Номер провадження: 11-кп/813/2433/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції під час трансляції з ДУ «Одеський слідчий ізолятор», апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 29.05.2024 року в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000714 від 16.08.2021 року щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Кіровоград, громадянки України, із вищою освітою, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, стосовно якої на розгляді в Малиновському районному суді м.Одеси перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000758 від 11.11.2022 року за ч.2 ст.307 КК України,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

встановив:

Вироком Київського районного суду м.Одеси від 23.05.2024 року суду ОСОБА_8 визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та їй призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років з конфіскацією всього майна, що належить останній на праві приватної власності.

Строк відбування покарання обвинуваченої відраховується з11.11.2022 року.

Вироком суду вирішено питання про долю речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

24.05.2024 року прокурор Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням про роз`яснення вироку в частині дії відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 29.05.2024 року заява прокурора задоволена та судом роз`яснено, що обраний раніше відносно ОСОБА_8 запобіжний захід до набрання вироком законної сили слід вважати попереднім тримання під вартою.

На вказану ухвалу захисник ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати ухвалу про роз`яснення судового рішення.

Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження захисник вказує, що копію ухвали вона отримала від начальника спецчастини ДУ «Одеський слідчий ізолятор» лише 04.09.2025 року, а до цього часі їй не було відомо про її існування, оскільки про розгляд заяви прокурора суд не повідомляв сторону захисту.

Заслухавши суддю-доповідача; захисника та обвинувачену, які підтримали клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження; думку прокурора, який не заперечував проти його задоволення; дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Розуміючи важливість дотримання оптимального балансу між забезпеченням реалізації права особи на доступ до правосуддя та принципом правової визначеності, Європейський Суд з прав людини (далі ЄСПЛ) сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справи «Белле проти Франції», «Ільхан проти Туреччини», «Пономарьов проти України», «Щокін проти України» тощо).

Одним з найбільш складних питань у процесі прийняття рішення про поновлення строку звернення до суду є визначення критеріїв, за якими суд може визнати причини попуску строку поважними, а підстави для його поновлення виправданими з метою досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи.

Зокрема, аналіз практики ЄСПЛ дозволяє виокремити такі фундаментальні обґрунтування на користь прийняття рішення про поновлення пропущеного строку звернення до суду: 1) рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві; щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права (справа «Белле проти Франції»); 2) не можуть бути встановлені обмеження щодо реалізації права на судовий захист у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено; ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями (справа «Мушта проти України»); 3) суворе застосування строку без урахування обставин справи може бути непропорційним щодо цілі забезпечення правової визначеності та належного здійснення правосуддя, а також перешкоджати використанню доступних засобів правового захисту (справа «Станьо проти Бельгії»).

Частина 1 ст. 24 КПК України (далі КПК) передбачає, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому цим кодексом.

Підозрюваний, обвинувачений, його законний представник чи захисник та інші особи зазначені у ст.393 КПК, реалізують своє конституційне право на апеляційне оскарження судових рішень (п.8 ст.129 Конституції України) шляхом подачі відповідної апеляційної скарги.

Частиною 4 ст.380 КПК передбачено, що ухвалу про роз`яснення судового рішення або відмову у його роз`ясненні може бути оскаржено в апеляційному порядку особою, яка звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, та учасниками судового провадження.

При цьому, п.2 ч.2 ст.395 КПК передбачено, що апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на інші ухвали суду першої інстанції - протягом семи днів з дня її оголошення.

Колегією суддів встановлено, що матеріали провадження не місять відомостей про те, коли саме захисник ОСОБА_7 отримала копію оскарженої ухвали про роз`яснення судового рішення від 29.05.2024 року.

Викладені обставини не спростовують доводів захисника про те, що зі змістом ухвали вона ознайомилась 04.09.2025 року, після чого 09.09.2025 року оскаржила ухвалу в апеляційному порядку.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали суду пропущений захисником з поважних причин та підлягає поновленню

Оскільки апеляційна скарга захисника відповідає вимогам ст.396 КПК, враховуючи положення ст.398 КПК, колегія суддів вважає за необхідне відкрити апеляційне провадження за скаргою та призначити її до апеляційного розгляду на підставі ч.ч.3,4 ст.401 КПК.

Керуючись ст.ст. 117, 370, 376, 380, 395, 398, 401, 419 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Задовольнити клопотання захисника ОСОБА_7 та поновити їй строк на апеляційне оскарження ухвали Київського районного суду м.Одеси від 29.05.2024 року про роз`яснення судового рішення.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 29.05.2024 року про роз`яснення судового рішення.

Призначити до розгляду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 29.05.2024 року про роз`яснення судового рішення на

16 год 15 хв 03.12.2025 року в залі судових засідань №9 Одеського апеляційного суду за адресою: м.Одеса, вул.Івана та Юрія Лип, 24-а.

Копію ухвали та апеляційної скарги надати сторонам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4