У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника відділу СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 , подане в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000376 від 30.07.2024, про арешт майна,

встановив:

З вищевказаного клопотання слідчого з`ясовано, що упровадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, за процесуальним керівництвом Закарпатської обласної прокуратури, перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000376 від 30.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

В ході здійснення досудового розслідування встановлено, що 06.06.2014 відділом реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області зареєстровано як юридичну особу Первинну професійну спілку «Правозахисники країни» Демократичного інформаційного агентства країни ( надалі по тексту ППС «ПК») код ЄДРПОУ 39245807, місце реєстрації Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Новоолександрівка, вул. Сурська, 96, основним видом діяльності якої визначено «діяльність професійних спілок» (КВЕД 94.20). Засновниками вказаної юридичної особи виступили, зокрема ОСОБА_4 , ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1 . Натомість, як встановлено в ході досудового розслідування, у період з 01.01.2021 по 04.07.2024 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , (далі ОСОБА_4 ), обіймаючи відповідно до протоколу № 1 від 15.02.2014 посаду голови Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» з 06.06.2014, являючись службовою особою даного суб`єкта господарської діяльності, як юридичної особи приватного права, яка відповідно до ст. 49 Господарського кодексу України від 16.01.2003 № 436-ІV (із змінами та доповненнями) зобов`язана не порушувати права та законні інтереси громадян, інших суб`єктів господарювання, установ, організацій, права місцевого самоврядування і держави, і яка згідно п. 3 ст. 8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996 є відповідальною за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, на яку, згідно п. 6 ст. 8, п. 8 ст. 9 Закону № 996, покладено обов`язок створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку, забезпечення неухильного виконання всіма підрозділами, службами та працівниками, причетними до бухгалтерського обліку, правомірних вимог бухгалтера щодо дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів; а також покладено відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку, недостовірність відображених у них даних, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, скориставшись відсутністю у ППС «Правозахисники країни» ревізійної комісії, маючи в силу своїх повноважень повний доступ до грошових коштів, розміщених на поточних та карткових рахунках даної юридичної особи, відкритих в ПАТ АКБ «Індустріалбанк» UA0003081, UA0236351 та прив`язаних до рахунку картках 283523, НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , умисно, з корисливих мотивів, в особистих інтересах та інтересах своєї сім`ї, шляхом зловживання своїм службовим становищем, без здійснення належного бухгалтерського обліку та оформлення відповідних документів, всупереч інтересам Первинної професійної спілки «Правозахисники країни», здійснив розтрату грошових коштів вказаного громадського об`єднання в сумі 2 115 729, 34 гривень, шляхом придбання продуктів, побутових товарів та послуг, не пов`язаних із статутною діяльністю ППС «Правозахисники країни», чим самим завдав вказаній юридичній особі матеріальних збитків в особливо великих розмірах. Зокрема, це знайшло своє відображення в тому, що в період з 01.01.2021 по 04.07.2024 ОСОБА_4 , як голова ППС «Правозахисники країни», відповідно укладених із ПАТ АКБ «Індустріалбанк» договору на обслуговування клієнтів банку з використанням системи «Клієнт-Банк» від 12.10.2016 за №2102/0950/11/16 та договору про відкриття корпоративного рахунку від 02.08.2021, через систему «Клієнт-Банк» мав повний доступ на розпорядженнями коштами ППС «Правозахисники країни», розміщеними на поточному рахунку спілки НОМЕР_4 та поточному картковому рахунку даної спілки НОМЕР_5 , а також ОСОБА_4 мав можливість зняття готівкових коштів через банкомати за допомогою пластикових карток 283523, 773188, 263033, які за його заявою були видані ПАТ АКБ «Індустріалбанк» під час відкриття карткового рахунку НОМЕР_5 та прив`язані до вказаного рахунку. Крім цього, в зазначений вище період, ОСОБА_4 як голова ППС «Правозахисники країни», відповідно до укладеного із ПАТ КБ «Приватбанк» договору від 19.04.2019, через систему «клієнт-банк» мав повний доступ з правом фінансового підпису до грошових коштів розміщених на розрахунковому рахунку вказаної спілки № НОМЕР_6 . В свою чергу, в період з 01.01.2021 по 04.07.2024, ОСОБА_4 , як голова Первинної професійної спілки «Правозахисники країни», достовірно знаючи, що в даній спілці, всупереч Закону України «Про професійні спілки їх права та гарантії діяльності» та Статуту даної спілки, ревізійну комісію не обрано, фінансовий контроль за витрачанням коштів, отриманих як сплату членських внесків не здійснюється, бухгалтерський облік не ведеться та фінансова звітність даного громадського об`єднання не складається, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і те, що грошові кошти розміщені на рахунках ППС «Правозахисники країни» йому на праві приватної власності не належать, оскільки являються колективною власністю і можуть бути використані лише для здійснення статутної діяльності спілки та не можуть розподілятись як доходи між засновниками (крім оплати їхньої праці, нарахування єдиного соціального внеску), діючи умисно, з корисливих мотивів, зловживаючи своїм службовим становищем, використовуючи пластикові картки прив`язані до поточних рахунків спілки, систематично без укладення письмових договорів та складання первинних бухгалтерських документів від імені ППС «Правозахисники країни» здійснював у зазначений період придбання за кошти спілки продукти харчування, товари та послуги для особистих потреб та потреб його сім`ї всього на загальну суму 2 115 729, 34 гривень, що підтверджується висновком експерта №СЕ-19/107-25/7437-ЕК від 17.06.2025. Внаслідок умисних дій ОСОБА_4 із колективної власності ППС «Правозахсники країни» протиправно вилучено грошові кошти в сумі 2 115 729, 34 гривень, чим самим завдано вказаній спілці матеріальної шкоди в особливо великих розмірах.

