надавши прокурору час на збирання доказів, замість 72 годин.

Наголошує, що підозра вручена поза строками досудового розслідування, відомості в ЄРДР внесені 04.01.2018 року, а підозра 20.11.2025 року, майже через 8 років.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, заперечення прокурора, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

Відповідно до вимог ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий або прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримано.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив, що існують законні підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки фактів та інформації, які переконливо свідчать про можливу причетність ОСОБА_6 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо.

Також матеріали справи містять достатньо даних для висновку про існування ризиків, передбачених п. 1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, сховати або спотворити будь-які речі із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, так як повне коло осіб причетних до даного кримінального правопорушення не встановлено, може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, оскільки це є способом отримання доходу.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що зважаючи на обставини, а також дані, які характеризують підозрюваного, зокрема те, що останній раніше не судимий, працює вантажником, має зареєстроване місце проживання, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, що на даний час свідчить, що запобіжний захід у вигляді застави із покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти вказаним ризикам.

Розмір застави ОСОБА_6 визначено мінімальний, передбачених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, а тому правових підстав для визнання його таким, що є завідомо непомірним для підозрюваного та для його зменшення, навіть враховуючи важкий матеріальний стан підозрюваного у суду апеляційної інстанції не має.

Що стосується доводів захисника про призначення іншим підозрюваним застави, в значно меншому розмірі, то апеляційний суд вважає за необхідне вказати, що в даній справі переглядається ухвала слідчого судді лише стосовно ОСОБА_6 і розгляд в суді апеляційної інстанції здійснюється, в межах апеляційних скарг та не допускається погіршення становища підозрюваного (обвинуваченого), якщо з цього приводу не подано апеляційну скаргу прокурором чи потерпілим.

Твердження захисника ОСОБА_7 , що підозра ОСОБА_6 вручена поза строками досудового розслідування є помилковими, оскільки досудове розслідування було розпочато 04.01.2018 року, а на цей час діяла ст.219 КПК України в редакції від 15.12.2017 року.

Відповідно до цієї норми, строк досудового розслідування рахується з моменту вручення підозри, а не внесення відомостей до ЄРДР, а тому у даному кримінальному провадженні строк досудового розслідування рахується з 20.11.2025 року та не продовжувався.

За таких обставин, ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді застави в межах строку досудового розслідування.

Аргументи сторони захисту, що слідчий суддя застосував інший запобіжний захід ніж просив прокурор не ґрунтуються на вимогах закони, оскільки відповідно до ч.8 ст. 194 КПК України до підозрюваного, обвинуваченого у вчиненні злочину, за який передбачено основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, може бути застосовано запобіжний захід лише у вигляді застави або тримання під вартою у випадках та в порядку, передбачених цією главою.

Колегія суддів вважає обґрунтованими висновки слідчого судді про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу зважаючи на санкцію ч.2 статті 203-2 КК України, за вчинення якої передбачено покарання у виді штрафу від 40 000 до 50 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а тому, з урахуванням вимог ч.8 ст. 194 КПК України до підозрюваного ОСОБА_6 не може бути застосовано інший запобіжний захід, окрім як у вигляді застави або тримання під вартою.

Стаття 178 КПК України передбачає, що слідчий суддя враховує при обранні запобіжного заходу.

Однак, якщо слідчий суддя в судовому засіданні встановить, що заявленим ризикам можна запобігти застосувавши підозрюваному більш м`який запобіжний захід, ніж просить прокурор у клопотання, то він може такий застосувати, що і було зроблено у даному випадку.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 02 грудня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_6 та застосовано йому запобіжний захід у вигляді застави - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.