ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 674/1536/24

Провадження № 11-кп/820/570/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

доповідача-судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

представника потерпілої

юридичної особи ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, кримінальне провадження № 0000071 від 05.05.2023 року за апеляційною скаргою обвинуваченого за ч. 1 ст. 249 КК України ОСОБА_6 на вирок Дунаєвецького районногосуду Хмельницької області від 19 червня 2025,

в с т а н о в и л а:

Цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Великий Жванчик Дунаєвецького району Хмельницької області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, та призначено покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.59-1 КК України покладено на засудженого ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнуто з ОСОБА_6 в дохід держави процесуальні витрати за проведення інженерно-екологічних експертиз у розмірі 11 657 (одинадцять тисяч шістсот п`ятдесят сім) гривень 16 (шістнадцять) копійок.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 687 926 (шістсот вісімдесят сім тисяч дев`ятсот двадцять шість) гривень відшкодування шкоди заподіяної природному середовищу кримінальним правопорушенням.

Скасовано арешт на майно, яке зазначене в ухвалі слідчого судді Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 08.05.2023 (справа №674/713/23).

На підставі ст.ст.96-1, 96-2 КК України застосовано спеціальну конфіскацію та конфісковано у власність держави:

- надувний човен «Bark» із двома веслами та сидінням; рибальську сітку №1 довжиною 70 м., висотою 2 м, з вічком 6х6 см, рибальську сітку №2 довжиною 60 м., висотою 2 м, з вічком 6х6 см, рибальську сітку №3 довжиною 64 м висотою 2 м, з вічком вічком 7x7 см, рибальську сітку №4 довжиною 65 м, висотою 3 м, з вічком 7х7 см, рибальську сітку №5, довжиною 70 м, висотою 2 м, з вічком 5x5 см, рибальську сітку №6 довжиною 60 м, висотою 2 м, з вічком 5x5 см, рибальську сітку №7 довжиною 58 м, висотою 4 м з вічком 6x6 см, рибальську сітку №8 довжиною 80 м, висотою 3 м, з вічком 6x6 см, рибальську сітку №9 довжиною 58 м, висотою 2 м, з вічком 4x4 см, рибальську сітку №10 довжиною 68 м, висотою 2 м, з вічком 5x5 см, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області;

- рибу виду «Вирезуб причорноморський» - 1 шт., виду «Лящ» - 365 шт., виду «Плітка» - 2 шт., виду «Судак» - 9 шт., виду «Сом» - 3 шт., виду «Карась сріблястий» - 1 шт., виду «Короп (Сазан)» - 1 шт., раки 6 шт., які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області.

За вироком суду, в темну пору доби з 03 на 04 травня 2023 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи в с. Сокілець Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, маючи на меті незаконно добути рибу у річці Ушиця, знаючи про заборону вилову риби в нерестовий період, яка визначена наказом Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Хмельницькій області від 28.03.2023 № 28-од «Про встановлення весняно-літньої заборони на лов (добування) водних біоресурсів у рибгосподарських водних об`єктах Хмельницької області у 2023 році», без документів дозвільного характеру у сфері рибного господарства, передбачених Законом України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», не маючи права на спеціальне використання водних живих ресурсів, передбаченого Правилами промислового рибальства у внутрішніх рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах), затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 10 квітня 2023 року № 785, забороненими знаряддями лову і способами добування (вилову) водних біоресурсів, визначених правилами любительського рибальства, затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 19 вересня 2022 року № 700, усвідомлюючи протиправність своїх дій, виключно, для власного збагачення, діючи приховано, пішов на берег річки Ушиця, що неподалік с. Сокілець Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, де знаходячись за координатами 48.736067, 27.054186, за допомогою надувного човна марки «Ваrk» з двома веслами заплив на річку Ушиця та занурив у воду заборонене знаряддя для лову риби - «одностінну риболовну сітку» в кількості 10 штук, а саме: рибальську сітку №1 довжиною 70 м., висотою 2 м, з вічком 6х6 см, рибальську сітку №3 довжиною 64 м висотою 2 м, з вічком вічком 7x7 см, рибальську сітку №4 довжиною 65 м, висотою 3 м, з вічком 7х7 см, рибальську сітку №5, довжиною 70 м, висотою 2 м, з вічком 5x5 см, рибальську сітку №6 довжиною 60 м, висотою 2 м, з вічком 5x5 см, рибальську сітку №7 довжиною 58 м, висотою 4 м з вічком 6x6 см, рибальську сітку №8 довжиною 80 м, висотою 3 м, з вічком 6x6 см, рибальську сітку №9 довжиною 58 м, висотою 2 м, з вічком 4x4 см, рибальську сітку №10 довжиною 68 м, висотою 2 м, з вічком 5x5 см, які залишив на нічний період часу у вказаній річці.

В подальшому, продовжуючи реалізовувати свій єдиний протиправний умисел, спрямований на незаконне зайняття рибним промислом, в період часу з 21 год. 30 хв. 04.05.2023 по 01 год. 55 хв. 05.05.2023 ОСОБА_6 , діючи в період нересту, умисно, за допомогою вищезгаданого надувного човна з веслами, діставшись до місця попередньо розміщених ним сіток у річці Ушиця, витягнув із води належні йому десять риболовних сіток та зібрав рибу, яка потрапила в їх тенета, а саме 1 рибину виду «Вирезуб причорноморський» вартістю 10000 грн, який занесений до Червоної книги України, триста шістдесят п`ять рибин виду «Лящ» вартістю 1649 грн за один екземпляр загальною вартістю 601885 грн, дві рибини виду «Плітка» вартістю 1564 грн за один екземпляр загальною вартістю 3128 грн, дев`ять рибин виду «Судак» вартістю 3587 грн за один екземпляр загальною вартістю 32283 грн, 3 рибини виду «Сом» вартістю 5117 грн за один екземпляр загальною вартістю 15351 грн, одну рибину виду «Карась сріблястий» вартістю 1581 грн, одну рибину виду «Короп (Сазан)» вартістю 3706 грн, шість «Раків» вартістю 3332 грн за один екземпляр загальною вартістю 19992 грн. У результаті незаконних, протиправних та умисних дій ОСОБА_6 спричинив істотну майнову шкоду навколишньому природньому середовищу - державі в особі Держаної екологічної інспекції у Хмельницької області в розмірі 687 926 грн.

Такі ОСОБА_9 суд кваліфікував за ч.1 ст.249 КК України,як незаконне зайняття рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду.

Не погоджуючись з вироком суду,обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати та ухвалити новий, якимвиправдати його на підставі п.2 ч.1 ст. 373 КПК України, за не доведеністю вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.249 КК України. Цивільний позов залишити без розгляду

Вважає вирок суду незаконним, оскільки судом не взято до уваги фактичні обставини справи.Апелянт стверджує, що при розгляді даного кримінального провадження суд першої інстанції зобов`язаний був ухвалити виправдувальний вирок, на підставі п.2 ч. 1 ст. 373 КПК України, так як стороною обвинувачення не було доведено вчинення ним будь-яких протиправних дій, а тому і відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ч. 1 ст.249 КК України. Також, судом залишено поза увагою істотне порушення Кримінально процесуального закону працівниками водної поліції, щодо його затримання та ухилився надати оцінку їхнім діям. Апелянт звертає увагу, що оглядаючи в судовому засіданні відеофайли з відеозаписами з нагрудних камер працівників водної поліції, працівник поліції ОСОБА_10 , який його зупинив, чітко зазначив ОСОБА_6 , що він є затриманим та розпочав фактично здійснювати його допит, не роз`яснюючи ОСОБА_6 його права передбачені КПК, тому відповідно до пункту 3 частини 2 статті 87 КПК, суд повинен був визнати істотним порушенням прав людини, та визнати недопустимими його показання,під час спілкування з працівником поліції, так як було порушено його право зберігати мовчання і не свідчити проти себе. Однак, суд першої інстанції, прийшов до іншого висновку, що його права не були порушені, а тому відеозаписи є належним та допустимим доказом вчинення ним кримінального проступку.Щодо протоколу огляду місця події від 05.05.2023 то стороною захисту зверталась увага суду на те, що дізнавачу, який проводив огляд місця події, було відомо, що працівниками водної поліції був затриманий ОСОБА_6 ще до вибуття до місця події, однак ним не було вжиті заходи щодо повідомлення регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про його затримання.Апелянт звертає увагу суду, що суд першої інстанції, фактично не маючи належних та допустимих доказів його вини, визнав його винним на припущеннях, а всі сумніви повинні були трактуватись на його користь.Так, під час судового розгляду справи стороною захисту надавались докази того, що відеофайли, які досліджуватись в судовому засіданні стороною обвинувачення не знайшли свого підтвердження у їх отриманні в законний спосіб, так як з якого джерела вони були отримані так і не було встановлено, а тому, в силу закону, суд зобов`язаний був їх визнати недопустимими доказами, що не було зроблено.Також обвинувачений звертає увагу, що працівниками поліції, будь-якої причетності його до кримінального проступку, на його одежі не було виявлено, а саме риб`ячої луски, однак, суд першої інстанції залишив вказану обставину поза увагою.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який вважає вирок суду законним та вмотивованим, вивчивши та перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що в задоволенні поданої апеляційної скарги слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанцій у межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За приписами ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції, під час розгляду цього кримінального провадження, дотримано наведені вище вимоги кримінального процесуального закону, спрямовані на встановлення об`єктивної істини у справі, а його висновки про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України, за який його засуджено, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються наявними в матеріалах справи та викладеними у вироку доказами, які судом всебічно і повно досліджені та правильно і об`єктивно оцінені в їх сукупності та взаємозв`язку.

Суд першої інстанції, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження, у відповідності до вимог ч.1 ст. 337 КПК України, згідно з якими судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Матеріалами провадження з`ясовано, що судове слідство у ньому проведено з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону, таких порушень цього закону, котрі були б суттєвими і тягли за собою скасування вироку, у справі не допущено.

Перевіривши апеляційні вимоги обвинуваченого ОСОБА_6 , колегія суддів вважає їх безпідставними з огляду на наступне.

Згідно з диспозицією ч. 1 ст. 249 КК об`єктом цього кримінального правопорушення є встановлений порядок раціонального використання, охорони і відтворення риб та інших об`єктів водної фауни як важливої складової частини навколишнього природного середовища.

Предметом злочину виступають водні живі ресурси, це, зокрема риби різних видів на всіх стадіях свого розвитку.

Об`єктивна сторона наведеного кримінального правопорушення характеризується сукупністю трьох ознак: 1) діяння незаконне зайняття рибним добувним промислом; 2) наслідки у вигляді істотної шкоди; 3) причинний зв`язок між діянням і наслідками.

Зайняття водним добувним промислом це дії, які полягають у вилученні (ловля, збирання, добування тощо) будь-якими знаряддями (промисловими, любительськими, забороненими) водних живих ресурсів із природного середовища

З вироку суду першої інстанції та матеріалів кримінального провадження убачається, що судом досліджені всі обставини, які могли мати значення в даному кримінальному провадженні, тому твердження апелянта в апеляційній скарзі та судовому засіданні апеляційної інстанції, що районний суд неповно оцінив наявні у справі докази, а також дійшов до невірних і суперечливих висновків щодо винуватості ОСОБА_6 , у вчиненому діянні, не заслуговують на увагу і колегія суддів погодитись з ними не може та вважає їх необґрунтованими й такими, що не доводяться доказами.

Як у суді першої, так і в суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_6 , не визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку та показав, що того дня прийшов припнути коні, пішов через кладку, щоб поглянути на місця поблизу. Поки обійшов місцевість почало темніти, побачив когось, хто витягав сітки, попросив щоб допоміг переправитись на інший берег. Підплив на лодці до берега, невідомий чоловік поплив далі, а його затримали. Вказав, що з моменту затримання права йому не роз`яснювали, право на захист забезпечено не було, його схопили, повідомили дружині про затримання у комендантську годину. Коли прийшла дружина з донькою, було вже пізно, біля 3 години ночі, з моменту затримання до ранку перебував у тій місцевості. За вказівкою слідчого кіньми вивозив рибу, на горі рибу забрали в автомобіль. Про те, що був нерест він знав, сітки знімав невідомий йому чоловік, не місцевий. Також вказав, що цивільний позов не визнає.

