У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2026 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області у складі:

судді - ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

його законного представника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки кримінальне провадження № 0000368 по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Васютинці Чорнобаївського району Черкаської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, працюючого водієм ТОВ «Автотранспортне підприємство», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

Встановив:

Відповідно до обвинувального акту, 05.09.2025 о 17 год. 47 хв. у світлий час доби, ясну погоду без опадів, по сухому асфальтобетонному покриттю автодороги «Полтава - Кременчук - Олександрія», яка має по одній смузі руху в кожному напрямку, зі сторони м. Полтави в напрямку м. Кременчука, керуючи мотоциклом марки Tekken, моделі MH250 GY-15, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зі швидкістю не менше 38,88 - 42,12 км/год., рухався ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У цей самий час, у попутному з ним напрямку, позаду нього в напрямку м. Кременчука, керуючи вантажним автомобілем марки DAF, моделі XF 460, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з напівпричепом марки SCHWARZMULLER, моделі SPA-3E, реєстраційний номер НОМЕР_3 , зі швидкістю не менше 89,21 - 96,65 км/год., рухався водій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рухаючись у вказаному напрямку, в заданій дорожній обстановці, на стадії наближення до автозаправної станції BVS, що розташована в с. Бутенки по вул. Індустріальній, 11 Полтавського району Полтавської області, ОСОБА_4 розпочав виконання маневру повороту ліворуч у напрямку автозаправної станції, а ОСОБА_6 , у порушення п. 10.1 та п. 1.1. розділу 34 «Правил дорожнього руху», рухаючись частково по зустрічній смузі руху позаду мотоцикліста з перевищенням дозволеної швидкості руху, не вжив заходів до зменшення швидкості свого руху, не переконався в безпеці виконуваного маневру, перетнув вузьку суцільну осьову смугу руху, допустив подальше зіткнення передньою правою боковою частиною вантажного автомобіля марки DAF, моделі XF 460, р.н. НОМЕР_2 , з лівою боковою частиною мотоцикла марки Tekken, моделі МH250 GY-15, р.н. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_4 , який в цей час знаходився в маневрі повороту ліворуч.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому зовнішньої кісточки лівої гомілки без зміщення, саден на нігтьовій фаланзі 2-го пальця правої кисті, на тильній поверхні лівої кисті, на спинці зліва від лопатки до попереку, які відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні прохав закрити кримінальне провадження на підставі статті 46 КК України, оскільки він примирився з потерпілим, відшкодував йому заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальну та моральну шкоду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні прохав закрити кримінальне провадження на підставі статті 46 КК України. Заперечував проти стягнення з ОСОБА_6 витрат на проведення експертиз та прохав віднести їх на рахунок держави.

Потерпілий ОСОБА_4 та його законний представник ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечували проти закриття кримінального провадження на підставі статті 46 КК України, оскільки ОСОБА_4 примирився з обвинуваченим, претензій до нього немає, шкода йому відшкодована.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні вважала за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності та закрити провадження на підставі статті 46 КК України в зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим. Витрати на проведення експертиз прохала стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального проводження, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою ст. 284 цього Кодексу.

Пункт 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачає, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За змістом ч. 1, 4 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Статтею 46 КК України визначено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 286 КК України, є необережним нетяжким злочином. До корупційних кримінальних правопорушень не відноситься.

Також у судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 не судимий, злочин вчинив вперше і примирився з потерпілим, відшкодував йому шкоду.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_6 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України в зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, а кримінальне провадження стосовно нього слід закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кобеляцького районного суду Полтавської області по справі № 532/2178/25 (провадження № 1-кс/532/242/2025) від 10 вересня 2025 року, необхідно скасувати.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України, суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

У відповідності з п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України, процесуальні витрати складаються, зокрема, з витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Частиною 2 статті 122 КПК України передбачено, що залучення стороною обвинувачення спеціалістів, експертів спеціалізованих державних установ, проведення експертизи (обстежень і досліджень) за дорученням слідчого судді або суду здійснюються за рахунок коштів, що за цільовим призначенням виділяються таким установам із Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Велика Палата Верховного Суду в постанові по справі № 598/1781/17 від 17.06.2020 року дійшла висновку, що кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат, виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, в тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження в зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Зазначене узгоджується з позицією Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01 лютого 2024 року в справі № 930/497/23 (провадження № 51-4798км23), від 19 лютого 2024 року в справі № 554/11426/22 (провадження № 51-4973км23).

Суд наголошує, що закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України в зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим є нереабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження в зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Отже, доводи адвоката ОСОБА_7 щодо відсутності підстав для сплати обвинуваченим процесуальних витрат є необґрунтованими, оскільки закриття кримінального провадження стосовно останнього на нереабілітуючих підставах і застосування до нього більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє його від сплати процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням експертиз.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що витрати на залучення експертів у даному кримінальному провадженні становлять 18719,40 гривень.

Таким чином, з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави необхідно стягнути витрати за проведення експертиз у сумі 18719,40 гривень.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 284, 285, 286, 288 КПК України, статтею 46 КК України, суд,-

Постановив:

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України в зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим.

Кримінальне провадження № 0000368 від 06.09.2025 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 286 КК України - закрити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кобеляцького районного суду Полтавської області по справі № 532/2178/25 (провадження № 1-кс/532/242/2025) від 10 вересня 2025 року - скасувати.

Речові докази:

- вантажний автомобіль марки DAF, моделі XF 460, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з напівпричепом марки SCHWARZMULLER, моделі SPA-3E, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який передано на відповідальне зберігання ФОП ОСОБА_8 - повернути ТОВ «Автотранспортне підприємство»;

- мотоцикл марки Tekken, моделі MH250 GY-15 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 - залишити ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 18719,40 (вісімнадцять тисяч сімсот дев`ятнадцять грн. 40 коп.) гривень вартості проведених експертиз.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її підписання.

Суддя