Справа № 165/2617/24 Провадження № 1-кп/165/196/25 НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2025 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Нововолинського міського суду кримінальне провадження №0000404 від 20 квітня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Рогожани Володимирського району Волинської області, українка, громадянка України, освіта повна загальна середня, не працює, інвалідом І-ІІ групи не являється, не судима, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1, ч.2 ст.361 КК України, суд

встановив:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується зокрема у тому, що о 05 год. 33 хв. 17 квітня 2024 року, діючи в умовах воєнного стану, який введений на території України відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», строк дії якого в подальшому неодноразово продовжувався без його переривання, востаннє Указом Президента України №49/2024 від 05.02.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 3564-IX від 05.02.2024 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 14.02.2024 строком на 90 діб, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , керуючись корисливим мотивом та метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, використовуючи мобільний телефон марки "Самсунг", модель "А-13, шляхом вводу пароля, здійснила вхід в його мобільний додаток банкінгу «Приват 24» з прив`язкою до банківської картки № НОМЕР_1 . Після чого із вказаного карткового рахунку, повторно таємно викрала грошові кошти у потерпілого ОСОБА_6 в сумі 2000 грн., шляхом їх перерахування на свій картковий рахунок АТ «УніверсалБанк» № НОМЕР_2 , чим спричинила потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на вказану суму.

Умисні дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, тобто ОСОБА_4 обвинувачується зокрема у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

У підготовчому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 просила відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором та обвинуваченою 31 травня 2024 року та заявила клопотання про закриття кримінального провадження по епізоду з повторного таємного викрадення грошових коштів, належних ОСОБА_6 в сумі 2000 грн., у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

У підготовчому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 підтримала клопотання захисника про відмову у затвердження угоди про признання винуватості уклаедної між нею та прокурором та закриття кримінального провадження про її обвинувачення за ч.4 ст.185 КК України, за вищевказаним епізодом, наслідки закриття провадження їй зрозумілі, просила клопотання задоволити.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечила щодо відмови обвинуваченої та її захисника від затвердження угоди. Вважає підставним клопотання захисника про закриття кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України по епізоду, де майнова шкода становить 2000 грн. у зв`язку із декриміналізацією діяння відповідно до Закону України №3886-IX "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів", який набрав чинності 09 серпня 2024 року.

Суд заслухавши клопотання захисника, враховуючи думку прокурора та обвинуваченої, дослідивши матеріали кримінального провадження приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.6 ст.3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст.4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Зазначений підхід закріплено у ч.1 ст.58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у ч.1 ст.5 КК України згідно якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" №3886-ХІ від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, внесено зміни до КУпАП, а саме ст.51 КУпАП викладено в редакції, яка визначає, що дрібною крадіжкою є викрадення майна вартістю від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів громадян.

Таким чином, розмір вартості майна за яким розмежовується адміністративне правопорушення та кримінальне правопорушення з 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян визначених ст.51 КУпАП в редакції Закону №1449-VI від 04 червня 2009 року, що становило 302,80 грн. збільшено до 2 неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить на час інкримінованих ОСОБА_4 дій 3028 грн., тобто кримінальна відповідальність настає у випадку таємного викрадення майна у 2024 році вартістю понад 3028 грн.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння кримінальним правопорушенням меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 включно за ч.4 ст.185 КК України надійшло до суду 03 червня 2024 року, однак на момент розгляду цього кримінального провадження судом по обвинуваченню за ч.4 ст.185 КК України по епізоду, де встановлена органом досудового розслідування завдана потерпілому ОСОБА_6 майнова шкода становить 2000 грн. втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, оскільки Законом України №3886-ХІ від 18 липня 2024 року внесено зміни до ст.51 КУпАП та збільшено розмір вартості майна, який впливає на розмежування адміністративного правопорушення та кримінального правопорушення та кваліфікацію дій особи.

Так, в обвинувальному акті вказано, що протиправними діями ОСОБА_4 була заподіяна майнова шкода потерпілому ОСОБА_6 по одному з епізодів у розмірі 2000 грн., тобто встановлена досудовим розслідуванням заподіяна шкода обвинуваченою за ч.4 ст.185 КК України станом на 2024 рік, по зазначеному епізоду, не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів громадян 3028 грн. встановлена на час інкримінованих їй дій.

Положення п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України передбачають, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з вимогами ч.3 ст.479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

У підготовчому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 просила задоволити клопотання захисника про закриття кримінального провадження про її обвинувачення за ч.4 ст.185 КК України по вищезазначеному епізоду з підстав, передбачених п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, тим самим надала свою згоду на його закриття.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що у затвердженні угоди про визнання винуватості від 31 травня 2024 року, укладеної між прокурором Нововолинського відділу Володимирської окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 слід відмовити, оскільки остання та її захисник відмовились від затвердження цієї угоди, а кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 про її обвинувачення за ч.4 ст.185 КК України по епізоду з повторного таємного викрадення майна у потерпілого ОСОБА_6 на суму 2000 грн., підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Керуючись п.1, п.2 ч.3 ст.314, ст.284, ст.479-2 КПК України, на підставі ст.3, ст.4, ст.5 КК України, суд

постановив:

Відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості укладеної 31 травня 2024 року між прокурором Нововолинського відділу Володимирської окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000404 від 20 квітня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1, ч.2 ст.361 КК України.

Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 задоволити.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000404 від 20 квітня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України по епізоду про таємне викрадення майна у потерпілого ОСОБА_6 у сумі 2000 грн., вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо або через Нововолинський міський суд Волинської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя підпис ОСОБА_1