Справа № 199/830/26
УХВАЛА

іменем України

02 лютого 2026 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпра у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання: - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро в режимі дистанційного судового провадження кримінальне провадження № 0028600 від 11.08.2025 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, із повною середньою освітою, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби за контрактом, який станом на 26.05.2025 проходив військову службу на посаді водія-оператора 1 відділення розвідувальних безпілотних комплексів спеціального призначення 4 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України, має військове звання «старший солдат», раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 407 КК України, -

за участі: прокурора ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), захисника-адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), обвинуваченого ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції)

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а саме: самовільне залишення місця служби військовослужбовцем без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

Так, старший солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, перебуваючи на посаді водія-оператора 1 відділення розвідувальних безпілотних комплексів спеціального призначення 4 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без поважних причин, в порушення ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, без відповідних дозволів командирів і начальників, 26.05.2025 самовільно залишив місце служби, а саме: розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України, яке тимчасово дислокувалося в АДРЕСА_3 , та з того дня, тобто 26.05.2025, незаконно ухилився від несення обов`язків військової служби, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби, ввірених йому за посадою, до 23.01.2026.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, старший солдат ОСОБА_3 в період з 26.05.2025 до 23.01.2026 включно, в умовах воєнного стану, незаконно перебував поза межами місця несення військової служби, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби без поважних причин до 23.01.2026, доки самостійно не прибув до розташування Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорськ Донецької області, де повідомив про намір далі проходити військову службу, тим самим припинив вчиняти зазначене триваюче кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, а кримінальне провадження закрити.

Клопотання обґрунтовується тим, що ОСОБА_3 добровільно звернувся із клопотанням до слідчого про намір повернутися для продовження проходження військової служби, а також отримано письмову згоду командира військової частини НОМЕР_2 Національної Гвардії України про можливість продовження обвинуваченим проходження військової служби.

В підготовчому судовому засіданні захисник-адвокат ОСОБА_5 підтримав заявлене обвинуваченим клопотання, а також просив суд звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, а кримінальне провадження закрити.

Прокурор ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення заявленого захисником та обвинуваченим клопотання.

Вирішуючи клопотання, суд виходить з того, що за вимогами ч. 5 ст. 401 КК України особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення: закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Суд враховує, що за п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до положень ст. 44 КК України та ст. 285 КПК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За приписами ч. 2 ст. 286 КПК України у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Вказане узгоджується з нормами, викладеними у п. 12) Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005, відповідно до яких суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності у разі наявності спеціальних обставин, передбачених конкретною нормою закону, якою в даному випадку є ч. 5 ст. 401 КК України.

Так, ОСОБА_3 вперше обвинувачується у вчиненні під час дії воєнного стану кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 5 ст. 407 КК України, добровільно звернувся із клопотанням до слідчого про намір проходити службу у військовій частині, і при цьому слідчому надана досліджена судом письмова згода командира військової частини НОМЕР_2 Національної Гвардії України на продовження проходження ОСОБА_3 військової служби.

На підставі викладеного, оскільки наявні підстави, передбачені ч. 5 ст. 401 КК України, обвинувачений ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

З огляду на викладене, враховуючи наявні підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, клопотання прокурора про закриття кримінального провадження підлягає задоволенню.

Суд також враховує приписи ч. 3 ст. 288 КПК України, за якими у разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Керуючись ст.ст. 284-286, 288, п. 2) ч. 3 ст. 314, 369, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника-адвоката ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0028600 від 11.08.2025, який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч 5 ст. 407 КК України, та закриття кримінального провадження задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0028600 від 11.08.2025, за діяння, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Закрити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0028600 від 11.08.2025, відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Після набрання ухвалою законної сили невідкладно поновити на військовій службі ОСОБА_3 , якому не пізніше 72 годин прибути до військової частини НОМЕР_2 Національної Гвардії України, командиром якої надано письмову згоду на продовження ОСОБА_3 проходження військової служби.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали буде оголошений 02.02.2026 о 13:00 годині.

Суддя: ОСОБА_1

02.02.2026 місто Дніпро