Проте, при перевірці вироку суду першої інстанції, апеляційним судом встановлено, що свої висновки про доведеність винуватості ОСОБА_6 , у у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України, а саме як незаконне зайняття рибним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду, районний суд обґрунтував безпосередньо дослідженими доказами в судовому засіданні, які перевірені апеляційною інстанцією, та яким надана належна юридична оцінка.

Так, згідно з показаннями свідка ОСОБА_11 , він є інспектором Хмельницького рибоохоронного патруля, поступила інформація, що на річці кидають сітки. Вони розділилися з колегами на дві групи, одна група була зі сторони с. Липи, а на іншій керівник. Було вже темно, десь після 21 год. чи пізніше почули звук лодки, весел та побачили в тепловізорі на середині річки Ушиця, де розлив і риба йде на нерест, що чоловік на човні знімає сітки, складав їх у мішок і завантажував на човен та поплив у бік с. Сокілець на протилежний берег. Дочекалися поки чоловік завантажив мішки в лодку і поплив по течії, де його і затримали інші працівники. З ОСОБА_6 був ще один чоловік, який втік. Викликали слідчо-оперативну групу та дізнавач складав відповідні матеріали.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 підтвердив, що він є старшим інспектором рибоохоронного патруля. 04.05.2023 був здійснений виїзд, оскільки їм на радіостанцію поступило повідомлення, що в їх бік рухається човен з двома людьми. Розділились на дві групи, був у групі з ОСОБА_11 , були зліва по течії в с. Липи, на правій стороні був їх керівник. Побачили, що у човні було двоє людей, один вийшов, інший відплив і знімав сітки, складав у човен і відвозив на берег. Коли чоловік повозив усі мішки, витрусив воду з човна, зложив усі мішки та відвіз на берег. Другий чоловік ходив по березі, слідкував щоб не було нікого. У тепловізор побачили худощавого згорбленого чоловіка невисокого росту, обличчя не бачив, тілобудова схожа на обвинуваченого ОСОБА_6 .

За показаннями свідка ОСОБА_13 , він є начальником сектору водної поліції У вказаний день надійшла інформація, що на річці Ушиця здійснюється вилов риби. Прибули на місце, був навпроти с. Сокілець. Побачив, що рухається човен, в якому двоє чоловіків. Молодий чоловік вийшов на одну сторону, старший чоловік поплив на розлив, витягував сітки і складав у човен, рухався зі сторони с. Липи до с. Косівці. Чоловік почергово вивозив мішки на берег, потім склав мішки в човен. Молодий чоловік сів у човен і вони вдвох поплили вверх, десь за 50 м вони підплили до берега, де була друга група. Молодий чоловік втік човном на інший берег та залишив його там. В човні було повно мішків з рибою десь 8-10 мішків, а людина, яка збирала сітки точно ОСОБА_6 . Після чого приїхав дізнавач і сказав відштовхнути човен до них, у човні було видно сітки та мішки з рибою.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показав, що 04.05.2023 подзвонив начальник і сказав, що біля с. Сокілець, на річці, розкинули сітки. Виїхали на місце та розділилися на групи. Просиділи в тому місці до темна, почули, що щось гупнуло та звуки накачування човна та хлюпіт весел по воді. Дали сигнал начальнику, який був на Новоушицькій стороні. Через деякий час пішли на те місце, де накачували човен, там було покривало, коні були за 50 м. Далі чув, що людина знімає сітки, хлопці повідомили, що човен йде вверх по течії у їх сторону. Побачили, що підплив човен з двома людьми, підбіг до човна, чоловік, який у ньому був відштовхнувся і поплив на інший берег, потім втік. Інший чоловік ОСОБА_6 вів себе спокійно, не затримували його, права йому роз`яснювали, чекали групу близько трьох годин. Також до моменту затримання ОСОБА_6 приходили його дружина та донька, пізніше жінки пішли, а обвинуваченого попросили залишитися.

Зазначені показання працівників сектору водної поліції суд врахував, в частині обставин виявлення ними кримінального правопорушення з незаконного зайняття рибним добувним промислом ОСОБА_6 та відповідно повідомлення про це дізнавача.

