УХВАЛА

10.10.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: представника заявника адвоката ОСОБА_3 ,

розглянув скаргу представника заявника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим,-

в с т а н о в и в :

Представник заявника звернулася до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого ОВС СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 від 06.10.2025 про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні №0001026, як таку, що складена без проведення належної перевірки наявності підстав для визнання особи потерпілою, без з`ясування усіх обставин справи, що є грубим порушенням кримінального процесуального закону.

В судовому засіданні представник заявника підтримала скаргу та просила її задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій просить відмовити у задоволенні скарги.

Вислухавши пояснення представника заявника та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що постановою старшого слідчого з ОВС СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_5 від 06.10.2025 року відмовлено у визнанні громадянки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потерпілою у кримінальному провадженні №0001026 від 26.06.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 299 КК України.

При винесенні оскаржуваної постанови слідчий прийшла до висновку про відмову у визнанні ОСОБА_5 потерпілою, оскільки згідно з матеріалами кримінального провадження, відсутні докази того, що громадянці ОСОБА_4 було завдано будь-якої шкоди, право власності чи інше законне володіння твариною нею не підтверджено.

Згідно ч.5 ст.55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Разом з цим, оскаржуваного постанова слідчого не містить жодних юридичних підстав, фактичних обставин чи доказів, на які спиралася слідчий, приймаючи таке процесуальне рішення. Мотивувальна частина постанови містить лише загальну констатацію обставин справи та не містить жодного обґрунтування причин відмови у визнанні потерпілою.

Твердження про відсутність у ОСОБА_4 права власності на тварину не підтверджено жодними доказами. Слідчий не провела жодної процесуальної дії для встановлення дійсного власника тварини, не витребувала документів, не допитала свідків, не призначила експертизу для ідентифікації тварини. Також слідчий не опитала саму ОСОБА_4 , не з`ясувала обставин, що свідчать про завдання їй моральної, фізичної чи майнової шкоди. Висновок про відсутність шкоди зроблено без дослідження позиції самої особи, яка заявляє про порушення свого права.

Тварини можуть перебувати у власності фізичних осіб без обов`язкової реєстрації. Відсутність письмових документів не означає відсутності права, як такого.

Навіть відсутність права власності на тварину не позбавляє ОСОБА_4 статусу потерпілої, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 299 КК України (жорстоке поводження з тваринами), завдає моральної шкоди особі, яка була свідком такого поводження або мала емоційний зв`язок з твариною, незалежно від формального права власності.

Крім того, попри те, що 15.07.2025 року слідчий ОСОБА_6 повідомив про визнання ОСОБА_4 потерпілою, жодних процесуальних дій за її участі проведено не було. ОСОБА_4 не опитували як потерпілу, не роз`яснювали її процесуальних прав, передбачених ст. 56 КПК України, не надавали можливості реалізувати право на участь у проведенні слідчих дій.

Враховуючи наведене, слідчий суддя доходить висновку, про те, що постанова слідчого підлягає скасуванню.

Окрім того, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого з ОВС СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_5 від 06.10.2025 року про відмову у визнанні громадянки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потерпілою у кримінальному провадженні №0001026 від 26.06.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 299 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: