Чортківський районний суд Тернопільської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2026 р. Справа № 608/2023/25

Номер провадження1-кп/608/189/2026

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів за допомогою онлайн сервісу відеозв`язку «ЕASYCON» клопотання прокурора про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному у Єдиний реєстр досудових розслідувань за 0000364 від 12 серпня 2024 року щодо обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_9 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Чортківського районного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_9 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 ..

В клопотанні зазначив, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 2 ст. 307 КК України - незаконному придбанні, зберіганні, пересиланні з метою збуту а також незаконному збуті особливо небезпечних психотропних речовин у великих розмірах, у місцях позбавлення волі, вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб та ч. 3 ст. 307 КК України - незаконному придбанні, зберіганні, пересиланні з метою збуту а також незаконному збуті особливо небезпечних психотропних речовин у особливо великих розмірах, у місцях похбавлення волі, вчиненого повтроно за попередньою змовою групою осіб.

Зібрані під час досудового розслідування докази об`єктивно зв`язують ОСОБА_7 із злочинами, пов`язаними із незаконним придбанням, зберіганням, пересиланням з метою збуту, а також з незаконним збутом особливо небезпечних психотропних речовин у великих та особливо великих розмірах, у місцях позбавлення волі, вчинених повторно, за попередньою змовою групою осіб та вказують на його причетність до вчинення цих злочинів, а тому обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України є обґрунтованим.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

03 квітня 2025 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Застосований до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 16 грудня 2025 року, термін дії запобіжного заходу до 13 лютого 2026 року включно.

У зв`язку з закінченням строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 а також враховуючи стадію кримінального провадження, здобутих в ході досудового розслідування даних про особу обвинуваченого, виникла необхідність у його продовженні, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить його належної процесуальної поведінки, а ризики, що стали підставою для застосування такого запобіжного заходу на даний час не зменшились та провдовжують існувати.

Метою продовження застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам передбаченим ст. 177 КПК України, а саме: п. 1 - переховуватись від суду, п. 3 - незаконно впливати на свідків, інших обвинувачених у цьому кримінальному провадженні, п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставами продовження строку дії раніше застосованого щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є те, що він обґрунтовано обвинувачується у вичненні умисних тяжких та особливо тяжких злочинів, передбачених ч. ч. 2 , 3 ст. 307 КК України, а також встановлені обставини, які виправдовують продовження даного запобіжного заходу і підтверджуються наявністю зазначених ризиків.

Ризиком того, що ОСОБА_7 може переховуватись від суду є те, що він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна. Альтернативної міри покарання не має.

Також, обвинувачення стосовно ОСОБА_7 , серед іншого, ґрунтується на показаннях свідків, які на даний час безпосередньо в суді не допитані. ОСОБА_7 володіє інформацією про осіб, які є свідками, їх місця проживання, роботи чи навчання, знає суть показань, які вони надали органу досудового розслідування. А тому існує ризик незаконного впливу на свідків з метою дачі ними неправдивих показань, що може негативно вплинути на стан судового розгляду. Крім того, він може незаконно впливати на інших обвинувачених з метою ненадання ними показів чи надання показів в його користь.

ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може продовжити вчиняти інші злочини, оскільки, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, що свідчить про стійкість протиправної поведінки обвинуваченого.

Вважає, що застосування менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого, відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються останньому, обсягу пред`явленого йому обвинувачення. До того ж, не має беззаперечних доказів, які би свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, крім тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені пп 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З врахуванням наведеного, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 та виконання ним процесуальних обов`язків, просить продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого терміном на два місяці.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримує, просить задовільнити з наведених вище підстав.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримує клопотання прокурора про продовження щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 підтримує думку обвинуваченого ОСОБА_7 про продовження строку тримання його під вартою.

Суд, розглянувши клопотання, заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, приходить до наступних висновків.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 Кримінального кодексу України.

Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 16 грудня 2025 року ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення суми застави. Строк дії ухвали закінчується 13 лютого 2026 року.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Відповідно до п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У рішенні «Мерабишвилі проти Грузії» від 28.11.2017, ЄСПЛ констатував, що з останнього речення пункту 3 статті 5 Конвенції витікає, що навіть в тих випадках, коли єдиною, що залишається, причиною утримання під вартою є побоювання, що обвинувачений переховуватиметься від правосуддя і таким чином уникне явки до суду, він має бути звільнений з-під варти, лише якщо є можливість заручитися гарантіями, які забезпечать таку явку. На даний час суду таких гарантій не надано.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, а згідно ч.3 ст. 199 КПК України також і те, що заявлені ризики не зменшились.

Оцінюючи в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних даних, які обґрунтовують обвинувачення ОСОБА_7 у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях; тяжкість покарання, у разі визнання його винуватим у вчиненні злочинів, обставини, які свідчать про те, що необхідність у раніше обраному запобіжному заході не відпала; наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які не перестали існувати, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Також, при вирішені вказаного клопотання встановлено, що інтереси суспільства щодо продовження тримання обвинуваченого під вартою перевищують інтереси забезпечення права на свободу ОСОБА_7 та існування презумпції невинуватості.

Відтак, вказані обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та забезпечити виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_7 обвинувачується, зокрема, у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а тому вважає за необхідне не визначати обвинуваченому розмір застави.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 331 Кримінального процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на два місяці, тобто до 11 квітня 2026 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Чортківський районний суд Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Копію ухвали направити прокурору, обвинуваченому ОСОБА_7 , начальнику ДУ «Чортківська УВП № 26».

Згідно з оригіналом

Суддя : ( підпис)

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах справи № 608/2023/25

Ухвала набрала законної сили «____»____________року

Суддя: ОСОБА_1

Копію ухвали видано «____»____________року

Секретар: