МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/6819/25

Провадження № 1-в/210/7/26

16 січня 2026 року

Металургійний районний суд міста Кривого Рогу у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

учасники провадження, які беруть участь у розгляді справи: прокурор ОСОБА_3 , засуджений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 , представник ДУ "КВК № 80" - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі дистанційного судового провадження клопотання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 05.12.2016 року за п.7 ч.2 ст.115 КК України до покарання у виді 14 років позбавлення волі. На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано строк тримання під вартою з 29.08.2015 року по день набрання вироком законної сили включно з розрахунку день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

відбуває покарання в ДУ «КВК (№80)», початок строку відбування покарання 29.08.2015, кінець - 02.01.2028,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Клопотання подане в порядку статей 537-539 КПК України до суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Позиції сторін.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав клопотання, просив звільнити-умовно-достроково.

В судовому засіданні представник ДУ «КВК № 80» ОСОБА_6 не заперечував стосовно задоволення клопотання засудженого. Просив звільнити засудженого умовно-достроково.

В судовому засіданні захисник засудженого - адвокат ОСОБА_5 підтримав клопотання засудженого, просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання засудженого, оскільки засуджений відбуває покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, невідбутий строк покарання значний, засуджений не працевлаштований на виробництві у станови та не отримує дохід, вважав подання передчасним.

Обставини, встановлені судом.

Вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 05.12.2016 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, і призначено йому покарання в виді позбавлення волі строком на 14 (чотирнадцять) років. Строк відбуття покарання рахувати з моменту взяття його під варту, тобто з 29.08.2015 року. Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою в СІ-10 м. Запоріжжя,. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 зараховано в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення починаючи з 29.08.2015 р. по день набуття вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 в суму спричиненої матеріальної шкоди: відшкодування витрат на поховання - 22 645 грн., та в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди - 200 000 грн., а всього 222 645 (двісті двадцять дві тисячі шістсот сорок п`ять) грн.

Згідно Витягу з протоколу №69 від 14.11.2025, початком строку відбування покарання засудженим ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі є 29.08.2015 рік. Характеризується позитивно, має 15 заохочень, стягнень не має (а.с.13).

З Висновку щодо ступеня виправлення засудженого від 09.11.2025 вбачається, що засуджений ОСОБА_4 з 21.08.2015 року відбуває покарання в СІЗО м. Запоріжжя; з 07.06.2017 - в ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99); з 30.07.2019 - в МОЛ м. Дніпро; з 23.08.2019 - в ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99); з 02.12.2024 - в ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99) на дільниці соціальної реабілітації; з 02.08.2025 - в ДУ «КВК (№80) (а.с.14-22).

За період відбування покарання засуджений не порушував установлений порядок відбування покарання. Має 15 заохочень. Виконує законні вимоги адміністрації.

Після прибуття до ДУ «КВК (№80) залучається до робіт з благоустрою установи (а.с.14-22).

За висновком комісії, засуджений ОСОБА_4 довів своє виправлення та може бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (а.с.22).

Згідно Довідки про заохочення і стягнення від 09.11.2025, засуджений ОСОБА_4 за період відбування покарання має 15 (п`ятнадцять) заохочень, стягнень не має (а.с.23).

Згідно Довідки про доходи, за період з 02.08.2025 по 31.10.2025 засуджений ОСОБА_4 доходів не отримував (а.с.24).

Згідно Характеристики на засудженого ОСОБА_4 від 14.11.2025, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення засудженим оцінюється як низький, ризик ймовірної небезпеки засудженого для суспільства оцінюється як середній (а.с.25-29).

Мотиви та висновку суду

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання. (п. 3 ч.3 ст. 81 КК України).

Як слідує зі змісту кримінального закону, положення про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.

Передумовою застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно з ч.1 ст. 81 КК України є фактичне відбування особою певного виду покарання.

Разом з тим, підставами для такого звільнення є не лише фактичне відбуття засудженим певної частини покарання, а й доведення засудженим свого виправлення.

Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці. При цьому сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання, виконанням покладених на засудженого законних обов`язків; виконанням законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищенням загальноосвітнього і професійно-технічного навчання; поведінкою у побуті; стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку, неухильним додержанням загальноприйнятих норм і правил поведінки; активною участю у суспільному житті і сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин тощо.

Ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільній корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; відсутністю відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин і порушень трудової дисципліни; відсутністю трудових порушень тощо.

Суд зазначає, що сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого.

Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Розглядаючи клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення та оцінюючи ступінь виправлення засудженого, суд враховує дані про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання.

Суд враховує, що ОСОБА_4 відбуває покарання за вчинення особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи. За вироком суду вину визнав частково.

За весь період відбування покарання засуджений ОСОБА_4 має 15 (п`ятнадцять) заохочень, отриманих ще у 2017-2024 роках, останнє - напередодні складення комісією висновку щодо ступеня виправлення засудженого.

Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення засудженим ОСОБА_4 оцінюється як низький, ризик ймовірної небезпеки засудженого для суспільства оцінюється як середній.

Отже, оцінюючи у сукупності всі дані, які можуть служити чинником для визнання поведінки ОСОБА_4 такою, що свідчить про його виправлення, суд вважає, що засудженим не надано конкретних переконливих даних про те, що процес його виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі.

Згідно Довідки про доходи, за період з 02.08.2025 по 31.10.2025 засуджений ОСОБА_4 доходів не отримував, тобто до оплачуваної праці в установі не залучається.

Оскільки засуджений офіційно не працевлаштований на виробництві установи, трудових договорів з установою не укладав та із заробітної плати єдиний соціальний внесок не відраховувався, а тому відповідно до ст. 81 КК України не має відношення до праці.

Об`єктивних фактів та даних, які б свідчили, що ОСОБА_4 станом на січень 2026 року своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, що є підставою для застосування статті 81 КК України не встановлено.

Суд враховує, що вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 05.12.2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 зараховано в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення починаючи з 29.08.2015 р. по день набуття вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Враховуючи вищевикладене, суд звертає увагу, що засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання за вчинення особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, має 15 (п`ятнадцять) заохочень, отриманих ще у 2017-2024 роках, останнє - напередодні складення комісією висновку щодо ступеня виправлення засудженого, офіційно не працевлаштований, а також невідбутий строк покарання, який становить майже два роки, тому зазначені дані свідчать, що засуджений не довів своє виправлення, у зв`язку з чим суд вважає умовно-дострокове звільнення передчасним.

Згідно частини 2 статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

На думку суду, звільнення від відбування покарання умовно-достроково з огляду на поведінку засудженого, який не довів свого виправлення, не буде гарантувати такої цілі покарання як кара, тобто не буде відповідати засадам призначення покарання, визначеним у ст.ст. 50, 65 КК України.

В сукупності з зазначеним та наявною в матеріалах особової справи інформацією, який своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, суд не знаходить підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 376 КПК України, ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - залишити без задоволення.

Направити до Державної установи "Криворізька виправна колонія №80" копії ухвал - для відома, а так само і для вручення засудженому.

Копію ухвали вручити прокурору, захиснику.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Металургійний районний суд міста Кривого Рогу, а засудженим, який відбуває покарання в місцях позбавлення волі - в той же строк з моменту отримання її копії.

Повний текст ухвали складено 19 січня 2026 року.

Суддя: ОСОБА_1