Вказано, що в ході проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження, ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України, кваліфікуючими ознаками якого є розтрата чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинена умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах.

Орган досудового розслідування просить накласти арешт на розрахункові рахунки товариства з обмеженою відповідальністю «Правозахисники країни» (): НОМЕР_7 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , відкриті в АКБ «ІндустріалБанк», МФО 313849, та розрахунковий рахунок НОМЕР_6 , відкритий в АТ «Приватбанк», МФО 305299, зокрема і на грошові кошти, що на них містяться, з метою зупинення видаткових операцій за цими рахунками для запобігання спроб продовжити вчиняти розтрату чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, так як грошові кошти, що надійшли на указані рахунки є об`єктом кримінально-протиправних дій і є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, а також накласти арешт шляхом заборони користування та розпорядження іншими поточними, вкладними (депозитними), кореспондентськими рахунками, відкритими ТОВ «Правозахисники країни» () у банківських установах.

В судовому засіданні слідчий просив задовольнити клопотання. В свою чергу захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечила щодо клопотання, оскільки банківські рахунки, зокрема готівкові та безготівкові кошти, не відповідають критеріям ст. 98 КПК України, а накладення арешту на банківські рахунки, де зберігаються кошти юридичної особи, а не особисті кошти підозрюваного, обмежує права профспілки.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, заслухавши позицію учасників, приходить до наступного висновку.

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України: арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України (ч. 3 ст. 170 КПК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення

З системного аналізу вищевказаної норми можна дійти висновку, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину, є знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі його сліди, є об`єктом кримінальних-протиправних дій чи набуто протиправним шляхом.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про банки та банківську діяльність» арешт на кошти та інші цінності юридичних та фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюється виключно за постановою державного виконавця або рішенням суду.

Частиною 2 ст. 59 Закону України «Про банки та банківську діяльність» передбачено, що зупинення видаткових операцій за рахунками юридичних або фізичних осіб здійснюється лише в разі накладання арешту відповідно до ч. 1 цієї статті

Згідно з витягу з ЄРДР ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0000376 від 30.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

12.09.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 5 ст. 191 КК України.

12.09.2025 за постановою слідчого розрахунковими рахунками НОМЕР_7 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , відкритими в АКБ «ІндустріалБанк», МФО 313849, розрахунковим рахунком: НОМЕР_6 , відкритим в АТ «Приватбанк», МФО 305299, а також грошові кошти. на них розміщені, визнано речовими доказами.

До матеріалів клопотання додано серед іншого висновок аналітичного дослідження від 12.11.2024, в якому зазначено, що придбані товари і послуги використані не за статутною діяльністю спілки, експертом документально підтверджується висновок економічного дослідження у кримінальному, провадженні N 0000376 щодо завдання збитків Первинній професійній спілці «Правозахисники країни» () внаслідок нецільового використання грошових коштів від 02.05.2025, щодо нецільового використання коштів Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» () най період з 01.01.2021 по 04.07.2024, на придбання товарів, побутових товарів та послуг, не пов`язаних із статутною діяльністю ППС «Правозахисники країни».

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, оскільки існують ризики, передбачені абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України. Наявність таких ризиків підтверджується обставинами кримінального провадження, а саме що у випадку не вжиття заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказані кошти з високою імовірністю можуть бути зняті з рахунків уповноваженою особою, що може об`єктивно перешкодити дієвості кримінального провадження по встановленню обставин кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, з огляду на конкретні обставини справи, вважає наявними підстави для накладення арешту на вищеказані банківські рахунки ТОВ «Правозахисники країни», що серед іншого не дасть можливості вчиняти протиправні дії щодо грошових коштів у безготівковій формі, які розміщені на перерахованих вище банківських рахунках, а тому слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення даного клопотання.

При цьому в частині клопотання щодо накладення арешту на інші рахунки ТОВ «Правозахисники України» у банківських установах слід відмовити, оскільки таке є неконкретизованим.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Накласти арешт у кримінальному провадженні №0000376 на розрахункові рахунки НОМЕР_7 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , відкриті в АКБ «ІндустріалБанк», МФО 313849, а також на розрахунковий рахунок НОМЕР_6 , відкритий в АТ «Приватбанк», МФО 305299.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1