Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року м. Київ

Слідча суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника власника майна Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 23.12.2024 року у справі № 758/16434/24 у кримінальному провадженні № 0000173 від 08.08.2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Представник власника майна ОСОБА_3 звернулась до суду в інтересах Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 23.12.2024 року у справі № 758/16434/24 у кримінальному провадженні № 0000173 від 08.08.2024 року, на майно у вигляді грошових коштів, які знаходяться на розрахункових рахунках ФОП ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 (980-українська гривня), № НОМЕР_3 (980-українська гривня), відкритих в АТ «А-Банк» (МФО 307770, ).

Клопотання мотивоване тим, що 23.12.2024 року слідчим суддею Подільського районного суду м. Києва у справі № 758/16434/24 задоволено клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 про накладення арешту на майно у вигляді грошових коштів, які знаходяться на розрахункових рахунках: ФОП ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 (980-українська гривня), № НОМЕР_3 (980-українська гривня), які відкриті в АТ «А-Банк» (МФО 307770, ).

Клопотання слідчого про арешт майна розглядалося слідчим суддею без повідомлення власника майна. Ухвалу про накладення арешту на майно отримана ФОП ОСОБА_5 лише на запит адвоката.

Із мотивувальної частини ухвали Подільського районного суду м. Києва від 23.12.2014 року у справі №758/16434/24 вбачається, що підставами накладення арешту на грошові кошти є наявність кримінального провадження № 0000173 від 08.08.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.191, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 358 КК України.

Так, у межах кримінального провадження № 0000173 від 08.08.2024 року жодній особі, в тому числі, ФОП ОСОБА_5 про підозру не повідомлено; вказаний суб`єкт господарювання також не має іншого процесуального статусу у даному кримінальному провадженні; дані, які б свідчили про те, що арештоване майно одержане протиправним шляхом відсутні.

ФОП ОСОБА_5 здійснює свою господарську діяльність відповідно до норм чинного законодавства України, сплачує податки до державного бюджету, створює робочі місця під час війни.

Орган досудового розслідування формальним клопотанням про накладення на розрахункові рахунки підприємства, без належних доказів злочинної діяльності посадових осіб заблокував законну господарську діяльність ФОП ОСОБА_5 , виплату заробітної плати працівникам підприємства, оплату орендних платежів, сплату податків до державного бюджету, оплату постачальникам за товар, що є неприпустимим.

У судовому засіданні представник власника майна - ОСОБА_3 підтримала клопотання про скасування арешту майна з підстав, наведених у ньому. Вважає, що на даний час відпала потреба в арешті майна, жодній особі не було повідомлено про підозру. Крім того, жодних слідчих дій стосовно ФОП ОСОБА_5 не здійснювалось.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначила, що майно ФОП ОСОБА_5 , на яке накладено арешт, визнано речовим доказом, а також в подальшому може бути застосована конфіскація такого майна. Просила суд відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши доводи представника власника майна та прокурора, вивчивши матеріали клопотання, слідча суддя дійшла висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчою суддею встановлено, що Подільською окружною прокуратурою м. Києва здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000173, відомості щодо якого 08.08.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209 та ч. 3 ст. 358 КК України.

В ході досудового розслідування отримано інформацію про банківські рахунки суб`єктів господарської діяльності, які використовуються у діяльності протиправного механізму та відкриті в АТ «А - БАНК», в тому числі банківські рахунки, які належать ФОП ОСОБА_5 .

23.12.2024 року слідчим суддею Подільського районного суду м. Києва у справі № 758/16434/24 задоволено клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 про накладення арешту на майно суб`єктів господарювання у вигляді грошових коштів, в тому числі накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на розрахункових рахунках ФОП ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 (980-українська гривня), № НОМЕР_3 (980-українська гривня), відкритих в АТ «А-Банк» (МФО 307770, ).

Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді метою накладання арешту на майно було збереження речових доказів у кримінальному провадженні, недопущення продовження здійснення злочинних дій, у тому числі направлених на використання та розпорядження майном, одержаним злочинним шляхом.

Разом із цим, як встановлено слідчим суддею в ході розгляду клопотання, на даний час ФОП ОСОБА_5 не має жодного статусу у кримінальному провадженні.

Крім того, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, органом досудового розслідування також не встановлено.

З огляду на наведене, слідча суддя вважає обґрунтованими доводи представника власника майна про недоцільність подальшого застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вказаного майна.

При цьому слідча суддя виходить також із положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997, згідно з якими кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Враховуючи зазначене вище, слідча суддя дійшла висновку про необхідність скасування арешту, накладеного на грошові кошти ФОП ОСОБА_5 , що знаходяться на зазначених вище банківських рахунках, оскільки, на думку слідчої судді, на даний час потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.

Керуючись ст. 98, 170, 173-174, 309, 532 КПК України, слідча суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання представника власника майна Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 23.12.2024 року у справі № 758/16434/24 на майно, яке на праві власності належить Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5 , а саме на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , відкритих в АТ «А - БАНК» (МФО 307770, ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 22.09.2025 року.

Слідча суддя ОСОБА_1