Провадження № 1-кс/489/698/26
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

23 січня 2026 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ознайомившись у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві зі скаргою військової частини НОМЕР_1 на бездіяльність слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР у м. Миколаєві щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

встановив:

26.12.2025 до слідчого судді Інгульського районного суду міста Миколаєва надійшла скарга військової частини НОМЕР_1 на бездіяльність слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР у м. Миколаєві щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленням від 13.02.2025 № 772 відомостей про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, за фактом нез`явлення 03.10.2024 вчасно на службу без поважних причин в умовах воєнного стану тривалістю понад три доби військовослужбовця ОСОБА_3 (скаргу сформовано в системі «Електронний суд» 26.12.2025).

Представник скаржника до суду не з`явився, надіславши заяву про підтримання скарги та проведення судового розгляду в його відсутність.

Керуючись ч. 6 ст. 9 КПК України щодо застосування загальних засад кримінального провадження та закріпленим у ст. 7 КПК України принципом диспозитивності, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду клопотання без участі скаржника.

Представник ТУ ДБР у м. Миколаєві до суду не з`явився, про дату та час розгляду скарги повідомлявся належним чином. Його відсутність, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

Судовий розгляд проводиться без фіксування ходу засідання за допомогою технічних засобів відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України.

Ознайомившись зі скаргою та доданими матеріалами, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

При цьому, відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Відповідно до ч. 5 ст. 115 КПК України, при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.

Комплексний аналіз процитованих норм КПК України вказує на те, що, по-перше, строк подання скарги на бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення чітко законом обмежений у часі, оскільки така скарга може бути подана слідчому судді протягом десяти днів після закінчення встановлених законом 24 годин, протягом яких вказані особи зобов`язані внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі поданої заяви про вчинення кримінального правопорушення.

По-друге, у випадку подання скарги після закінчення встановленого законом десятиденного строку на її подання, скарга може бути прийнята до розгляду виключно, якщо особа, яка її подала, заявить клопотання про поновлення пропущеного нею строку та наведе підстави, які свідчать про поважність пропуску такого строку, з підтвердженням їх існування належними та допустимими доказами.

Зі скарги слідує, що повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 13.02.2025 № 772 було фактично отримане Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР у м. Миколаєві 18.02.2025, тому відомості за таким повідомленням слідчий мав внести до ЄРДР до 19.02.2025 включно, а з 20.02.2025 почав відраховуватись десятиденний строк на оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відповідних відомостей за період з 18.02.2025 до 19.02.2025 включно.

У зв`язку з цим, заявник мав право звернутися до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей за його повідомленнями до ЄРДР, з урахуванням факту припадання десятиденного строку оскарження бездіяльності на вихідний день, до 03.03.2025 включно.

Подальше ж отримання заявником 22.12.2025 відповіді з Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР у м. Миколаєві № 16-04-49112-25 від 30.11.2025 щодо того, що відомості за його повідомленнями до ЄРДР не були внесені, на перебіг такого строку не впливає, оскільки як вказано вище, бездіяльність, яка може бути предметом судового розгляду за п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, є вчиненою після спливу 24 годин з часу подання уповноваженій законом особі заяви про кримінальне правопорушення, і строк оскарження такої бездіяльності відраховується саме з цього часу, а не з часу, коли про таку бездіяльність довідався скаржник.

Проте скаржник звернувся до слідчого судді Інгульського районного суду міста Миколаєва із даною скаргою на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР лише 26.12.2025 (сформувавши її в системі «Електронний суд»), тобто майже через десять місяців після закінчення встановленого законом десятиденного строку з моменту відповідної бездіяльності щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за відповідним повідомленням.

При цьому, у поданій слідчому судді скарзі заявник просить поновити пропущений строк звернення зі скаргою, вказуючи, що він дізнався про те, що відомості за його повідомленням про кримінальне правопорушення не були внесені до ЄРДР лише після отримання 22.12.2025 повідомлення щодо цього з Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР у м. Миколаєві.

Однак, враховуючи імперативність положень статей 214, 218, 304 КПК України, слідчий суддя не вважає, що вказані обставини свідчать про поважність пропуску скаржником визначеного законом десятиденного строку звернення до слідчого судді для оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, оскільки граничні дати, в межах яких скаржник міг оскаржити таку бездіяльність до слідчого судді, вказані вище, натомість останній пропустив такий строк майже на десять місяців. Проте, як вказувалось вище, строк оскарження бездіяльності відраховується саме з часу допущення такої бездіяльності, а не з часу, коли про таку бездіяльність довідався скаржник.

За такого, посилання в тексті скарги на те, що скаргу подано до слідчого судді протягом десяти днів з часу отримання письмової відповіді слідчого, не є поважними причинами пропуску встановленого законом строку на оскарження відповідної бездіяльності слідчого при зверненні до суду, оскільки після спливу 24 годин з моменту подання заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення заявник в межах визначеного ст. 304 КПК України десятиденного строку міг та мав право звернутися одразу і безпосередньо до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, без отримання офіційного письмового повідомлення щодо з`ясування результатів розгляду заяви, і щодо цього слідчому судді не надано доказів наявності обставин, які б об`єктивно унеможливлювали звернення зі скаргою безпосередньо до слідчого судді в межах десятиденного строку після завершення 24 годин з моменту подання повідомлення про кримінальне правопорушення.

