Чортківський районний суд Тернопільської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року Справа № 608/146/26

Номер провадження1-кс/608/47/2026

Слідчий суддя Чортківського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря с/з ОСОБА_2 , розглянувши в залі судового засідання № 1 в місті Чорткові клопотання старшого слідчого СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000035 від 11.01.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 259 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області майор поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР № 0000035 від 11.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України.

В клопотанні вказав, що 11.01.2026 о 13.09 до чергової частини Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області надійшло повідомлення з органів охорони здоров`я про те що невідомий чоловік з номеру НОМЕР_1 здійснив завідомо неправдиве повідомлення, що підірве багатоквартирний будинок, а саме: ввімкнув камфорку та наповнив квартиру газом по АДРЕСА_1 .

По даному факту СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0000035 внесеного до ЄРДР 11.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України.

Вказує, що 11.01.2026, в порядку ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Саханка, Новоазовського району, Донецької області, жителя АДРЕСА_2 .

В ході даного затримання у ОСОБА_5 вилучено його мобільний телефон марки «ОРРО» із поміщеною в нього SIM картою.

Вилучений в ході затримання мобільний телефон, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а відтак, є речовим доказом у розумінні ч.1 ст.98 КПК України.

З метою встановлення обставин кримінального правопорушення, в тому числі забезпечення кримінального провадження, а саме їх збереження та недопущення сторонніх осіб до них, у зв`язку із проведенням ряду судових експертиз, що при по сторонньому втручанні, може істотно вплинути на хід досудового розслідування необхідно накласти арешт.

Вказані експертизи можливо провести лише за умови збереження речових доказів.

З огляду на викладене, на даний час у кримінальному провадженні необхідно накласти арешт на мобільний телефон з метою його збереження як речового доказу, який зберіг на собі сліди кримінального правопорушення.

Метою накладення арешту на майно є необхідність збереження речових доказів.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Врахувавши наведені обставини, виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказаний телефон, оскільки є достатні підстави вважати, що вони являються речовим доказам у кримінальному провадженні.

Старший слідчий СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, клопотання просив слухати у його відсутності, клопотання підтримує, просить задоволити.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього письмові докази, приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За положеннями ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, а саме в розумінні ч.1 ст. 98 КПК України збереження матеріальних об`єктів, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Метою накладення арешту на майно є необхідність збереження речових доказів.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності до вимог п.п. 1,4 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, а також одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За положеннями ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Вилучений в ході затримання мобільний телефон, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а відтак, є речовим доказом у розумінні ч.1 ст.98 КПК України.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була 6 піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Вирішуючи питання про арешт майна, для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися у клопотанні слідчого чи прокурора, які звертаються з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину.

Європейський Суд з прав людини неодноразово зазначав, що втручання в право на мирне володіння майном повинне здійснюватися з дотриманням справедливого балансу між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).

Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються та метою, якої прагнуть досягти, шляхом ужиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності (рішення у справі «Прессос компанія Нав`єра А.О.» та інші проти Бельгії»).

Таким чином, даючи оцінку відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідкам арешту майна для його власника, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання старшого слідчого слід задоволити, як законне та обгрунтоване.

Врахувавши наведені обставини, слідчий суддя вважає, що старшим слідчим доведена необхідність у накладенні арешту на вказані речі, оскільки є достатні підстави вважати, що вони являються речовим доказам у кримінальному провадженні та можуть бути використані, як доказ доведення факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також з метою збереження речових доказів, які необхідні для проведення усіх необхідних експертиз, інших слідчих дій, для дослідження усіх обставин справи, а також те, що незастосування арешту даного майна шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування може призвести до приховування, пошкодження, зникнення даного майна або знищення слідової інформації на ньому, необхідно накласти на вказані речі арешт.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 172, 173, 175 Кримінального процесуального кодексу України, слідча суддя,

У Х В А Л И Л А:

Клопотання старшого слідчого СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000035 від 11.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України - задоволити.

Накласти арешт на: мобільний телефон марки «ОРРО» із поміщеною в нього SIM картою, який був вилучений в ході затримання у ОСОБА_5 .

Роз`яснити, що відповідно до вимог ст. 174 Кримінального процесуального кодексу України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково, якщо буде доведено, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга апеляційному суду Тернопільської області через Чортківський районний суд Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, або в той же строк з дня отримання її копії.

Слідчий суддя:/підпис/

З оригіналом згідно:

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах кримінального провадження №0000035 від 11.01.2026.

Ухвала набрала законної сили " " __________________ року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Копію ухвали видано " " _________________ року.

Секретар: