ПУЛИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 292/805/25
Номер провадження 1-кп/292/113/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року селище Пулини

Пулинського районного суду Житомирської області

Головуюча суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні с-щі Пулини кримінальне провадження №0000056 від 25.06.2025 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с.Рудокопи Червоноармійського району Житомирської області,

громадянина України, з повною загальною середньою освітою, вдівця,

не працюючого, депутатом не являється, не військовозобов"язаного,

пенсіонера, пільг та інвалідності, не має, зареєстрованого АДРЕСА_1 ,

проживаючого :

АДРЕСА_2 , не судимого

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та угоду про примирення від 17.07.2025,

З участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В :

17 липня2025 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 укладено угоду про примирення у кримінальному провадженні №0000056 від 25.06.2025 .

З даної угоди вбачається, що ОСОБА_5 , будучи рідним братом ОСОБА_3 , 24.06.2025 близько 17 год. 00 хв., перебуваючи за місцем проживання брата ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_2 та через малозначний привід ініціював побутовий конфлікт, в ході якого, у ОСОБА_3 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень своєму рідному брату ОСОБА_5 .

Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, з яким перебуває у сімейних стосунках, у розумінні положень пункту 2 частини 2 статті 3 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", реалізуючи свій протиправний умисел, у вказаний день, час, місці та за вказаних обставин ОСОБА_3 , ігноруючи загальноприйняті сімейні цінності та норми моралі, підійшов до столу з якого взяв кухонний ніж та тримаючи його в правій руці, наніс один удар потерпілому ОСОБА_5 в область грудної клітини з лівої сторони.

У результаті вказаних протиправних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: колото - різаної рани лівої половини грудної стінки, не проникаючої в грудну порожнину, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров"я.

Сторони угоди кваліфікували діяння ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження та узгодили покарання ОСОБА_3 у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень .

Вирішуючи в порядку ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) питання про можливість затвердження судом вищезазначеної угоди про примирення, суд дійшов наступного висновку.

Інкриміноване ОСОБА_3 діяння правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки обвинувачений наніс потерпілому тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров"я.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 125 КК України, є кримінальним проступком, яким заподіяна шкода лише інтересам потерпілого; угода укладена після повідомлення ОСОБА_3 про підозру у вчиненні названого кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 8 ст. 469 КПК Украни, потерпілим від кримінального прапвопорушення є ОСОБА_5 , з яким досягнуто згоди на укладення угоди про примирення.

Таким чином, сторони при укладенні угоди дотримались вимог ч. 3 ст. 469 КПК України.

Зміст угоди відповідає вимогам, встановленим ст. 471 КПК, угода містить передбачені ст. 473 КПК наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки невиконання умови угоди.

Укладення угоди між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , є добровільним, на чому наголосили сторони угоди у судовому засіданні та заявили, що вони цілком розуміють наслідки угоди.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб.

Для визнання винуватості ОСОБА_3 наявні фактичні підстави.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, який щиро розкаявся, вибачився перед потерпілим. Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань не вбачається.

Потерпілий, обвинувачений та прокурор просили суд затвердити угоду про примирення.

Потерпілий зазначив, що жодних претензій до ОСОБА_3 не має.

Цивільний позов у провадженні не заявлено, процесуальні витрати, відсутні.

Підстав для застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу, не вбачається.

Питання про долю речових доказів, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України

Керуючись ст. ст. 314, 371, 373, 374, 376, 471, 473- 476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення, укладену 17 липня 2025 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі п"ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п"ятдесят) гривень.

Речові докази, після набрання вироком законної сили, а саме:

- змиви зі слідами РБК; кухонний ніж з пластиковою ручкою коричневого кольору; змиви з долонь ОСОБА_3 ; зрізи з нігтьових пластин ОСОБА_3 , які передано до кімнати зберігання речових доказів ВП № 3 Житомирського РУП № 2 ГУНП в Житомирській області , знищити;

- чоловічі штани світо-коричневого кольору, чоловічу кофту чорного кольору з блискавкою, гумові чоловічі тапки чорного кольору , які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , залишити у власності останнього.

На вирок суду до Житомирського апеляційного суду через Пулинський районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга відповідно до ч.3 ст.394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1