Дата документу 12 лютого 2026 року
Справа № 334/1042/26
Номер провадження № 1-кс/334/471/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2026 року м. Запоріжжя

Дніпровський районний суд міста Запоріжжя в складі слідчої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого дізнавача сектору дізнання Мелітопольського районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000006 від 29.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

за участі: дізнавача ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В :

До Дніпровського районного суду міста Запоріжжя 10.02.2026 року звернувся старший дізнавач сектору дізнання Мелітопольського районного управління поліції ГУНП в Запорізькій област капітан поліції ОСОБА_3 з клопотанням, погодженим прокурором Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000006 від 29.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що сектором дізнання Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000006 від 29.01.2026 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, розпочате за фактом вчинення шахрайських дій відносно ОСОБА_5 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28 січня 2026 року невстановлена особа, користуючись номером телефону НОМЕР_1 під приводом продажу автомобілю та проведення дій щодо його розмитнення, скориставшись довірою ОСОБА_5 , шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами останнього в загальній сумі 72,700 гривень, котрі ОСОБА_5 в якості сплати завдатку та вартості розмитнення перерахував в тому числі на рахунок банківської картки з номером НОМЕР_2 , однак послуга виконана не була. (ЄО 112 від 29.01.2026)

В ході огляду долучених до звернення потерпілого ОСОБА_5 скрін-шотів та платіжних відомостей, а також відповідно до показів допитаного потерпілого ОСОБА_5 , було встановлено, що 28.01.2026 о 16:26, 16:27 та 17:09 потерпілий здійснив 3 перекази грошових коштів у сумах 22000 гривень (комісія становила 110 гривень), 22000 гривень (комісія становила 110 гривень) та 4000 гривень (комісія становила 20 гривень) відповідно, зі своєї банківської картки з номером НОМЕР_3 на рахунок банківської картки із номером НОМЕР_4 , яка емітована АТ «Банк Кредит Дніпро».

Всього потерпілим ОСОБА_5 на користь особи, причетної до вчинення правопорушення, було здійснено 3 перекази на загальну суму 48240 гривень 00 копійки.

Таким чином, ураховуючи вищевикладене, є достатні підстави вважати, що невстановлена особа, шляхом використання банківської картки емітованої в АТ «Банк Кредит Дніпро» № НОМЕР_4 вчиняє шахрайські дії з метою заволодіння грошовими коштами потерпілихУраховуючи вищевикладене, на теперішній час, з метою припинення протиправних дій, а також з метою повного, об`єктивного та неупередженого досудового розслідування, виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на банківську картку АТ «Банк Кредит Дніпро» № НОМЕР_4 , та грошові кошти в межах суми 48240 гривень 00 копійок, які знаходяться на банківській картці:

- № НОМЕР_4 АТ «Банк Кредит Дніпро» (), котре зареєстроване за юридичною адресою: 01032, м. Київ, вул. Жилянська, 75.

У судовому засіданні дізнавач та прокурор клопотання підтримали, просять його задовольнити з підстав викладених у клопотанні.

Представник АТ «Банк Кредит Дніпро» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку, його неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання, що передбачено ч. 1 ст. 172 КПК України. При цьому, клопотання дізнавача в частині розгляду клопотання без участі АТ «Банк Кредит Дніпро» з метою забезпечення арешту грошових коштів, недопущення їх виведення, перерахування та привласнення їх невстановленими особами, після інформування про мету органу досудового розслідування забезпечити кримінальне провадження відповідним заходом, передбаченим кримінально-процесуальним законодавством задоволенню не підлягає, оскільки стороною, яка подала клопотання, не доведена наявна достатність підстав вважати, що це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши дізнавача та прокурора, оцінивши докази, які у них містяться, заслухавши пояснення та доводи слідчого слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України).

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню (ст. 3 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку необхідності забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

На переконання слідчого судді, дізнавачем не доведено необхідності накладення арешту на зазначені в клопотанні банківські картки, зокрема не доведено відповідність зазначених карток критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Частиною 1 ст. 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця, приватного виконавця або за рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Зняття арешту з майна та коштів здійснюється за постановою державного виконавця, приватного виконавця або за рішенням суду.

Зупинення видаткових операцій за рахунками юридичних або фізичних осіб здійснюється в разі накладення арешту відповідно до частини першої цієї статті, а також в інших випадках, передбачених договором,Законом України«Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», іншими законами та/або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Зупинення видаткових операцій здійснюється в межах суми, на яку накладено арешт, крім випадків, якщо арешт накладено без встановлення такої суми або якщо інше передбачено договором, законом чи умовами такого обтяження (ч. 2 ст. 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність»).

Отже, зупинення видаткових операцій за рахунками здійснюється в разі накладення арешту на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, а не на банківські картки, які є платіжним інструментом.

При цьому, дізнавачем у клопотанні взагалі не зазначено, кому належить банківський рахунок, не з`ясовний рух грошових коштів на вказаному банківському рахунку, та залишок коштів, а також їх призначення.

З огляду на викладене, клопотання дізнавача задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 107, 131, 132, 167, 170, 172, 173,309 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого дізнавача сектору дізнання Мелітопольського районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000006 від 29.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а у випадку, якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1