ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/342/26 Справа № 187/78/26 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2026 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність працівників відділу поліції щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2026 року було відмовлено в задоволенні скарги скарги ОСОБА_6 на бездіяльність працівників відділу поліції щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування прийнятого рішення, слідчий суддя зазначив, що обставинам, викладеним заявницею під час звернення до органу поліції, надано належну оцінку правоохоронним органом, за результатами якої ознак вчинення кримінального правопорушення встановлено не було.

Слідчий суддя прийшов до висновку, що правоохоронний орган, здійснивши перевірку викладених у заяві відомостей, обґрунтовано не вніс відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки заявлені факти не свідчать про наявність події кримінального правопорушення, а стосуються цивільно-правових відносин між сторонами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує на незаконність оскаржуваної ухвали.

Зазначає, що слідчий суддя здійснив поверхневий розгляд справи, допустив формальний розгляд справи, невірно надав оцінку обставинам, викладеним у заяві про вчинення кримінального правопорушення.

Вважає, що безпідставна відмова у внесенні відомостей до ЄРДР є порушення прав заявника та не відповідає вимогам діючого процесуального законодавства.

Заявник ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась, на адресу суд надала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі.

Згідно з ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

За таких обставин та з огляду на вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності скаржника.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення у кримінальному провадженні є актом правосуддя, покликаним забезпечити захист гарантованих Конституцією прав і свобод людини, правопорядку та здійснення проголошеного Конституцією принципу верховенства права. Тому суду слід неухильно додержуватись вимог про законність, обґрунтованість та вмотивованість вироку і ухвали в кримінальному провадженні.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що слідчим суддею зазначених вимог закону дотримано у повному обсязі.

Відповідно ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, а порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України.

До повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України), а згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

У межах процедури оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий, дізнавач, прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого, дізнавача або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Слідчий суддя не вбачав у доводах, викладених у заяві про вчинення кримінального правопорушення, жодної вагомої обставини, що може свідчити про його вчинення.

Слідчий суддя дослідивши подану скаргу встановив, що 06.01.2026 року заявниця через лінію «102» звернулася до відділення поліції № 3 Дніпровського РУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

За результатами виїзду на місце події працівниками поліції прийнято у заявниці заяву про вчинення кримінального правопорушення за фактом відключення електропостачання її домоволодіння, а також відібрано письмові пояснення.

За наслідками перевірки вказаної заяви підготовлено довідку (датована 15.01.2026), відповідно до якої заявниця повідомила, що 06.01.2026 року о 12 год. 40 хв. вона спостерігала, як за межами її подвір`я працівники АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» здійснювали роботи та відключили її домоволодіння від електропостачання, при цьому причин відключення їй не пояснили. Заявниця зазначила, що має заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 1 200 грн, яку вважає незначною.

Роботи по відключенню електроенергії виконувалися з використанням автомобіля з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який, згідно з базами МВС (ІПНП), є спеціальним автопідіймачем та належить АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі».

Також заявниця вказала, що у домоволодінні проживає її дитина віком 13 років, а внаслідок події вона зазнала сильного емоційного потрясіння, стресу та болю в ділянці серця. При цьому на момент прибуття працівників поліції вказаний транспортний засіб на місці події виявлений не був.

Крім того, за результатами перевірки встановлено, що у листопаді 2023 року заявниця зверталася із заявою про реструктуризацію заборгованості, здійснювала оплату частинами, однак у певні періоди допускала прострочення платежів. У липні 2024 року вона отримала лист-попередження від ТОВ «Ясно» про необхідність погашення заборгованості. У жовтні 2024 року домоволодіння заявниці вже відключалося від електропостачання, а у січні 2025 року нею було сплачено 5 000 грн, після чого залишок боргу становив 2 700 грн. У ТОВ «Ясно» заявниці повідомили, що повторне підключення можливе лише після повного погашення заборгованості.

