Cправа № 127/2749/26
Провадження № 1-кс/127/1186/26
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

05 лютого 2026 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання ОСОБА_3 , який представляє інтереси ОСОБА_4 про скасування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, що застосовано ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15 січня 2026 року, (справа № 127/1249/25), в рамках кримінального провадження № 0000132 внесеного до ЄРДР 12.02.2024, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами,-

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання ОСОБА_3 , який представляє інтереси ОСОБА_4 про скасування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, що застосовано ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15 січня 2026 року, (справа № 127/1249/25), в рамках кримінального провадження № 0000132 внесеного до ЄРДР 12.02.2024, накладений на мобільний телефон марки Redmi Note 13, із номерами мобільних телефонів НОМЕР_1 та НОМЕР_2 із імеі1: НОМЕР_3 , імеі2: НОМЕР_4 , який поміщено до спец. пакету НПУ № RIC 2283598.

Заявник в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд у його відсутність, клопотання підтримав та просив задовольнити.

Слідчий в судове засідання також не з`явився, подав заяву про розгляд у його відсутність, проти скасування арешту з ноутбуку не заперечив.

Вивчивши матеріали клопотання та вислухавши учасників судового розгляду, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено не обґрунтовано.

В судовому засіданні встановлено, що майно на яке накладено арешт було вилучене під час обшуку 10.01.2025 під час проведення обшуку домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Статтею 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477- IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Викладені заявником доводи та додані до клопотання матеріали, які не були предметом вивчення слідчим суддею під час накладення арешту на майно, а також позиція органу досудового розслідування, які не заперечують щодо скасування арешту з майна, переконують, що зі спливом часу накладений арешт підлягає скасуванню. Отже, в даному випадку враховуючи вимоги розумності строків, співрозмірності обмеженого права та наслідки застосованого заходу з фабулою кримінального правопорушення, слід дійти висновку про необхідність скасування застосованого заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна із забороною розпоряджатися майном.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 170 172, 174 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15 січня 2026 року, (справа № 127/1249/25), в рамках кримінального провадження № 0000132 внесеного до ЄРДР 12.02.2024, а саме: з мобільного телефону марки «Redmi Note 13» із номерами мобільних телефонів НОМЕР_1 та НОМЕР_2 із імеі1: НОМЕР_3 , імеі2: НОМЕР_4 , який поміщено до спец. пакету НПУ № RIC 2283598.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_5