УХВАЛА

17 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 148/1893/22

провадження № 51-795 ск 24

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши матеріали провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 9 січня 2025 року про відмову в поновленні строку апеляційного оскарження й повернення апеляційної скарги,

установила:

ОСОБА_4 укотре звернувся з касаційною скаргою на згадане судове рішення. У поданій скарзі її автор просить поновити строк касаційного оскарження й відвести суддів ( ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 ), котрі, на його думку, не мають відповідної спеціалізації.

Своє клопотання щодо процесуального строку ОСОБА_4 коротко виклав у прохальній частині касаційної скарги. Доводів на підтвердження поважності причин пропуску вказаного строку в поданому зверненні не міститься.

Перевіривши матеріали провадження за касаційною скаргою, колегія суддів дійшла такого висновку.

Аргументи скаржника про відсутність у суддів відповідної спеціалізації, у зв`язку з чим необхідність їх відведення, не можна визнати прийнятними. Склад суду в цьому провадженні, до якого не входить суддя ОСОБА_6 , був сформований автоматизованою системою документообігу за правилами ст. 35 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК). Обставини, які би в розумінні статей 75, 76 вказаного Кодексу унеможливлювали участь суддів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , наразі відсутні, а суб`єктивне судження скаржника щодо окремої спеціалізації ведення у Верховному Суді справ подібної категорії не ґрунтується на законі, не створює підстав для відводу суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та формування іншого складу колегії. Отже, заявлений відвід не підлягає задоволенню.

За правилами ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців із дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно з доданими до скарги матеріалами та інформацією, наявною у Верховному Суді, оспорювану ухвалу було проголошено 9 січня 2025 року і невідкладно направлено скаржнику рекомендованим листом. Як убачається зі змісту трекінгу на сайті Укрпошти, копію вказаної ухвали ОСОБА_4 отримав 28 січня 2025 року. Однак із цією скаргою її автор звернувся лише 5 листопада 2025 року (згідно з відміткою на конверті), тобто через тривалий проміжок часу після закінчення строку касаційного оскарження.

У силу приписів ч. 2 ст. 113 КПК процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК строк також міститься у ст. 116 вказаного Кодексу.

Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причин його пропуску.

Беручи до уваги норми процесуального права, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до касаційного суду у строк, визначений законом. Такі обставини має бути підтверджено скаржником.

Окреслене правозастосування є загально відомим, на такій позиції неодноразово акцентував суд касаційної інстанції у своїх рішеннях, ухвалених, у тому числі, за наслідками розгляду звернення ОСОБА_4 (наприклад, див. ухвали від 25 липня 2024 року, 28 квітня, 5 та 26 травня 2025 року, справи №№ 487/775/23, 137/574/23, 484/2816/23, 148/1893/22 відповідно).

Попри це у наразі поданому ОСОБА_4 клопотанні не міститься жодних аргументів, які би свідчили про наявність у скаржника істотних перешкод, що унеможливлювали письмове звернення ним до суду касаційної інстанції у строк, передбачений ст. 426 КПК.

Тому в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про поновлення йому процесуального строку на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду належить відмовити.

З огляду на викладене відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга ОСОБА_7 підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів

постановила:

У задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід та клопотання про поновлення строку касаційного оскарження ухвали Вінницького апеляційного суду від 9 січня 2025 року відмовити, а касаційну скаргу ОСОБА_4 разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3