Колегія суддів вважає, що показання цих свідків є послідовними, узгоджуються між собою та іншими письмовими доказами, підтверджують вину ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Крім того, винуватість ОСОБА_6 об`єктивно підтверджується даними:

-протоколу огляду місця події від 05.05.2023 із диском та таблицею-ілюстрації до нього, яким зафіксовано, що на березі річки Ушиця, що проходить поряд із с. Сокілець Дунаєвецької ОТГ, Кам`янець-Подільського району виявлено та вилучено надувний човен з двома веслами, 10 рибальських сіток загальною довжиною 653 м., 6 раків, 365 лящів, 9 судаків, 3 соми, 2 плітки, 1 карась, 1 короп (сазан) та 1веризуб, загальною кількістю 388 рибин та вагою 263,3 кг;

-протоколу огляду речей від 18.09.2024, відповідно до якого оглянуті оптичні диски формату DVD+R «Verbatim», на одному з яких містяться 4 відеофайли з відеозаписами, на іншому 2 відеофайли з відеозаписами; відеофіксація здійснюється за допомогою тепловізійного монокуляра та із нагрудної камери працівника поліції. На диску формату DVD-R з відеозаписом із тепловізійного монокуляра та із нагрудної камери працівника поліції за 05.05.2023 видно, що на річці Ушиця, поблизу с. Сокілець, Кам`янець-Подільського району Хмельницької області виявлено двох чоловіків, які пливуть на човні вздовж берегу річки. Далі на берег вийшов один із чоловіків, який дивиться в напрямку працівника поліції. Також зображено човен, на якому знаходиться особа, яка рухається у протилежному напрямку від берега. Далі чоловік вийшов із човна на берег та представився як ОСОБА_6 , який спілкується із працівником поліції та на його запитання відповідає, зокрема, «є десять мішків із рибою», «сітки добу тримали у воді», «сіток всього десять»;

-висновку експерта за результатами проведеної судової інженерно-екологічної експертизи №591/23-22 від 06.02.2024, з якого слідує, що сума збитків, заподіяних внаслідок вилову риби, занесеної до Червоної книги України виду вирезуб причорноморський, в кількості однієї штуки, на р. Ушиця, поруч із с. Сокілець Кам`янець-Подільського району Хмельницької області становить 10 000 грн.;

-висновку експерта за результатами проведеної судової інженерно-екологічної експертизи №590/23-22 від 08.02.2024, відповідно до якого сума збитків, заподіяних внаслідок незаконного, як встановлено слідством, вилову риби в кількості 365 штук виду лящ, 9 штук риби виду судак звичайний, 3 штуки риби виду сом, 2 штуки риби виду плітка, 1 штука риби виду карась сріблястий, 1 штука риби виду сазан та 6 штук раків на р. Ушиця, поруч із с. Сокілець Кам`янець-Подільського району Хмельницької області становить 677 926 грн. Шкоду, заподіяну рибному господарству, внаслідок незаконного вилову цієї риби можна вважати істотною за критерієм «вилов риби в період нересту».

-наказу Управління державного агенства меліорації та рибного господарства у Хмельницькій області «Про встановлення весняно-літньої заборони на лов (добування) водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах Хмельницької області у 2023 році від 28.03.2023 №28-од, згідно з яким встановлені терміни весняно-літньої заборони на лов (добування) водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах Хмельницької області у 2023 році: у корінних водах річок - з 01.04. по 20.05., р. Дністер з усіма притоками з 01.04. по 10.06., на водосховищах з 01.04. по 09.06., в придаткових водах з 01.04. по 30.06. Любительське рибальство здійснювати відповідно до Правил любительського і спортивного рибальства;

-Листа Управління державного агенства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Хмельницькій області №1-2-9/852-24 від 16.08.2024, з якого слідує, що адміністративні матеріали по факту незаконного добування (вилову) водних біоресурсів, який мав місце 05.05.2023, на р. Ушиця, що поблизу с. Сокілець стосовно ОСОБА_6 державними інспекторами Управління не складалися.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, оцінивши у сукупності досліджені докази, про те, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.