Також, на переконання слідчого судді, не є поважними причинами пропуску строку оскарження бездіяльності слідчого посилання представника у тексті скарги на те, що військова частина НОМЕР_1 виконувала бойові завдання із захисту держави від збройної агресії російської федерації, що позбавляло можливості військових посадових осіб здійснювати своєчасний моніторинг стану розгляду органом досудового розслідування повідомлень про кримінальні правопорушення; що військова частина не має доступу до ЄРДР, щоб дізнатись про результати розгляду її повідомлення про кримінальне правопорушення; наявність тривалих відключень електроенергії та обмежень доступу до мережі Інтернет; представник скаржника, який подав скаргу до суду, був призначений на посаду лише 11.08.2025, через що не міг раніше звернутися до слідчого судді; військова частина вважала, що слідчий вніс відомості про кримінальне правопорушення за її повідомленням до ЄРДР, виходячи з такого.

По-перше, до матеріалів скарги не додано жодних належних та допустимих доказів того, що протягом встановленого законом десятиденного строку на оскарження бездіяльності слідчого ні командир військової частини, ні будь-яка інша уповноважена ним особа не мали можливості подати скаргу до слідчого судді.

По-друге, загальновідомим є той факт, що протягом весни-літа 2025 року в межах території держави не відбувалося систематичних та тривалих відключень електроенергії, які б впливали на роботу мережі Інтернет та позбавляли можливості скаржника подати скаргу до суду, зокрема шляхом її формування в системі «Електронний суд», оскільки масові систематичні раптові знеструмлення електромережі та уведення відповідних графів відключень почали застосовуватися лише восени 2025 року після обстрілів території держави представниками російської федерації. Однак, незважаючи на такі знеструмлення та проблеми з інтернетом, це не завадило скаржнику в таких умовах подати скаргу саме через мережу Інтернет, що, у свою чергу, спростовує твердження представника скаржника про неможливість подачі скарги раніше, в межах десятиденного строку оскарження бездіяльності слідчого, в той час, коли проблем з електропостачанням та доступом до інтернет-мережі не відбувалося.

По-третє, виходячи з повідомлення слідчого про результати розгляду повідомлення та тексту скарги, військова частина НОМЕР_1 розташована не безпосередньо в зоні активних бойових дій, а в селищі Врадіївка Миколаївської області, що цілком очевидно може свідчити про те, що командир військової частини та інші військові посадові особи, відповідальні за подання заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення, розташовувалися саме за вказаним місцем знаходження військової частини, у зв`язку з чим мали можливість оскаржити до слідчого судді бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР протягом встановленого законом десятиденного строку. При цьому, до матеріалів скарги не було додано будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували нічим не обґрунтовані доводи представника скаржника про те, що вищевказані особи були відсутні або не мали можливості подати скаргу протягом вказаного строку.

По-четверте, призначення ОСОБА_4 , який звернувся із даною скаргою до слідчого судді, відповідальною посадовою особою за виконання обов`язків претензійно-позовної роботи відбулося у серпні 2025 року, проте дану скаргу останній подав до суду не протягом короткого періоду часу після свого призначення, а лише 26.12.2025, тобто через чотири місяці після призначення, що свідчить про неповажність причин такого тривалого пропуску ним строку звернення до слідчого судді. При цьому, як зазначалося вище, наявність тривалих та систематичних відключень електроенергії та проблем з доступом до мережі Інтернет виникла лише в листопаді 2025 року, у зв`язку з чим, представник військової частини мав достатньо часу та можливостей оскаржити бездіяльність слідчого раніше, протягом короткого періоду часу після свого призначення, а не допускаючи такого тривалого безпідставного пропуску строку на подання скарги.

При цьому, надаючи оцінку вищевказаним доводам представника скаржника щодо поважності причин пропуску строку на оскарження бездіяльності слідчого слідчий суддя враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 14.02.2023 у справі № 727/9550/22, згідно з якими «поважність причин визначається судом у разі неможливості своєчасного подання скарги або іншого документа через стихійне лихо, катастрофу, хворобу, відрядження, трагічні та інші непередбачувані події в житті людини, а також будь-які інші обставини, що не дозволили учаснику процесу завчасно подати відповідний документ. Також при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку до уваги має братися у тому числі й поведінка особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала вона розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку або якнайшвидше після його закінчення, чи скористалась вона вже таким правом раніше та інші доречні обставини».

Таким чином, зазначені представником скаржника вищевказані причини пропуску строку оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, оцінка існування яких надана слідчим суддею вище, з урахуванням значного пропуску заявником тривалістю майже 10 місяців встановленого законом десятиденного строку на оскарження бездіяльності слідчого, не є поважними, оскільки є голослівними та не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим у слідчого судді відсутні фактичні підстави для поновлення пропущеного строку через зазначені обставини.

За такого, тривалий пропуск заявником тривалістю майже на десять місяців визначеного ч. 1 ст. 304 КПК України строку на оскарження бездіяльності слідчого за відсутності поважних причин, які б об`єктивно унеможливлювали звернення зі скаргою до суду, не дає слідчому судді достатніх підстав для поновлення пропущеного протягом тривалого періоду часу строку звернення зі скаргою до суду та відкриття провадження за такою скаргою, і однозначно зобов`язує слідчого суддю, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, повернути скаргу особі, яка її подала.

З урахуванням викладеного, оскільки скаржником не наведено поважних причин, які б об`єктивно унеможливлювали його звернення зі скаргою на бездіяльність слідчого до суду протягом визначеного ст. 304 КПК України десятиденного строку з моменту вчинення бездіяльності, тому зазначене є підставою для повернення скарги.

Керуючись статтями 303-304, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу військової частини НОМЕР_1 на бездіяльність слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР у м. Миколаєві щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань повернути особі, яка її подала, у зв`язку з пропуском строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, та відсутністю підстав для його поновлення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1