У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , їх захисника ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_10 , його захисника ОСОБА_11 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000028 від 15.03.2024 за обвинуваченням: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000028 від 15.03.2024 відносно ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України, ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України, за фактом створення злочинної організації, керівництва такою, участі у злочинній організації та незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є створення злочинної організації та керівництво такою організацією, ч. 2 ст. 255 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є участь у злочинній організації, та ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України вказівками, порадами, наданням засобів та усуненням перешкод, вчинене щодо кількох осіб, вчинене з корисливих мотивів, злочинною організацією.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є керівництво структурною частиною злочинної організації вчинене службовою особою з використанням службового становища, та ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України, з використанням службового становища шляхом усунення перешкод, вчинене щодо кількох осіб, вчинене з корисливих мотивів, вчинене злочинною організацією.

ОСОБА_12 в сукупності обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є участь у злочинній організації, та ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчинене щодо кількох осіб, вчинене з корисливих мотивів, вчинене злочинною організацією.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є участь у злочинній організації, та ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчинене щодо кількох осіб, вчинене з корисливих мотивів, вчинене злочинною організацією.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є участь у злочинній організації, та ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчинене щодо кількох осіб, вчинене з корисливих мотивів, вчинене злочинною організацією.

У підготовчому судовому засіданні, судом поставлено на обговорення питання про можливість вирішення питання про необхідність направлення даного обвинувального акту до Закарпатського апеляційного суду для вирішення питання про направлення вказаного кримінального провадження для розгляду за підсудністю.

Прокурор вважає, що кримінальне провадження підсудне Ужгородському міськрайонному суду.

Обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник адвокат ОСОБА_11 , у судовому засіданні зазначили що кримінальне провадження можливо розглядати на їх думку за територіальною підсудністю в Ужгородському міськрайонному суді.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 , у судовому засіданні зазначили що кримінальне провадження можливо розглядати на їх думку за територіальною підсудністю в Ужгородському міськрайонному суді. Поряд з цим, захисник зазначив, що дійсно місцем роботи ОСОБА_4 є Великоберезнянський район, а епізодів переправляння осіб в іншому районі Закарпатської області крім Великоберезнянського не пред`явлено в обвинувачені.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 їх захисник ОСОБА_9 , у судовому засіданні зазначили що кримінальне провадження можливо розглядати на їх думку за територіальною підсудністю в Ужгородському міськрайонному суді.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали надані суду, суд вважає, що даний обвинувальний акт має бути направлений для визначення підсудності з наступних підстав.

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України під час підготовчого судового засідання, суд має право направити обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Статтею 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим Кодексом та іншими законами України.

Правила підсудності ґрунтуються на основних засадах судочинства, передбачених ст.129 Конституції України, засадах кримінального провадження, визначених у главі 2 КПК України, а також принципах побудови системи судів загальної юрисдикції. Підсудність виступає процесуальним інститутом, що має велике значення для належного відправлення правосуддя.

По кожній справі, незалежно від її категорії, перше питання, яке вирішує суддя, слідчий суддя це підсудність.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.412 КПК України, судове рішення у будь-якому випадку підлягає скасуванню, якщо порушені правила підсудності. Крім того, порушення слідчим суддею правил територіальної юрисдикції розгляду справи (клопотання) в подальшому може стати підставою для визнання доказу недопустимим.

Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Згідно з пунктом 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч. 1ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIIIніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції Українитаст. 10 КПК України). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання; усі суб`єкти права власності рівні перед законом; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій її території; обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства (частина четверта статті 13, частина перша статті 55, частина п`ята статті 124, пункт 9 частини третьої статті 129).

Згідно з ч. 9 ст. 615 КПК України під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до ст.32 ч.1 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Отже, законом визначено підсудність розгляду кримінальних проваджень в залежності від конкретних обставин передбачених ст.ст. 32, 615 КПК України.

Таким чином, визначальним для обрання підсудності в даному кримінальному провадженні є встановлення місця вчинення кримінальних правопорушень, оскільки Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області здійснює судочинство у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог, визначених ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) .

Кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.

У підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, в тому числі, направити обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове рішення ухвалено незаконним складом суду; порушено правила підсудності.

Отже, недотримання вимог ст. ст. 32, 34 КПК України є безумовною підставою для скасування судових рішень.

Недотримання вимог ст. 32 КПК України розцінюється як таке, що у суду немає юрисдикції для розгляду справи обвинуваченого, з точки зору п. 1 ст. 6 Конвенції такий суд не вважається створеним на підставі закону (Ріхерт проти Польщі (Richert v. Poland) , п. 41; Йоргіч проти Німеччини (Jorgic v. Germany) , п. 64) .

Рішеннями «Бочан проти України» від 03.05.2007 року, «Фельдман проти України» від 08.04.2010 року встановлено, що відсутність будь-якого процесуального рішення щодо зміни територіальної підсудності залишається неясним, чи розглядалися належним чином аргументи заявника та суд, має бути впевнений в тому, що зміна територіальної підсудності відповідала положенням п. 1 ст. 6 Конвенції і, зокрема, вимозі об`єктивної незалежності та безсторонності .

У Рішенні Конституційного Суду України від 12.07.2011 року № 9-рп/2011 зазначено, що принцип територіальності побудови системи судів забезпечує територіальне розмежування компетенції судів загальної юрисдикції і зумовлений потребою доступності правосуддя на всій території України.

Отже, вищезазначене питання підлягає першочерговому вирішенню, в зв`язку з чим суд вважає за необхідне вирішити це питання в підготовчому судовому засіданні.

Згідно обвинувальному акту:

ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є створення злочинної організації та керівництво такою організацією, ч. 2 ст. 255 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є участь у злочинній організації, та ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України вказівками, порадами, наданням засобів та усуненням перешкод, вчинене щодо кількох осіб, вчинене з корисливих мотивів, злочинною організацією.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є керівництво структурною частиною злочинної організації вчинене службовою особою з використанням службового становища, та ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України, з використанням службового становища шляхом усунення перешкод, вчинене щодо кількох осіб, вчинене з корисливих мотивів, вчинене злочинною організацією.

ОСОБА_12 в сукупності обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є участь у злочинній організації, та ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчинене щодо кількох осіб, вчинене з корисливих мотивів, вчинене злочинною організацією.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є участь у злочинній організації, та ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчинене щодо кількох осіб, вчинене з корисливих мотивів, вчинене злочинною організацією.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є участь у злочинній організації, та ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчинене щодо кількох осіб, вчинене з корисливих мотивів, вчинене злочинною організацією.

Більш тяжким із кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченим, є ч.3 ст. 255 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за створення злочинної організації, керівництво такою організацією або її структурними частинами, вчинені службовою особою з використанням службового становища та карається позбавлення волі на строк позбавленням волі на строк від восьми до тринадцяти років з конфіскацією майна.

Між тим, обвинуваченим інкримінуються декілька епізодів кримінальних правопорушень за ч.3 ст.332 КК України, як незаконне переправлення осіб через державний кордон України, організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями або сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод, вчинені організованою групою або вчинені з корисливих мотивів.

Згідно обвинувального акта місцем вчинення кримінального правопорушення зазначено Закарпатська область.

Водночас, як убачається зі змісту формулювання обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 255 КК України та пред`явлене ОСОБА_4 , вказується, що для його реалізації ОСОБА_10 у невстановлені досудовим розслідуванням дату, час, та місці залучив в якості співорганізатора військовослужбовця ДПСУ підполковника ОСОБА_4 , який з березня 2023 року по серпень 2024 року очолював ВПС «Великий Березний», які відвели собі функції організаторів злочинної організації. Вказується також, що ОСОБА_4 забезпечував організацію роботи каналу незаконного переправлення громадян України призовного віку через державний кордон України шляхом здійснення безпосереднього контролю за іншими членами злочинної організації з числа військовослужбовців ДПСУ; здійснював контроль за надходженням та подальшим розподілом грошових коштів, отриманих від протиправної діяльності між іншими учасниками злочинної організації з числа військовослужбовців ДПСУ; надавав організаційні вказівки іншим військовослужбовцям ДПСУ щодо перетину в пунктах пропуску замовників («клієнтів»); розподіляв функцій та ролі між іншими учасниками злочинної організації, а також здійснював інші дії, спрямовані на досягнення єдиного злочинного плану, відомого усім учасникам злочинної організації.

Крім того, вказується, що співорганізатор ОСОБА_4 прийняв рішення про залучення до протиправної діяльності в якості виконавця військовослужбовця ДПСУ старшого лейтенанта ОСОБА_13 , яка в період з березня 2022 року по 05.11.2024 року проходила службу у відділенні інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби «Великий Березний» (тип Б) на посаді начальника 3 групи інспекторів прикордонного контролю та інших на даний час невстановлених досудовим розслідуванням осіб з числа працівників ДПСУ, які здійснювали безпосередню перевірку документів, що дають право виїзду за межі України особам, які підлягають мобілізації в умовах воєнного стану, та приймали остаточне рішення про виїзд «клієнтів» у пункті пропуску «Малий Березний», який розташований на території Закарпатської області на кордоні України зі Словаччиною. Також вказується в обвинувачені пред`явленому ОСОБА_4 , що такий здійснював вплив на підлеглих зокрема працівників ДПСУ пункту пропуску «Малий Березний».

Вказані дії в обвинувальному акті, які інкримінуються ОСОБА_4 , як слідує з обвинувального акта вчинялись під час обіймання ним посади начальника ВПС «Великий Березний».

Зі змісту обвинувального акту слідує, що перетин державного кордону України на підставі фіктивних документів за виключенням окремих осіб здійснювався через ДПСУ пункту пропуску «Малий Березний».

Тобто, конкретне місце вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.255 КК України, інкримінованого ОСОБА_4 , яке виразилось у керівництві структурною частиною злочинної організації вчинене службовою особою з використанням службового становища, під час досудового розслідування визначено місцем виконання службових обов`язків у ВПС «Великий Березний» в період з березня 2023 року по серпень 2024 року, та інкримінується його вчинення за місцем його роботи та виконання службових обов`язків, а саме здійснення впливу на підлеглих працівників ДПСУ пункту пропуску «Малий Березний».

При цьому, ВПС «Великий Березний», як і ДПСУ пункту пропуску «Малий Березний», територіально розташований у Великоберезнянському районі Закарпатської області, що свідчить про те, що на нього не поширюється юрисдикція Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відсутні підстави вважати, що кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 вчинено у межах територіальної юрисдикції Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області. Інкриміновані ОСОБА_4 дії, які полягають у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України, з використанням службового становища шляхом усунення перешкод, вчинене щодо кількох осіб, вчинене з корисливих мотивів, вчинене злочинною організацією, що в той же час утворило одну з об`єктивних дій ч. 3 ст. 255 КК України закінчені на території Великоберезнянського району Закарпатської області, що відноситься до юрисдикції Великоберезнянського районного суду Закарпатської області.

Таким чином, найбільш тяжке правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 255 КК України вчинялося та було закінчене в с. Великий Березний, Закарпатської області, оскільки саме там були вчинені всі дії об`єктивної сторони складу злочину.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що кримінальне провадження надійшло на розгляд Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області без врахування місця вчинення найбільш тяжкого кримінального правопорушення та без врахування тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 255 КК України, що в повній мірі не узгоджується з імперативними вимогами, передбаченими ч. 1 ст. 32 КК України.

Крім цього, суд враховує, що злочин, передбачений ч. 3 ст. 332 КК України, є закінченим у момент, коли виконано відповідні дії: організаційні дії по переправленню осіб через державний кордон України, дії по керівництву таким переправленням, надані необхідні поради, вказівки чи засоби для незаконного перетинання державного кордону України іншими особами або усунені відповідні перешкоди для цього, незалежно від того, чи фактично опинились особи за межами України. Також слід зазначити, що сама організаторська діяльність, незалежно від того, чи вдалося переправлення, чи ні, а також керівництво цією діяльністю розглядаються як закінчені злочини (злочини з усіченим складом), а особи, які здійснюють незаконне переправлення, а також особи, які сприяють цьому порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод, вважаються виконавцями злочину. Кримінальним правопорушенням з усіченим складом є кримінальне правопорушення, в якому момент закінчення пов`язується з вчиненням діяння, що за своїм змістом є попередньою протиправною діяльністю.

Із змісту обвинувального акту встановлено, що останнє за часом кримінальне правопорушення та останні дії щодо організації незаконного переправлення через державний кордон України осіб, інкриміновані обвинуваченим вчинені на території пункту пропуску «Малий Березний» Закарпатської області та перебуває в межах територіальної юрисдикції Великоберезнянського районного суду Закарпатської області.

Таким чином, кримінальне за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України, не підсудне Ужгородському міськрайонному суду Закарпатської області.

При цьому надання більш суттєвої оцінки висунутому обвинуваченню з точки зору закінченості дій, які описано в обвинувальному акті, із метою визначення підсудності, виходить за рамки повноважень на стадії підготовчого судового провадження.

З урахуванням наведеного, суд, з метою недопущення в майбутньому скасування рішення, у зв`язку із порушенням правил підсудності та з метою дотримання вимог ч. 9 ст. 615, ст. 32 КПК України, а також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої у п.24 рішення від 20/07/2006 р. у справі «Сокуренко і Стригун проти України» наголошено, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання ним певних норм, які регулюють його діяльність і, як зазначено Європейською комісією з прав людини у рішенні в справі «Занд проти Австрії» (доповідь від 12/10/1978 р.), термін «судом, встановленим законом» у п.1 ст.6 Конвенції передбачає «всю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)», вважає за необхідне звернутися до Закарпатського апеляційного суду з поданням для вирішення питання про направлення кримінального провадження № 0000028 від 15.03.2024 за обвинуваченням: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України до Великоберезнянського районного суду Закарпатської області для подальшого розгляду згідно з правилами територіальної підсудності.

Керуючись ст.ст. 32, 34, 314-316, ч. 9 ст. 615 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000028 від 15.03.2024 за обвинуваченням: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України, направити до Закарпатського апеляційного суду для вирішення питання щодо територіальної підсудності та про передачу кримінального провадження на розгляд до Великоберезнянського районного суду Закарпатської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1