Колегія суддів переконана, що при ухваленні вироку судом першої інстанції дотримано стандарт доведення поза розумним сумнівом, оскільки сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду.

З урахуванням наведеного, колегія суддів робить висновок про відсутність підстав для розумного сумніву в доведеності винуватості ОСОБА_6 , через те, що версія сторони захисту щодо невинуватості обвинуваченого, була спростована фактами, встановленими на підставі допустимих доказів.

Підстав для закриття кримінального провадження, як про це ставить питання в апеляційній скарзі обвинувачений, колегія суддів не знаходить.

Суд першої інстанції належним чином мотивував свій висновок щодо належності, допустимості, достатності доказів та обґрунтовано поклав їх в основу обвинувального вироку.

Так, дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.249 КК України, які виразились у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду.

Доводи апелянта ОСОБА_6 про незаконність вироку колегія суддів відхиляє, оскільки підстав визнавати недопустимими чи неналежними докази, на які є посилання в апеляційній скарзі, і які суд поклав в основу його обвинувачення, немає.

Посилання апелянта на те, що стороною обвинувачення не доведено вчинення ним будь-яких протиправних дій, спростовується дослідженими судом доказами.

Так, у ході судового розгляду були досліджені протокол огляду місця події, рапорт працівників водної поліції, вилучені знаряддя незаконного вилову риби, а також відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, які чітко зафіксували факт перебування ОСОБА_6 на водоймі із забороненими знаряддями лову та наявність у нього незаконно добутої риби.

Твердження апелянта про істотні порушення вимог КПК України, під час його затримання, також не знайшли підтвердження. Із відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що будь-яких неправомірних дій з боку поліцейських не було. ОСОБА_6 було роз`яснено підстави перевірки, його права не порушувались, а проведені слідчі дії здійснено відповідно до вимог закону.

Відеозапис зафіксував лише первинне спілкування працівників поліції з особою, яка вчинила адміністративне чи кримінальне правопорушення, без складання протоколу затримання та без обмеження її свободи пересування. Тому посилання апелянта на порушення його права зберігати мовчання та не свідчити проти себе є безпідставним, оскільки він не перебував у статусі затриманої особи.

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав відеозаписи належним та допустимим доказом, відповідно до ст. 84, 99, 100 КПК України, оскільки вони отримані законним шляхом та підтверджують факт вчинення ОСОБА_6 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Посилання апелянта на те, що відеофайли, долучені стороною обвинувачення, були отримані незаконним шляхом, не підтверджуються жодними об`єктивними даними. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що відеозаписи були отримані із нагрудних відеореєстраторів працівників водної поліції, відповідно до вимог ст. 99 КПК України, що підтверджується рапортами працівників поліції та описом носіїв інформації, долучених до матеріалів справи. Під час судового розгляду стороною захисту не надано жодного доказу, який би свідчив про порушення порядку отримання цих відеоматеріалів або про їх фальсифікацію.

Відповідно до ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Суд першої інстанції належно перевірив походження, цілісність та автентичність зазначених відеозаписів і дійшов обґрунтованого висновку про їхню допустимість та належність.

Твердження апелянта про те, що відсутність на його одязі риб`ячої луски нібито свідчить про його непричетність до вчинення кримінального проступку, є безпідставним і не спростовує інших доказів, які прямо підтверджують факт незаконного вилову риби саме ОСОБА_6 . Наявність чи відсутність луски на одязі не є визначальним критерієм доведення вини у справах цієї категорії.

Серед іншого, колегія суддів звертає увагу на те, що доводи сторони захисту про порушення права на захист у зв`язку із затриманням обвинуваченого не знайшли свого підтвердження, оскільки, після виявлення правопорушення працівниками водної поліції, першочергово, було викликано слідчо-оперативну групу та запропоновано ОСОБА_6 їх дочекатися, що ним і було зроблено. В подальшому, після прибуття дізнавача, з урахуванням положень ч. 6 ст. 237 КПК України, згідно з якими дізнавач мав право заборонити будь-якій особі залишати місце огляду до його закінчення та вчиняти будь-які дії, шо заважають проведенню огляду, було проведено огляд місця події за участю ОСОБА_6 .

