Справа № 740/6644/25
Провадження № 1-кп/740/645/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2025 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження за відсутності учасників судового провадження в приміщенні Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області кримінальне провадження, зареєстроване 16.10.2025 у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000251, за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Липкани Республіки Молдова, громадянина України, з повною середньою освітою, призваний на військову службу 29.10.2025 по мобілізації та направлений до військової частини НОМЕР_1 , не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 згідно рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області № 740/4047/21 від 27.09.2021, на підставі якого відкрито виконавче провадження №67349074 від 02.11.2021, зобов`язаний виплачувати на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.07.2021 і продовжуючи до досягнення дитиною повноліття.

Однак, ОСОБА_2 , в порушення вимог ст. 51 Конституції України, ст.ст. 150, 180 Сімейного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства», які передбачають, що батьки повинні піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та поважати дитину, достовірно знаючи про необхідність сплати присуджених Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області аліментів, починаючи з 01.01.2025 по 30.09.2025, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, маючи умисел, спрямований на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, тривалий час злісно ухиляється від сплати аліментів на користь потерпілої ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_4 , а саме:

- мав змогу заробляти гроші і сплачувати аліменти у період часу з 01.01.2025 по 30.09.2025, оскільки у вказаний період він на тривалому лікуванні не перебував, тобто не існувало жодних обставин, які свідчили б про поважність причин чи вимушеність несплати;

- починаючи з січня 2025 року по 20.10.2025 без поважних причин офіційно не працював і не вживав заходів для офіційного працевлаштування, не звертався за місцем свого проживання у Ніжинську філію Чернігівського обласного центру зайнятості з приводу постановки на облік, де станом на 20.10.2025 налічувалося 142 вільних робочих місця та посад по м. Ніжину та Ніжинському району, маючи тимчасовий заробіток умисно ухилявся від сплати аліментів, не повідомляв державного виконавця та приховував фактичні доходи, не надавав будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини, в результаті чого утворилась заборгованість по сплаті аліментів у сумі 38582 гривень 10 копійок.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Частиною 2 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

До обвинувального акта долучена письмова заява обвинуваченого ОСОБА_2 складена у присутності захисника ОСОБА_6 , відповідно до якої обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, не оспорює встановлені під час дізнання обставини, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження, передбаченими ч. 1 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Потерпілим ОСОБА_4 в присутності представника потерпілого ОСОБА_7 , надано письмову заяву в якій він не заперечує проти розгляду обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_2 у спрощеному провадженні.

Вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження (ч. 2 ст. 382 КПК України).

З урахуванням наведеного, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_2 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом. Дії обвинуваченого ОСОБА_2 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

При призначенні покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, який є дорослим чоловіком, раніше не судимий, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується формально, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, і дійшов висновку, що досягнення мети визначеної у ст. 50 КК України, а саме виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення, як ним, так і іншимиособами нових кримінальних правопорушень можливе при призначенні покарання у виді обмеження волі, ураховуючи що ОСОБА_2 не є військовослужбовцем саме строкової служби, та контроль за його поведінкою може бути здійснений командиром (начальниками) військової частини згідно з Порядком здійснення командирами (начальниками) військових частин (установ) контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням, затвердженим наказом Міністра оборони України від 17.09.2020 № 337.

Щодо ОСОБА_2 суд вбачає підстави для звільнення його від відбування покарання з випробуванням та визначення йому іспитового строку в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК України. При цьому суд враховує вчинення кримінального правопорушення вперше, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Саме таке покарання буде справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_2 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні. Витрати на залучення експерта відсутні, цивільний позов не заявлявся, запобіжний захід не обирався, арешт на майно не накладався.

Керуючись ст. 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_2 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, а саме, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1