Під час опрацювання матеріалів ЄО № 74 працівниками поліції встановлено, що заявниця має заборгованість за електроенергію, а відключення її домоволодіння здійснено працівниками АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі».

На підставі викладеного у довідці зазначено, що правовідносини, які склалися між заявницею та постачальником електричної енергії ТОВ «Ясно», пов`язані із заборгованістю та припиненням електропостачання, мають цивільно-правовий характер та підлягають розгляду в судовому порядку. Копію звернення направлено до енергоофісу ТОВ «Ясно» у смт Петриківка.

За результатами перевірки ознак кримінального чи адміністративного правопорушення не встановлено, у зв`язку з чим перевірку припинено, а матеріали направлено на зберігання до відділу документального забезпечення.

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя дійшов висновків, що підставами вважати заяву такою, що містить відомості про кримінальне правопорушення, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то обставини викладені в них не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язковими для внесення до ЄРДР.

З такими висновками слідчого судді погоджується й колегія суддів апеляційного суду.

Слідчий суддя у своєму рішенні, посилаючись на положення ст. 214 КПК України та п.1.2 розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань зазначив, що до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Системний аналіз положень статей 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення. (п.2.7 розділу ІІ положення).

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину або проступку, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення (злочин).

Отже, критерієм, що дає змогу вважати заяву про кримінальне правопорушення такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ст. 7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Заявниця вважає, що наведені у поданій нею заяві обставини свідчать про наявність ознак протиправних дій при відключенні електропостачання та підлягають правовій оцінці як такі, що мають кримінально-правовий характер.

Разом з тим, за обставин у цій справі, суд враховує, що заявниця фактично є споживачем послуг з електропостачання, а відключення електроенергії, як встановлено під час перевірки, було здійснено працівниками енергопостачальної організації АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», яка надає такі послуги (постачає електроенергію).

Таким чином, між заявницею та енергопостачальною компанією існують цивільно-правові відносини, що виникли з договору про надання послуг з електропостачання. Питання правомірності нарахування заборгованості за спожиту електричну енергію, дотримання порядку припинення електропостачання, а також наслідків такого припинення належать до сфери цивільно-правового регулювання.

Вказані спірні правовідносини підлягають вирішенню, зокрема, в судовому порядку шляхом ініціювання цивільного спору, що фактично і було здійснено заявницею, про що свідчить надана суду ухвала у цивільній справі №187/61/26 про забезпечення позову.

Внесення відомостей до ЄРДР не може підміняти собою механізм вирішення цивільно-правових спорів.

Як убачається з матеріалів перевірки, органом поліції було з`ясовано, що відключення електропостачання здійснено працівниками енергопостачальної організації у зв`язку з наявністю заборгованості за спожиту електричну енергію, тобто в межах правовідносин, що мають цивільно-правовий характер. За таких умов відсутні об`єктивні дані, які б свідчили про умисне самоуправство, перевищення повноважень або інше кримінально каране діяння, а наведені заявницею доводи зводяться до незгоди з діями надавача послуг.

Суд також враховує, що обставинам, викладеним заявницею під час звернення до органу поліції, надано належну оцінку правоохоронним органом, за результатами якої ознак вчинення кримінального правопорушення встановлено не було.

За таких обставин суд доходить висновку, що правоохоронний орган, здійснивши перевірку викладених у заяві відомостей, обґрунтовано не вніс відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки заявлені факти не свідчать про наявність події кримінального правопорушення, а стосуються цивільно-правових відносин між сторонами.

Отже, перевіркою матеріалів даного провадження, судом апеляційної інстанції не встановлено будь-яких порушень слідчим суддею вимог КПК щодо процесуального порядку судового розгляду скарги, які згідно ст. 412 КПК України, слід було визнати істотними та які б тягнули за собою скасування рішення суду першої інстанції.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновків, що апеляційна скарга ОСОБА_6 є безпідставною та задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2026 року є законною, обґрунтованою, належним чином вмотивованою та відповідає вимогам ст.370 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407 та 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2026 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність працівників відділу поліції щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4