Таке обмеження під час проведення огляду місця події не може свідчити про фактичне затримання особи як підозрюваного у вчиненні злочину, що відповідно і не вимагало від дізнавача складати протокол затримання та повідомляти про таку подію регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги. Також ОСОБА_6 не вимагав присутності захисника, участь якого у даному кримінальному провадженні, згідно з приписами ст.52 КПК України, не є обов`язковою.

Вказані обставини також підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_14 про те, що ОСОБА_6 поводив себе спокійно, його ніхто не затримував, чекали слідчо-оперативну групу близько трьох годин, ОСОБА_6 , у свою чергу місце події не залишав, про його незаконне затримання не повідомляв.

Твердження сторони захисту про те, що дізнавачу, який проводив огляд місця події було відомо про затримання ОСОБА_6 , однак, ним не було повідомлено регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги, не відповідає дійсності та нічим не підтверджено. Дізнавач ОСОБА_15 , в судовому засіданні не допитувався, а добровільність перебування ОСОБА_6 на місці події підтверджується відеозаписом до протоколу огляду місця події від 05.05.2023.

Необгрунтованими є твердження сторони захисту і про те, що працівниками поліції не було надано оригіналу відеозапису події кримінального правопорушення, виходячи з наступного.

Долучені стороною захисту, в судовому засіданні, відеофайли, отримані у відповідь на адвокатський запит №28221-2024 від 29.10.2024 з Кам`янець- Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області, є ідентичними тим, які долучено стороною обвинувачення.

Переглянуті в судовому засіданні відеозаписи сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, не містять ознак фальсифікації, фабрикації, натомість містять відеофайли, які є чіткими, зрозумілими, містять інформацію та повністю відтворюють обставини вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення.

Крім того, згідно Журналу обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації працівники поліції 01.05.2023 отримали та 06.05.2023 здали: ОСОБА_13 бодікамеру № 4 та радіостанцію № 11; ОСОБА_16 тепловізор № 2 та радіостанцію № 1; ОСОБА_17 бодікамеру № 10, радіостанцію № 12 та бінокль № 1; ОСОБА_12 бодікамеру № 12 та тепловізор № 2; ОСОБА_14 бодікамеру № 5, радіостанцію № 13 та бінокль № 2, якими відбулась фіксація кримінального правопорушення.

Також у інформації зазначено, що відповідно до п. 4 Розділу VIII Загальний порядок зберігання та видачі відеозаписів, наказу МВС України від 18.12.2018 №1026 строк зберігання відеозаписів, що стосується вказаного факту збільшено у зв`язку із використання їх у рамках розслідування кримінального провадження та вони зберігаються у Кам`янець-Подільському РУП ГУНП в Хмельницькій області.

В апеляційній скарзі містяться також інші аргументи захисту, які не потребують детального аналізу суду та не мають будь-якого вирішального значення в цьому провадженні. При цьому колегія суддів виходить з усталеної практики ЄСПЛ. Так, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі RuizTorija v. Spain від 09.12.1994, № 303-A, § 29; рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява № 4909/04, § 58).

На думку колегії суддів, у цьому провадженні надані відповіді на всі вагомі аргументи поданої апеляційної скарги.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд, у відповідності до ст.65 КК України, врахував сукупність обставин, при яких вчинено кримінальне правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до положень ст.ст. 66, 67 КК України, не встановлено.

З врахуванням обставин справи, характеру вчиненого діяння, особи обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує, що він у силу ст.89 КК України не судимий (а.к.п.97-98, 162-163), офіційно не працює, на обліку лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.к.п.100-101, 166), має постійне місце проживання за яким характеризується позитивно (а.к.п.103, 168).

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги, та враховуючи наведені вище обставини, дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що останній не працює та не отримує постійних доходів, завдану шкоду не відшкодував, тому суд обґрунтовано призначив йому покарання у виді пробаційного нагляду у межах, передбачених санкцією ч.1 ст.249 КК України.

Колегія суддів приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідків, даних про особу обвинуваченого та визначено в межах санкції відповідної статті.

Саме таке покарання буде сприяти досягненню мети, передбаченої ст.50 КК України, виправлення засудженого і запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Окрім, того, при вирішенні цивільного позову колегія суддів виходить із наступного.

