Єдиний унікальний номер 208/5086/18
Номер провадження 1-кп/205/131/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження № 0000418 від 17.11.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янське Дніпропетровської області, громадянина України, раніше не судимого, одруженого, не працюючого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-1, ч. 1 ст. 263 КК України, -

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника-адвоката - ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Новокодацького районного суду міста Дніпра перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000418 від 17.11.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2, ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_3 , проходячи військову службу за контрактом на посаді старшого офіцера мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 , у військовому званні «капітан», будучи військовою службовою особою, діючи всупереч вимогам ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», ст.ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», Конституції України та законів України, став на шлях злочинної діяльності за наступних обставин.

Так, на початку листопада 2017 року ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, висловив пропозицію громадянину ОСОБА_6 передати йому неправомірну вигоду у вигляді мобільного телефону вартістю не менше 15 000 гривень за здійснення впливу на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо переміщення ОСОБА_6 , який перебуває на обліку у зазначеному військовому комісаріаті, до категорії «вільних залишків» та непризову його на військову службу і навчальні збори резервістів.

Надалі, 08 лютого 2018 року о 14 год. 56 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, висловив пропозицію громадянину ОСОБА_7 , який діяв в інтересах ОСОБА_6 , передати йому неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 10 000 гривень шляхом переказу на картковий рахунок, реквізити якого він мав повідомити пізніше. При цьому ОСОБА_3 пообіцяв у разі виконання зазначеної пропозиції здійснити вплив на прийняття рішення посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо переміщення резервіста ОСОБА_6 до категорії «вільних залишків» та непризову останнього на військову службу і навчальні збори.

15 березня 2018 року ОСОБА_3 через громадянина ОСОБА_8 передав ОСОБА_7 реквізити банківської картки АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , відкритої на ім`я ОСОБА_9 , та повідомив, що неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів необхідно перерахувати на вказаний рахунок.

16 березня 2018 року о 12 год. 00 хв. громадянин ОСОБА_7 , діючи за вказівкою ОСОБА_3 , перебуваючи у м. Дніпро по вул. Набережна Перемоги, 44, у відділенні АТ «Ощадбанк», за допомогою банкомату перерахував на зазначений картковий рахунок грошові кошти у сумі 10 000 гривень. Таким чином, ОСОБА_3 у визначений ним спосіб одержав неправомірну вигоду у сумі 10 000 гривень за вплив на прийняття рішення посадовою особою, уповноваженою на виконання функцій держави, щодо переміщення резервіста ОСОБА_6 до категорії «вільних залишків» та непризову його на військову службу і навчальні збори, тобто обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Крім того, у невстановлений час та місці ОСОБА_3 знайшов 15 набоїв калібру 9 мм та 4 набої калібру 5,45 мм і, порушуючи вимоги п.п. 8.1, 8.9 Інструкції, затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 року, а також п. 1 Переліку, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 17 червня 1992 року № 2471-XII, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, без передбаченого законом дозволу незаконно придбав зазначені бойові припаси.

У подальшому ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, перевіз 15 набоїв калібру 9 мм та 4 набої калібру 5,45 мм до шафи, розташованої у службовому кабінеті за місцем проходження служби за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, проспект Аношкіна, 3-А, де незаконно зберігав їх без передбаченого законом дозволу.

19 березня 2018 року у період з 15 год. 04 хв. до 17 год. 14 хв. під час проведення обшуку у службовому кабінеті за вказаною адресою було виявлено та вилучено 15 набоїв калібру 9 мм та 4 набої калібру 5,45 мм, які згідно з висновком експерта № 25/3.1/347 від 20 березня 2018 року віднесено до категорії бойових припасів.

Таким чином, ОСОБА_3 , діючи умисно, без передбаченого законом дозволу незаконно придбав та зберігав бойові припаси, тобто обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Дії ОСОБА_3 , кваліфіковано за ч. 2 ст. 369-2, ч. 1 ст. 263 КК України, а саме - пропозиція та обіцянка здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, за надання неправомірної вигоди для себе та одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 369-2 КК України, а також придбання зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

У судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_5 заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 369-2 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки з дня вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень минуло більше п`яти років.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав заявлене клопотання, просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, зазначивши, що йому відомі та зрозумілі правові підстави і наслідки звільнення від кримінальної відповідальності, у тому числі те, що таке звільнення не є реабілітуючою підставою та не спростовує факту вчинення діяння.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання захисника та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, зазначивши, що з моменту вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень минуло більше строків, визначених законом для притягнення до кримінальної відповідальності.

Суд, вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи заявленого клопотання, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є забезпечення захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав і свобод учасників провадження та застосування належної правової процедури.

Згідно з ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули строки давності, встановлені цією статтею.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 369-2 КК України (в редакції, чинній на момент вчинення діяння), відноситься до категорії нетяжких злочинів, оскільки санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, оскільки санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення нетяжкого злочину становить п`ять років, а відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України за вчинення тяжкого злочину десять років.

Судом встановлено, що інкриміновані ОСОБА_3 діяння були вчинені у період листопада 2017 року березня 2018 року.

Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 21.07.2022 року судове провадження стосовно ОСОБА_3 було зупинено у зв`язку з його призовом на військову службу під час мобілізації.

16.05.2024 року судовий розгляд поновлено у зв`язку зі звільненням обвинуваченого з військової служби.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється лише у разі ухилення особи від досудового розслідування або суду. Перебування особи на військовій службі за призовом під час мобілізації не є ухиленням від суду та не може вважатися підставою для зупинення перебігу строків давності.

Матеріали провадження не містять відомостей про ухилення ОСОБА_3 від суду.

Таким чином, станом на 09.02.2026 року строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 369-2 КК України сплинув, оскільки з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло більше п`яти років.

Водночас строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 263 КК України (десять років) не сплинув.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За таких обставин суд доходить висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 369-2 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження в цій частині.

Підстав для звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 263 КК України не встановлено.

Керуючись ст.ст. 2, 110, 284, 369, 371, 372 КПК України, ст. 49 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 369-2 Кримінального кодексу України на підставі ст. 49 Кримінального кодексу України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження № 0000418 від 17.11.2017 року в частині обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 369-2 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Судовий розгляд кримінального провадження в частині обвинувачення за ч. 1 ст. 263 КК України продовжити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду, протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_10