Провадження № 1-кс/643/6640/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2025 м. Харків

Слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в місті Харкові клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №№ 0000173, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст.114-1, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 209 КК України, -

встановив:

Слідчим відділом УСБУ в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000173 від 08.02.2024, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст.114-1 КК України, за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч.1 ст.114-1 КК України, за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч.1 ст.114-1 КК України та за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358, ч. 1 ст. 209 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які за попередньою змовою з іншими невстановленими особами з числа працівників різних медичних установ м. Харкова, перебуваючи на території м. Харкова Харківської області, з корисливих мотивів в період воєнного стану здійснюють протиправну діяльність направлену на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, зокрема, територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, шляхом підроблення медичних документів задля отримання фіктивної групи інвалідності особами з метою ухилення від мобілізації.

Разом з цим, в ході досудового розслідування отримано відомості щодо громадянина України - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який будучи медичним працівником і входив до складу осіб які затверджували висновок медико-соціальної комісії після якого особа ОСОБА_9 , який був залучений до конференційного співробітництва отримав фіктивну групу інвалідності.

19.11.2025 ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 затримані слідчим УСБУ в Харківській області в порядку п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

19.11.2025 в рамках вказаного кримінального провадження громадянину України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч.1 ст.114-1 КК України; громадянці України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч.1 ст.114-1 КК України; громадянину України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч.1 ст.114-1 КК України.

На даний час, встановлено ряд осіб, якими отримано фіктивну групу інвалідності, зокрема громадянин України - ОСОБА_9 , який був залучений до конференційного співробітництва.

19.11.2025 в період часу з 07:38 по 12:29 на підставі ухвали слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова про дозвіл на обшук від 29.10.2025 (справа №643/18936/25, н/п 1-кс/643/6171/25) проведено обшук за адресою фактичного мешкання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме: АДРЕСА_1 за результатами якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки iPhone 15 Pro Max, 256 ГБ, IMEI-1: НОМЕР_1 ; IMEI-2: НОМЕР_2 та сім-картою в ньому з номером мобільного телефону НОМЕР_3 , а також є-сім НОМЕР_4 який має систему захисту у вигляді цифрового паролю з комбінації цифр, зазначений власником ОСОБА_8 як « НОМЕР_5 ».

Слід зазначити, що враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме здійснення спілкування/координацію протиправних дій/надання вказівок, порад, а також усунення інших перешкод для досягнення єдинної злочиної мети між підозрюваними ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та іншими особами, які можуть бути причетні до вчинення вказаного кримінального правопорушення з використанням саме мобільних телефонів, що підтверджується матеріалами проведених НСРД, їх мобільні телефони можно вважати знаряддям вчинення вказаного злочину.

За таких підстав, вилучений під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання особи речі та предмети містять інформацію, яка має значення для розслідування вказаного кримінального провадження, може мати на собі слідову та (або) іншу інформацію, що має доказове значення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження в сукупності з іншими доказами.

19.11.2025 постановою слідчого вказані речі та предмети визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Для подальшого дослідження змісту зазначеного мобільного телефону є необхіднім проведення комплексу технічних заходів, що в свою чергу потребує певного розумного часу.

Зважаючи на викладене, на час досудового розслідування та судового провадження на вказані предмети необхідно накласти арешт з метою збереження речових доказів, проведення необхідних слідчих та процесуальних дій та недопущення їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі.

Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі, предметів та документів які є речовими доказами, тобто зберегли на собі сліди вчинення злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Прокурор у судове засідання не з`явився, подавши заяву, в якій просив клопотання розглянути за його відсутності та задоволити.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечив повністю, оскільки не вбачає необхідності в накладенні арешту на майно по причині того, що власник майна надав його органу досудового розслідування добровільно та повідомив пароль доступу.

Слідчий суддя, заслухавши представника власника майна, розглянувши клопотання про арешт майна, дослідивши додані до клопотання матеріали, вважає його таким, що підлягає задоволенню.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно положень п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.

Постановою старшого слідчого слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Харківській області капітана юстиції ОСОБА_10 від 19.11.2025 вилучені речі, а саме: мобільний телефон марки iPhone 15 Pro Max, 256 ГБ, IMEI-1: НОМЕР_1 ; IMEI-2: НОМЕР_2 та сім-картою в ньому з номером мобільного телефону НОМЕР_3 , а також є-сім НОМЕР_4 який має систему захисту у вигляді цифрового паролю з комбінації цифр, зазначений власником ОСОБА_8 як « НОМЕР_5 » - визнано речовим доказом.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Дане клопотання надійшло до суду 21.11.2025, тому строк для подачі клопотання прокурором дотримано.

Нормами ст. 22 КПК України врегламентовано, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до норм ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Нормою ст. 2 КПК України врегламентовано, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні прокурора майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження. У постанові про визнання майна речовим доказом зазначено, що вилучений предмет може бути в подальшому об`єктом слідчих дій, в тому числі експертного дослідження. При цьому у постанові не конкретизується, якого саме виду експертного дослідження. Відтак слідчий суддя доходить висновку, що на даний час не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню.

Таким чином, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

На даний час не спростовано підставність клопотання про арешт, що в подальшому не унеможливлює ставити питання про скасування арешту майна в порядку, визначеному ст. 174 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідатиме належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, не суперечитиме його загальним засадам.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій серед низки іншого зазначає порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 22, 23, 131-132, 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт шляхом заборони права на відчуження, розпорядження та користування майном, власником якого є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вилученим 19.11.2025 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільним телефоном марки iPhone 15 Pro Max, 256 ГБ, IMEI-1: НОМЕР_1 ; IMEI-2: НОМЕР_2 та сім-картою в ньому з номером мобільного телефону НОМЕР_3 , а також є-сім НОМЕР_4 , який має систему захисту у вигляді цифрового паролю з комбінації цифр, зазначений власником ОСОБА_8 як « НОМЕР_5 ».

Зберігання майна, зазначеного у другому абзаці, визначити відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою КМ України від 19.11.2012 № 1104, та «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1