У кримінальному провадженні Державною екологічною інспекцією у Хмельницькій області заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, заподіяної природному середовищу кримінальним правопорушенням у розмірі 687 926 грн.

Представник потерпілого Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області ОСОБА_8 у судовому засіданні цивільний позов підтримав у повному обсязі. Під час досудового розслідування шкода у добровільному порядку обвинуваченими не відшкодована.

Цивільний позов обвинувачений не визнав.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні цивільного позову та зазначив, що немає доказів заподіяння шкоди на заявлену суму, цивільний позов не відповідає вимогам чинного законодавства та необгрунтований.

Відповідно до ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Статтею 5 Закону України «Про тваринний світ» визначено, що право власності на об`єкти тваринного світу набувається та реалізується відповідно до Конституції України, цього Закону та інших законів України. Об`єкти тваринного світу, які перебувають у стані природної волі і знаходяться в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника об`єктів тваринного світу, які є природним ресурсом загальнодержавного значення, здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Згідно зі ст.47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, зараховуються у місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища.

Відповідно до положень ст.63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» №1209 від 21.11.2011, встановлено такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України (неоподатковуваного мінімуму доходів громадян), зокрема: лящ 97, плітка 92, судак 211, сом 301, карась сріблястий 93, сазан 218, раки 196.

Згідно з Додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України №1030 від 07.11.2012 «Про розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного і рослинного світу, занесених до червоної книги України, а також за знищення чи погіршення середовища х перебування (зростання)» розмір компенсації за рибу виду «Вирезуб причорноморський» 10 000 грн за 1 шт.

Як встановлено під час розгляду кримінального провадження, загальна сума заподіяної шкоди внаслідок незаконного вилову риби: виду «Вирезуб причорноморський» - 1 шт., виду «Лящ» - 365 шт., виду «Плітка» - 2 шт., виду «Судак» - 9 шт., виду «Сом» - 3 шт., виду «Карась сріблястий» - 1 шт., виду «Короп (Сазан)» - 1 шт., раки 6 шт. у загальному розмірі становить 687 926 грн, що підтверджується висновками експертів за результатами проведення судових інженерно-економічних експертиз №590/23-22 від 08.02.2024, №591/23-22 від 06.02.2024.

У відповідності до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 10.12.2004 №17 «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля»: «вилов риби в період нересту» шкода рибному господарству України, яка завдана вилученням водних біоресурсів, відповідно до огляду місця події від 05.05.2023, розглядається як істотна.

За встановлених судом обставин, суд обґрунтовано дійшов висновку, що розмір шкоди навколишньому середовищу від вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення є доведеним належними і допустимими доказами та підлягає задоволенню.

Витрати на залучення експертів, при проведенні інженерно-екологічної експертизи, згідно з висновком експерта №590/23-22 від 08.02.2024 становить у розмірі 7 532,46 грн та при проведенні інженерно-екологічної експертизи згідно з висновком експерта №591/23-22 від 06.02.2024 становить 4 124,70 грн, а всього 11 657,16, що обґрунтовано стягнуто з обвинуваченого в дохід держави.

Тому колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком місцевого суду щодо розв`язання цивільного позову про відшкодування шкоди, заподіяної природньому середовищу кримінальним правопорушенням.

З огляду на наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що визначена сума відшкодувань відповідає вимогам Закону, є належно підтвердженою, а тому рішення суду з цього приводу слід залишити без змін.

Як передбачено ч.1 ст.96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого в тому числі частиною першою статей 248, 249 КК України.

Пунктом 4 ч.1 ст.96-2 КК України передбачено, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Таким чином, відповідно до положень ст.100 КПК України вилучене знаряддя лову у вигляді надувного човна «Bark» із двома веслами та сидінням, рибальських сіток та риби підлягає спеціальній конфіскації.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які би були підставами для скасування оскаржуваного вироку, судом апеляційної інстанції не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и л а:

Вирок Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 19 червня 2025 стосовно обвинуваченого за ч. 1 ст. 249 КК України ОСОБА_6 залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_1 ОСОБА_2