ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/2315/24 Номер провадження 11-кп/814/1586/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне №0000514 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області від 05 червня 2025 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольська Полтавської області, громадянина України, українця, одруженого, працюючого електрогазозварювальником Товариства з обмеженою відповідальністю «Девайс», з вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

засуджено за ст. 336 КК України на 3 роки позбавлення волі.

За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

05.07.2024 військовозобов`язаний рядовий запасу ОСОБА_8 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 за викликом із підприємства для звірки та уточнення облікових даних і проходження медичного огляду військово-лікарською комісією. У ході огляду скарг на стан здоров`я не заявляв, тому останнього було визнано придатним до військової служби у військових частинах забезпечення, навчальних центрах, медичних підрозділах, підрозділах логістики зв`язку та оперативного забезпечення.

У цей же день військовозобов`язаному ОСОБА_8 повторно доведені вимоги законодавства України з питань оборони під особистий підпис.

12.07.2024 військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_2 намагалися вручити ОСОБА_8 бойову повістку про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 на 18 год 00 хв. 13.07.2024 для відправлення у військову частину НОМЕР_1 у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації, однак він відмовився від отримання зазначеної повістки. Зміст повістки був доведений до відома обвинуваченого усно.

Однак у подальшому у ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, без поважних причин, не маючи права на відстрочку, будучи визнаним придатним до військової служби, попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, з метою ухилення від призову у зв`язку з оголошенням мобілізації на особливий період, усвідомлюючи значення та протиправний характер своїх дій, 13.07.2024 о 18 год 00 хв до ІНФОРМАЦІЯ_2 не прибув, про причини своєї неявки не повідомив. Тим самим ОСОБА_8 ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

На вирок суду захисник подав апеляційну скаргу, у якій просить вирок суду змінити та пом`якшити ОСОБА_8 покарання.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що суд недостатньо врахував обставини, які пом`якшують покарання, зокрема активне сприяння розкриттю злочину. Судом не було враховано наявність на його утриманні дружини, яка є особою з інвалідністю 2-ї групи та потребує сторонньої допомоги, вона не має інших осіб, які б надавали їй допомогу, окрім матері, яка є особою похилого віку та також потребує опіки та догляду.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 366 КК України, за обставин, встановлених судом, є правильним, учасниками провадження не оскаржується та апеляційним судом не перевіряється.

Суд першої інстанції, при призначенні покарання виконав вимоги закону, передбачені ст. 50, 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення відповідно до ст.12 КК України, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вік та стан здоров`я, наявність обставини, яка пом`якшує покарання: активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Також місцевим судом враховано наявність у обвинуваченого дружини, яка має інвалідність 2-ї групи. При цьому суд правильно зазначив, що станом на момент вчинення кримінального правопорушення у ОСОБА_8 були відсутні підстави, які б давали право на відстрочку від мобілізації.

Відповідно до наданої обвинуваченим довідки від 16.06.2025 ОСОБА_8 надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на підставі п.11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Проте станом на час вчинення кримінального правопорушення, тобто 13.07.2024 таких підстав не було, з наданої суду інформації вбачається, що інвалідність 2-ї групи дружині обвинуваченого встановлено 06.03.2025.

З огляду на вказане місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про ухилення ОСОБА_8 13.07.2024 від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Щодо доводів обвинуваченого та його захисника щодо призначення покарання із застосуванням ст. 75 КК України або призначення більш м`якого покарання, необхідно зазначити таке.

Колегією суддів встановлено, шо місцевий суд під час ухвалення вироку врахував всі встановлені обставини, зокрема і зазначені обвинуваченим в апеляційній скарзі, та інших обставин, які б могли бути підставою для звільнення його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, або визначення покарання з врахуванням положень ст. 69 КК України, обвинувачений не наводить.

Крім цього колегія суддів звертає увагу, що Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 15.11.2023 у справі №641/1067/23 погодився з тим, що з урахуванням мети покарання, звільнення від відбування покарання з іспитовим строком за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, не може запобігти вчиненню нових кримінальних правопорушень іншими особами, що в умовах воєнного стану є не припустимим.

Суд вказав, що з урахуванням ситуації, яка наразі склалася в країні - збройною агресією РФ та конституційним обов`язком кожного громадянина по захисту Батьківщини, вчинений засудженим умисний нетяжкий злочин представляє значну суспільну небезпечність, тому звільнення останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням створює в очах громадян та суспільства в цілому негативне враження безладдя та безкарності, тим паче під час введеного на всій території України воєнного стану та мобілізації.

Враховуючи викладене, тяжкість кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та інші обставини справи, колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду про те, що виправлення засудженого не можливе без ізоляції його від суспільства, а тому не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням.

Тому, підстав для пом`якшення покарання обвинуваченому чи звільнення від його відбування на підставі ст. 75 КК України учасниками провадження не зазначено та колегією суддів під час перегляду вироку не встановлено.

За таких обставин, призначене ОСОБА_8 покарання в мінімальному розмірі, визначене санкцією ст. 336 КК України, відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

З огляду на викладене підстав, передбачених ст.409 КПК України, для зміни ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає. Тому, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області від 05 червня 2025 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4