Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 494/1667/18

Номер провадження: 1-кп/511/37/25

16.09.2025 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 (дистанційно),

захисника ОСОБА_5 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Роздільна заяву захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про відвід прокурора ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000161 від 23.05.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України

ВСТАНОВИВ:

01.02.2023 року до Роздільнянського районного суду Одеської області з Одеського апеляційного суду після скасування ухвали Роздільнянського районного суду Одеської області від 14.11.2022 року надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000161 від 23.05.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

16.09.2025 року захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 усно заявив відвід прокурору Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , який мотивований тим, що прокурор групи прокурорів в даному кримінальному провадженні здійснює свої повноваження безпідставно, постанова про заміну та призначення групи прокурорів від 30.08.2023 року заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 , якою надавались повноваження прокурору ОСОБА_3 втратила чинність на підставі ст.37 КПК України у зв`язку відведенням від участі у кримінальному провадженні прокурора ОСОБА_7 ухвалою Роздільнянського районного суду від 25.04.2025 року. Іншої постанови про заміну та призначення групи прокурорів в матеріалах кримінального провадження немає.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримав дану заяву з підстав, в ній викладених, просив її задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив не розглядати заявлений його захисником відвід прокурору, доки він не спрямує до суду запит і не отримає відповідь на нього.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення заяви, посилаючись на необґрунтованість даного клопотання. Зазначив, що доводи сторони захисту є хибними, він здійснює свої повноваження в даному кримінальному провадженні на підставі постанови про заміну та призначення групи прокурорів від 30.08.2023 року за підписом заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 . Вказана постанова не змінена, не скасована, а отже є чинною.

Заслухавши думку учасників процесу по суті заяви, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 77 КПК України прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні , якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Згідно із положеннями ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

2. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

3. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

4. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

5. Відвід повинен бути вмотивованим.

Частиною другою ст. 19 Конституції України встановлено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У теоретичному аспекті «належна правова процедура» - це форма здійснення правосуддя, яку утворюють сукупність гарантій прав людини процесуального характеру, спрямовані на досягнення процедурної справедливості правосуддя. До гарантій, які у своїй сукупності формують належну правову процедуру, відносяться право на судовий захист, право на ефективне розслідування; право на швидкий суд; право на публічний суд; право на неупереджений суд; право на суд неупереджених присяжних; право на змагальний процес; презумпція невинуватості; право не свідчити проти себе; право на допит в суді свідків обвинувачення; право на допомогу адвоката під час судового розгляду; право бути вислуханим; право не піддаватися двічі покаранню за один й той самий злочин; право на безпосередній процес; право на безперервний процес; право на оскарження.

Застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права та передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії, і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

Застосування належної правової процедури у кримінальному провадженні - це встановлені кримінальним процесуальним законодавством способи реалізації норм кримінального процесуального права, що забезпечують досягнення цілей правового регулювання кримінальних процесуальних відносин у сфері порядку досудового розслідування та судового розгляду. Воно означає не лише те, що всі дії процесуальних суб`єктів мають відповідати вимогам закону, адже в такому випадку це завдання розчиняється в приписах засади законності. Такі дії мають виникати із наявних повноважень і перебувати в адекватному співвідношенні з конкретним процесуальним завданням, яке виникає в певний момент досудового розслідування і судового розгляду кримінального провадження. Таке адекватне співвідношення приводить до принципу пропорційності.

Належна правова процедура має застосування як під час судового розгляду, так і на стадії досудового розслідування.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів. Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті.

Відповідно до ч.3 ст.37 КПК України якщо прокурор, який у відповідному кримінальному провадженні здійснює повноваження прокурора, не може їх здійснювати через задоволення заяви про його відвід, тяжку хворобу, звільнення з органу прокуратури або з іншої поважної причини, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні, повноваження прокурора покладаються на іншого прокурора керівником відповідного органу прокуратури. У виняткових випадках повноваження прокурора можуть бути покладені керівником органу прокуратури на іншого прокурора цього органу прокуратури через неефективне здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.

Отже, визначення керівником органу прокуратури прокурора (групи прокурорів), який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні є кримінально-процесуальним рішенням, яке утворює, змінює чи припиняє права і обов`язки, тобто має правові наслідки, в конкретному кримінальному провадженні з його початку до завершення та за процесуальною формою має бути передбачено (встановлено) кримінальним процесуальним законом.

У свою чергу постанова керівника відповідного органу прокуратури про призначення (визначення) прокурора або групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, має відповідати вимогам ст. 110 КПК України, у тому числі, постанова прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.

Таким чином, кримінальний процесуальний закон передбачає обов`язковість винесення керівником відповідного органу прокуратури постанови про призначення (визначення) прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, та у разі необхідності групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, її відповідність вимогам до процесуального рішення в формі постанови, у тому числі, щодо підписання службовою особою, яка її прийняла, та долучення постанови до матеріалів кримінального провадження для підтвердження факту наявності повноважень.

Відсутність зазначеної постанови в матеріалах кримінального провадження або її не підписання керівником відповідного органу прокуратури обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані під наглядом і процесуальним керівництвом прокурора (прокурорів), який не мав на те законних повноважень.

Така позиція була викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22 лютого 2021 року у провадженні № 51-4584кмо18 (справа № 754/7061/15).

В матеріалах даного кримінального провадження наявна постанова про заміну та призначення групи прокурорів від 30.08.2023 року за підписом заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 , якою надавались повноваження групі прокурорів, у тому числі прокурорам Березівської окружної прокуратури ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,, ОСОБА_10 та Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_7 , ОСОБА_3 та ОСОБА_11 (Т.3 а.к.п. 30-31).

Тобто, в матеріалах даного кримінального провадження наявні документи, якими визначено групу прокурорів, які здійснюють повноваження прокурорів у цьому кримінальному провадженні, що підписані уповноваженою на те особою, в рамках визначеної підслідності даного кримінального провадження.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 25.04.2025 року за клопотанням обвинуваченого відведено одного прокурора з групи прокурорів прокурора Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_7 від участі в розгляді кримінального провадження №0000161 від 23.05.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Суд наголошує на тому, що положення чинного КПК України не містять такої підстави для відводу прокурора, як неповноважний прокурор, і, відповідно, це не може бути розцінено як упередженість прокурора.

З огляду на вищевикладене, не наведення належних обґрунтувань стороною захисту щодо існування обґрунтованих сумнівів в неупередженості прокурора, суд вважає за необхідне в задоволені заяви захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про відвід прокурора відмовити, оскільки в діях останнього суд не вбачає обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості або інших підстав, передбачених ст. 77 КПК України, наявність яких перешкоджає йому брати участь у кримінальному проваджені.

На підставі ст.ст.75, 80, ч.4 ст.81 КПК України суд,

п о с т а н о в и в:

Заяву захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про відвід прокурора ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає .

Головуючий суддя ОСОБА_1