печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року м. Київ

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000700 від 09.08.2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 за погодженням з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000700 від 09.08.2024 ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000700 від 09.08.2024 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, а також за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 372, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 372 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні у формі процесуального керівництва здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора.

28.05.2025 о 06 год. 05 хв. ОСОБА_5 затримано на підставі ст. 208 КПК України.

Того ж дня, останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 3 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

20.10.2025 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру, саме у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, а саме:

- участі у злочинній організації, вчиненій службовою особою з використанням службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 255 КК України;

- носінні, зберіганні, придбанні та збуті бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, вчинених злочинною організацією, тобто у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України;

- незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, а також незаконному збуті особливо небезпечних психотропних речовин, вчинених організованою групою (у формі злочинної організації), тобто у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України;

- незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, а також незаконному збуті особливо небезпечних психотропних речовин, вчинених повторно, організованою групою (у формі злочинної організації), тобто у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України,

а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України:

- носінні, зберіганні, придбанні та збуті бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, вчинених злочинною організацією, тобто у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

30.05.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва по справі № 757/24951/25-к до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26.07.2025 (включно).

16.07.2025 постановою заступника Генерального прокурора строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 3-х місяців, тобто до 28.08.2025.

23.07.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва по справі № 757/34512/25-к строк тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено у межах строку розслідування, тобто до 28.08.2025.

20.08.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва по справі № 757/39881/25-к строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 6-ти місяців, тобто до 28.11.2025.

26.08.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва по справі № 757/40989/25-к строк тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено у межах строку розслідування, тобто до 26.10.2025.

23.10.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва строк тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено у межах строку розслідування, тобто до 28.11.2025 (включно).

У кримінальному провадженні виконано необхідні слідчі (розшукові) та процесуальні дії, спрямовані на отримання та перевірку зібраних доказів, після чого 18.11.2025 підозрюваним та їх захисникам повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується:

-протоколами за результатами проведення НСРД у вигляді спостереження за особою від 08.11.2024;

-протоколом за результатами проведення НСРД у вигляді аудіо- відеоконтролю особи від 25.09.2024;

-протоколом за результатами проведення НСРД у вигляді аудіо- відеоконтролю особи від 29.01.2025;

-протоколами за результатами проведення НСРД у вигляді аудіо- відеоконтролю особи від 11.02.2025;

-протоколами за результатами проведення НСРД у вигляді аудіо- відеоконтролю особи від 05.03.2025;

-протоколами за результатами проведення НСРД у вигляді аудіо- відеоконтролю особи від 16.04.2025;

-протоколами за результатами проведення НСРД у вигляді зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 18.11.2024;

-протоколами за результатами проведення НСРД у вигляді зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 04.03.2025;

-протоколами за результатами проведення НСРД у виглядіконтролю за вчиненням злочину від 16.04.2025;

-протоколами допитів свідка ОСОБА_11 від 25.01.2025, 20.03.2025, 19.05.2025;

-протоколом огляду та добровільної видачі предметів від 11.04.2025;

-протоколом огляду від 24.05.2025;

-протоколом огляду речей від 07.02.2025;

-іншими матеріалами досудового розслідування окремо та в їх сукупності.

В ході досудового розслідування було встановлено наявність наступних ризиків:

1)переховування від органів досудового розслідування та/або суду; 2) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 3) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 4) вчинити інше кримінальне правопорушення, які продовжують існувати.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив таке задовольнити, зазначивши, що стадія ознайомлення з матеріалами досудового розслідування триває, і на цьому етапі кримінального провадження наявні ризики продовжують існувати і не зменшились.

Підозрюваний ОСОБА_5 і захисник ОСОБА_4 заперечували щодо задоволення вимог клопотання про продовження строку тримання під вартою, зазначивши, що ризики, заявлені стороною обвинувачення - не доведені.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно із частиною 1 статті 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1-5 частини 1 цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 статті 177 КПК визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Також згідно із статтею 178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Частинами 1, 3 статті 183 КПК визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу, крім випадків, передбачених частинами 6 та 7 статті 176 цього кодексу…Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим кодексом, крім випадків, передбачених частиною 4 цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною 4 цієї статті.

Відповідно до частини 1 статті 182 КПК застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (а саме постановою КМУ від 11.01.2012 №15) з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених 3 або 4 статті 183 цього кодексу.

Частинами 4, 5 статті 182 КПК визначено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Відповідно до частини 1 статті 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом на підставі наявних матеріалів встановлено такі обставини:

28.05.2025 о 06 год. 05 хв. ОСОБА_5 затримано на підставі ст. 208 КПК України.

Того ж дня, останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 3 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

20.10.2025 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру, саме у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, а саме:

- участі у злочинній організації, вчиненій службовою особою з використанням службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 255 КК України;

- носінні, зберіганні, придбанні та збуті бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, вчинених злочинною організацією, тобто у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України;

- незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, а також незаконному збуті особливо небезпечних психотропних речовин, вчинених організованою групою (у формі злочинної організації), тобто у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України;

- незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, а також незаконному збуті особливо небезпечних психотропних речовин, вчинених повторно, організованою групою (у формі злочинної організації), тобто у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України,

а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України:

- носінні, зберіганні, придбанні та збуті бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, вчинених злочинною організацією, тобто у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

30.05.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва по справі № 757/24951/25-к до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26.07.2025 (включно).

16.07.2025 постановою заступника Генерального прокурора строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 3-х місяців, тобто до 28.08.2025.

23.07.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва по справі № 757/34512/25-к строк тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено у межах строку розслідування, тобто до 28.08.2025.

20.08.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва по справі № 757/39881/25-к строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 6-ти місяців, тобто до 28.11.2025.

26.08.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва по справі № 757/40989/25-к строк тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено у межах строку розслідування, тобто до 26.10.2025.

23.10.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва строк тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено у межах строку розслідування, тобто до 28.11.2025 (включно).

Слідчий суддя зазначає, що подане клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 відповідає формальним вимогам статті 184 КПК, в матеріалах клопотання міститься розписка підозрюваного та його захисників про отримання копії клопотання 18.11.2025 та 21.11.2025 відповідно.

Підставою для продовження строку тримання під вартою, є, зокрема, набуття особою статусу підозрюваного та наявність обґрунтованої підозри у вчиненні такою особою певного кримінального правопорушення.

КПК не визначає змісту поняття «обґрунтована підозра», а тому відповідно до частини 5 статті 9 КПК, належить керуватись усталеною практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), за якою «існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин (наприклад, пункт 32 рішення ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, пункт 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011). Такий стандарт є найнижчим за рівнем переконання у кримінальному провадженні, тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого приходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування» (наприклад, пункт 55 рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994).

Слідчий суддя вважає, що наведені у клопотанні обставини в сукупності з доданими матеріалами кримінального провадження та факт вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру (яке відповідає формальним вимогам статті 277 КПК та здійснене згідно із статтями 111, 135, 278 КПК), дають підстави визнати набуття ним статусу підозрюваного та наявність в його діяннях ознак інкримінованих йому кримінальних правопорушень

Разом із цим належить зазначити, що при вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою, питання обґрунтованості підозри здійснюється не з точки зору достатності і допустимості доказів для доведення чи не доведення винуватості особи (що здійснюється судом при ухваленні вироку), а лише для визначення певної вірогідності причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою настільки, щоби виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не вирішує питання, які повинен вирішувати вже суд під час розгляду кримінального провадження за сутністю.

Підставою для продовження строку тримання під вартою, серед іншого, є наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, які вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації нею таких дій. Водночас КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак належить з`ясувати реальну можливість здійснити їх в майбутньому.

Слідчий суддя зазначає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду обумовлюється можливістю притягнення особи до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними наслідками, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, то суворість можливого вироку і тяжкість ймовірного покарання, особливо суттєво підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на початкових етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Зазначені обставини самі по собі можуть бути мотивом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, що узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.06.2001 заява № 33977/96), де зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування, а також у рішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» (рішення від 25.04.2000 заява №31315/96), відповідно до якого при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Також у рішенні ЄСПЛ по справі «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Слідчий суддя враховує, що на цей час триває стадія ознайомлення сторони захисту із матеріалами досудового розслідування, що означає факт завершення такого з огляду на достатність доказів, достатніх для складання обвинувального акту. Відтак такий факт загалом підвищує ступінь ризику переховування від органів досудового розслідування та суду через обізнаність підозрюваного з відкритими матеріалами досудового розслідування та можливу реакцію на них у формі усвідомлення невідворотності покарання.

Отже, слідчий суддя вважає достатніми підстави вважати наявним ризик можливого переховування підозрюваного з метою ухилення від кримінальної відповідальності, особливо в умовах воєнного стану.

Ризик незаконного впливу на свідка у певному кримінальному провадженні обумовлюється тим, що відповідно до передбаченої КПК процедури показання свідків отримуються спочатку на стадії досудового розслідування шляхом їх допиту слідчим чи прокурором, а згодом після направлення обвинувального акту до суду такі показання отримуються та перевіряються на стадії судового розгляду шляхом безпосереднього допиту особи в судовому засіданні (статті 23, 224, 352 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК), оскільки жоден доказ не має наперед встановленої сили. Тобто ризик впливу на осіб існує аж до моменту безпосереднього надання під час судового розгляду показань такими, й тому заборона спілкуватися з певними особами як наслідок можливості ймовірного впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення показань учасників кримінального провадження, які мають доказову силу.

Враховуючи викладені в клопотанні обставини вчинення кримінального правопорушення та додані матеріали, слідчий суддя вважає доведеною вірогідність існування ризику можливого незаконного впливу підозрюваного з метою уникнення кримінальної відповідальності на свідків у цьому кримінальному провадженні. Також слідчий суддя зазначає, що сторона захисту не надала у судовому засіданні доказів, які б нівелювали твердження прокурора про існування цього ризику.

Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином обґрунтовується тим, що злочин вчинено у складі злочинної організації, учасники якої тривалий час були службовими особами та мають значний досвід та розгалужену систему зв`язків як серед правоохоронців, так і представників криміналітету. Так у разі обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, останній може вдатися до затягування досудового розслідування та в подальшому уникнення від кримінальної відповідальності.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення слідчий суддя вважає також доведеним. Адже на стадії ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_5 може використати відомості, які стали йому відомі для більш ретельних маскувальних або інших заходів з конспірації своєї протиправної діяльності, що значно ускладнить можливість її документування правоохоронними органами.

Вирішуючи питання про визначення розміру застави для підозрюваного ОСОБА_5 , достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК, слідчий суддя зазначає, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем впевненості, за якого перспектива втрати застави у випадку відсутності підозрюваного чи обвинуваченого в суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою судовому розгляду кримінального провадження.

Положення КПК та практика ЄСПЛ орієнтують Суд на такі критерії, які слід врахувати при визначені розміру застави: 1) обставини кримінального правопорушення; 2) особливий характер справи; 3) майновий стан підозрюваного; 4) його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; 5) масштаб його фінансових операцій; 6) даних про особу підозрюваного; 7) встановлені ризики, передбачених статтею 177 КПК; 8) «професійне середовище» підозрюваного; 9) помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин; 10) шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

При вирішенні такого питання варто взяти до уваги практику ЄСПЛ, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

ЄСПЛ в справі «Істоміна проти України» (Istomina v. Ukraine, заява №23312/15 від 13.01.2022, пункт 25) зазначив, що, зокрема, гарантія, передбачена пунктом 3 статті 5 Конвенції має на меті забезпечити не відшкодування будь-яких збитків, завданих внаслідок підозрюваного правопорушення, а лише присутність обвинуваченого на судовому засіданні. Таким чином, розмір застави має встановлюватися головним чином з огляду на обвинуваченого, його майно та його чи її відносини з особами, які мають надати забезпечення, іншими словами, за ступенем впевненості, що можлива перспектива втрата застави або позову проти гарантів у разі неявки підсудного на судове засідання буде діяти як достатній стримуючий фактор, щоб розвіяти будь-яке бажання з його або її боку втекти. Оскільки йдеться про основне право на свободу, гарантоване статтею 5, органи влади повинні так само обережно встановити відповідний розмір застави, як і вирішити, чи є необхідним продовження тримання під вартою. Серйозність звинувачень проти обвинуваченого не може бути вирішальним фактором, що виправдовує суму застави.

Тобто, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого боку- не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в такому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Водночас КПК визначає саме слідчого суддю чи суд суб`єктом визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу, що ґрунтується на суддівському розсуді, тобто на суб`єктивній оцінці об`єктивних обставин справи.

Продовження, пом`якшення, зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження можуть змінюватись підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути продовжений, скасований або замінений на інший - більш або менш суворий, та підставами зміни запобіжного заходу є обставини, які або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які не було відомо сторонам, або які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу. Такими підставами, наприклад, може бути суттєва зміна обставин, що їх було взято до уваги при обранні запобіжного заходу, а саме - змінилась кваліфікація кримінального правопорушення, погіршився стан здоров`я обвинуваченого, змінився склад його родини чи утриманців, або майновий стан, інші обставини, які мають суттєве значення, однак існування таких обставин повинно бути обґрунтовано належними доказами.

Також усталена практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) передбачає, що у разі належної поведінки підозрюваного чи обвинуваченого можливо пом`якшувати умови обмеження його прав та свобод, пов`язаних із застосуванням запобіжного заходу.

Відтак щодо розміру застави слідчий суддя враховує тяжкість інкримінованих ОСОБА_5 правопорушень, час, який минув з моменту пред`явлення підозри, майновий стан підозрюваного, стан здоров`я, та вважає, що достатнім розміром застави, яка, у разі внесення, буде здатна забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 буде 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 908400 грн.

Слідчий суддя вважає, що з урахуванням доведених прокурором обставин і заперечень сторони захисту, належить задовольнити клопотання частково із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 19.11.2024 №4059-ІХ установлено у 2025 році прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 3028 гривень, тому грошовий еквівалент розміру застави становитиме 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень, який є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, запобіганню ризикам та не є явно непомірним.

Окрім іншого, слідчий суддя зазначає, що частина 5 статті 194 КПК містить припис щодо визначення обов`язку підозрюваного, обвинуваченого (без визначення строку дії такого обов`язку) прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади при застосуванні до нього запобіжного заходу. Окремо від цього слідчий суддя зобов`язує підозрюваного виконувати один або декілька обов`язків, передбачених пунктами 1-9 частини 5 статті 194 КПК на строк не більше двох місяців, який може бути продовжений (частина 7 статті 194 КПК).

Тобто застосований до ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у разі її внесення безстроково забезпечуватиме виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, покладених на нього безпосередньо процесуальним законом - частиною 7 статті 42 КПК, а також на певний строк, визначених ухвалою слідчого судді чи суду обов`язків, покладених при застосуванні запобіжного заходу.

Керуючись статтями 176-199, 309, 369-372, 532 КПК, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000700 від 09.08.2024 року, задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч.4 ст.28 ч.1 ст.263, ч.4 ст.28 ч.3 ст.307 КК України, на 60 діб, до 23.01.2026, включно.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в межах 300 (трьохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 908400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві:

отримувач: ТУ ДСАУ в м. Києві

МФО: 820172

банк: Державна казначейська служба України, м. Київ

р/р UA1012089.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 , прибувати до суду за першою вимогою, а також строком до 23.01.2026 виконувати наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися з міста Кривій Ріг без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

- не спілкуватись із свідками та іншими підозрюваними в даному кримінальному провадженні.

З моменту внесення застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Строк дії ухвали визначити до 23.01.2026.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1