Справа № 131/1259/25
Провадження № 1-кп/131/80/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.12.2025 року м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 липня 2025 року за № 0000306 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Купчинці Іллінецького району Вінницької області та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-професійною освітою, працюючого водієм-експедитором в ТОВ «ЛЮСТДОРФ», одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

сторони та учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник обвинуваченого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що він 13.07.2025 близько 18:30 години, керуючи автомобілем марки «Seat Ibiza», д.н.з. НОМЕР_1 , у селищі Дашів, Гайсинського району, Вінницької області, був зупинений поліцейським СРПП Гайсинського РУП ОСОБА_6 та інспектором СРПП Гайсинського РУП ОСОБА_7 , які відповідно до ч. 1 примітки до ст. 364 КК України, є службовими особами за ознакою постійного здійснення функції представника влади, реалізував кримінально-протиправний умисел спрямований на вчинення пропозиції надання неправомірної вигоди службовій особі - поліцейським ОСОБА_6 за не вчинення ними в інтересах ОСОБА_3 дії з використанням наданому йому влади, а саме за не складання відносно нього адміністративних матеріалів та уникнення притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. І ст. 130 КУПАП (Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції).

Так, ОСОБА_3 реалізовуючи свій кримінально-протиправний намір, діючи умисно, в порушення вимог законодавства, запропонував поліцейському ОСОБА_6 надати йому неправомірну вигоду за невчинення ним вказаних дій. Продовжуючи реалізацію свого умислу, ігноруючи відмову поліцейського ОСОБА_6 від неправомірної вигоди та здійснене попередження останніми про кримінальну відповідальність за пропозицію, обіцянку та надання неправомірної вигоди службовій особі, за ст. 369 КК України, ОСОБА_3 усвідомлюючи протиправність своїх дій, неодноразово висловив останнім пропозицію надання неправомірної вигоди в розмірі 20 000,00 гривень, за невчинення ним в інтересах останнього дії з використанням наданої йому влади, а саме за не складання відносно нього адміністративних матеріалів та уникнення притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, поліцейський ОСОБА_6 відмовився від пропозиції неправомірної вигоди та неодноразово попереджували ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 369 КК України за пропозицію надання неправомірної вигоди службовій особі та на виконання вимог Закону України «Про запобігання корупції», інспектор сектору реагування патрульної поліції Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 здійснив виклик на лінію оператора «102» та повідомив про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 369 КК України, з метою документування його протиправних дій.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України - тобто пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, дії з використанням наданої їй влади.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та просить суд призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст.369 КК України у виді штрафу в розмірі 2,5 тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні при зазначених вище обставинах визнав повністю, щиро кається, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини, не заперечує щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, просить суд призначити мінімальне покарання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні при призначенні покарання його підзахисному просить суд урахувати пом`якшуючі обставини, а саме: щире каяття його підзахисного, не заперечує щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі 1,5 тисяч неоподаткованих мінімумів громадян.

Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.

Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінального правопорушення, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

А тому суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 369 КК України, а саме - пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, дії з використанням наданої їй влади.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, який згідно ст.12 КК України, є нетяжким злочином; фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який офіційно працевлаштований, за місцем проживання характеризується посередня, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що у вчиненому він щиро кається та завіряє суд, що подібне більше не повториться.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України - є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст. 67 КК України - судом не встановлено.

Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 Кримінального кодексу України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих вину обставин, відомостей, що характеризують особу обвинуваченого; тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, а також щире каяття, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 не представляє суспільної небезпеки і його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому, йому слід призначити покарання у виді штрафу.

Суд вважає, що саме таке покарання обвинуваченому ОСОБА_3 буде справедливим та достатнім і сприятиме його виправленню та попередженню вчинення як ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Судові витрати у справі відсутні.

Матеріальна шкода не заподіяна.

Запобіжний захід не обирався та клопотань прокурора щодо його застосування не надходило.

Керуючись ст. ст. 50, 65-67 Кримінального кодексу України, ст. ст. 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 2 (двох) тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Речові докази по кримінальному провадженню №0000306, а саме: DVD-R диск з назвою «export-oaaoq» - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Іллінецький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його отримання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Згідно змісту частини 2 статті 394 КПК України вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя