Справа № 387/18/26
Провадження № 1-кп/392/188/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю прокурора ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , секретаря судового засідання ОСОБА_7 , провівши в залі суду, в режимі відеоконференції, відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000220 від 20 вересня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених статтею 348, частиною 1 статті 263, частиною 1 статті 263-1 Кримінального кодексу України, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, зареєстрований за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою економічною освітою, непрацюючого, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, не є інвалідом І чи ІІ групи, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, не є депутатом, раніше не судимий,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Колегії суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду від 14 січня 2026 року було направлено для розгляду до Маловисківського районного суду Кіровоградської області матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000220 від 20 вересня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених статтею 348, частиною 1 статті 263, частиною 1 статті 263-1 Кримінального кодексу України.

Підставою для направлення вказаного кримінального провадження до Маловисківського районного суду Кіровоградської області була неможливість утворити склад для розгляду кримінального провадження, при цьому строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 закінчується 21 січня 2026 року.

Ухвалою суду від 16 січня 2026 року розгляд вказаного кримінального провадження було призначено до підготовчого судового засідання об 11 год. 00 хв. 19 січня 2026 року.

В підготовче судове засідання призначене об 11 год. 00 хв. 19 січня 2026 року не з`явилися потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , однак надали до суду заяву про проведення підготовчого судового засідання у їх відсутність та просили суд призначити обвинувальний акт до розгляду по суті.

Прокурор, захисник та обвинувачений висловили думку про можливість проведення судового засідання у відсутність потерпілих.

Заслухавши думку, учасників судового провадження, суд, з огляду на те, що потерпілі були повідомлені належним чином про день, час та місце розгляду справи, визнав можливим провести підготовче судове засідання у відсутність потерпілих.

В підготовчому судовому засіданні 19 січня 2026 року прокурор висловив думку про можливість призначення справи до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 , думку якого підтримав обвинувачений, заперечив щодо призначення справи до судового розгляду, вважає, що обвинувальний акт має бути повернуто стороні обвинувачення оскільки в обвинувальному акті незазначені мотиви ймовірного вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим, зі сторони потерпілих, як працівниками правоохоронного органу мало місце перевищення влади та службових повноважень, обвинувачений здійснював самозахист своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Прокурор пояснив, що клопотання про повернення обвинувального акту не ґрунтується на вимогах КПК України, є безпідставним та просив відмовити у його задоволенні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Приписами статті 3 КПК України серед іншого передбачено, що обвинувачення твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно пункту 13 частини 2 статті 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений затверджувати чи відмовляти у затвердженні обвинувального акта, клопотань про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, вносити зміни до складеного слідчим обвинувального акта чи зазначених клопотань, самостійно складати обвинувальний акт чи зазначені клопотання.

У відповідності до частини 4 статті 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 291 КПК України визначено, що обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.

Відповідно до частини 2 статті 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Згідно частини 3 статті 291 КПК України обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Положеннями частини 4 статті 291 КПК України передбачено, що до обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації. Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Відповідно до частини 1 статті 338 КПК України метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа. Не допускається зміна обвинувачення прокурором з кримінального проступку на злочин будь-якої тяжкості під час судового розгляду.

Приписами частини 2 статті 338 КПК України передбачено, що дійшовши до переконання, що обвинувачення потрібно змінити, прокурор після виконання вимог статті 341 цього Кодексу складає обвинувальний акт, в якому формулює змінене обвинувачення та викладає обґрунтування прийнятого рішення. Копії обвинувального акта надаються обвинуваченому, його захиснику, потерпілому, його представнику та законним представникам, а також представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Обвинувальний акт долучається до матеріалів кримінального провадження.

На переконання суду, на даний час не встановлено невідповідності вимогам статті 291 КПК України складеного слідчим СВ відділення поліції № 2 (с-ще Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 , та погодженого прокурором Добровеличківського відділу Новоукраїнської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_11 обвинувального акта у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000220 від 20 вересня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених статтею 348, частиною 1 статті 263, частиною 1 статті 263-1 Кримінального кодексу України, що було б законною підставою для повернення обвинувального акта прокурору для усунення недоліків.

Також, суд зазначає, що під час судового розгляду прокурор за наявності підстав передбачених статтею 338 КПК України вправі змінити обвинувачення.

Окрім того, за наслідками розгляду обвинувального акта по суті та за наявності для того підстав суд може виправдати особу або ж змінити кримінально-правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Таким чином, підстав для прийняття рішення згідно пунктами 1-5 частини 3 статті 314 КПК України судом не встановлено.

Приписами пункту 4 частини статті 2 статті 315 КПК України серед іншого передбачено, що з метою підготовки до судового розгляду судрозглядає клопотання учасників судового провадження про: здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту; витребування певних речей чи документів.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 , думку якого підтримав обвинувачений, заявив клопотання про витребування з ГУ НП в Кіровоградській області матеріалів службової перевірки за фактом заподіння тілесних ушкоджень 20 вересня 2025 року працівникам СРПП ВП № 2 (селише Добровеличківка) Новоукраїнського РВП в Кіровоградській області ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

В обґрунтування доводів клопотання захисник зазначив, що витребування вказаних документів необхідне для доведення тієї обставини, що його підзахисний діяв в умовах самозахисту, за обставин, які ставляться йому у провину, а також з метою правомірності дій працівників поліції.

Обвинувачений, думку якого підтримав захисник, просив допитати в якості свідка сторони захисту в судовому засіданні громадянку ОСОБА_12 .

Обвинувачений пояснив, що допит вказаного свідка, буде підтверджувати, що він добровільно звернувся до працівників поліції, повідомивши їх за допомогою телефонного дзвінка про своє місцеперебування, що на його думку є пом`якшуючою обставиною, яку повинен врахувати суд.

Прокурор не заперечував щодо задоволення клопотання захисника про витребування документів та обвинуваченого про допит свідка.

Частина 1 статті 20 КПК України передбачає, що підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Приписами частини 1, 2 статті 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до частини 6 статті 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

За вказаних обставин, з метою забезпечення повного та всебічного розгляду справи та сприянню встановленню обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженню згідно статті 91 КПК України, суд вважає, що клопотання захисника про витребування документів та обвинуваченого про допит свідка підлягають задоволенню.

Коло осіб, які беруть участь, у судовому розгляді є наступним: прокурор, потерпілі, захисник, обвинувачений та свідок ОСОБА_12 .

Також, в судовому засіданні обвинувачем ОСОБА_6 було заявлено клопотання про розгляд кримінального провадження судом присяжних.

Захисник підтримав клопотання обвинуваченого, прокурор не заперечував проти задоволення клопотання.

При вирішенні вказаного клопотання обвинуваченого, суд виходить з наступного.

Згідно частини 3 статті 31 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено довічне позбавлення волі, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів, а за клопотанням обвинуваченого - судом присяжних у складі двох суддів та трьох присяжних. Кримінальне провадження стосовно кількох обвинувачених розглядається судом присяжних стосовно всіх обвинувачених, якщо хоча б один з них заявив клопотання про такий розгляд.

Відповідно до положень частини 10 статті 615 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено довічне позбавлення волі, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів, крім здійснення кримінального провадження у суді, в якому до моменту введення воєнного стану та набрання чинності цією частиною було визначено склад суду за участю присяжних.

Указом Президента України № 793/2025 від 20 жовтня 2025 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджено законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 4643-IX від 21 жовтня 2025 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 5 листопада 2025 року строком на 90 діб.

Таким чином, оскільки в Україні введено воєнний стан, тому розгляд кримінальних проваджень в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено довічне позбавлення волі, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів.

З наведених вище підстав, клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про розгляд кримінального провадження судом присяжних задоволенню не підлягає.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

В обґрунтування доводів клопотання прокурором зазначається, що під час досудового розслідування даного кримінального провадження встановлено наявність ризиків, які передбачені пунктами 1 (переховування від органів досудового розслідування та/або суду), 3 (незаконного впливу на потерпілих та свідків), 5 (вчиняти інші кримінальні правопорушення) частини 1 статті 177 КПК України, які продовжують існувати на час розгляду кримінального провадження в суді та, які не відпали на даний час, а саме:

- у випадку доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк або довічне позбавлення волі, у зв`язку із чим під загрозою покарання, яке йому може бути призначено у разі доведеності його вини, він зможе переховуватися від суду, шляхом залишення місця свого фактичного проживання в якому він не зареєстрований, маючи при цьому, всі можливості та засоби, в тому числі здійснення виїзду за межі України у незаконний спосіб (враховуючи збройну агресію РФ та запровадження воєнного стану в Україні);

- обвинувачений ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків та очевидців, які підлягають допиту та проведенню за їх участі слідчих дій у кримінальному провадженні;

- оскільки обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, тому існує ризик вчинення ним нових кримінальних правопорушень, в тому числі стосовно осіб, які можуть давати викривальні та підтверджуючі його вину покази.

На переконання прокурора, для запобігання ризикам переховування ОСОБА_6 від суду, незаконного випливу на свідків та вчинення інших злочинів, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам передбачених статтею 177 КПК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 , думку якого підтримав обвинувачений, заперечували проти задоволення клопотання прокурора, вказавши, що ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, займається підсобним господарством, має постійне місце проживання.

Водночас, зазначив, що слід врахувати, що його діям органом досудового розслідування надана не правильна правова кваліфікація та водночас минули строки давності притягнення до відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, відповідальність за вчинення яких передбачена частиною 1 статті 263, частиною 1 статті 263-1 Кримінального кодексу України. У зв`язку із вищевикладеним до обвинуваченого необхідно застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту (в тому числі цілодобового) з покладенням на нього обов`язків передбачених статтею 194 КПК України.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд при вирішенні клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою виходить з наступного.

В провадженні Маловисківського районного суду Кіровоградської області на стадії підготовчого судового засідання знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених статтею 348 (вчинення замаху на вбивство працівників правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цими працівниками службових обов`язків), частиною 1 статті 263 (вчиненні незаконного носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї (крім гладко ствольної мисливської), бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, частиною 1 статті 263-1 Кримінального кодексу України (вчиненні незаконного ремонту вогнепальної зброї).

Ухвалою слідчого судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_13 від 17 грудня 2025 року у справі № 387/1495/25 (провадження № 1-кс/387/296/25) підозрюваному ОСОБА_6 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а саме: до 21 січня 2026 року включно в межах строків досудового розслідування.

Судовий розгляд вказаного кримінального провадження не може бути завершений до 21 січня 2026 року.

Санкція статті 348 КК України передбачає застосування до винної особи покарання у виді я позбавлення волі на строк від дев`яти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі.

Санкцією частини 1 статті 263 КК України передбачено застосування до винної особи покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Відповідно до санкції частини 1 статті 263-1 КК України передбачено застосування до винної особи покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Приписами частини 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до частини 1 статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно положень частини 3 статті 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до вимог пункту 5 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Суд, вирішуючи питання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , враховує вимоги пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод (стаття 5) втілює основоположне право людини на захист від свавільного втручання держави у її право на свободу. Тому, у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення особи. З цього правила випливають два природних наслідки, що обов`язок доведення обставин, що свідчать на користь утримання під вартою, завжди несе сторона обвинувачення, а будь-які обставини, щодо доведеності яких або значення яких для вирішення питання про тримання під вартою або звільнення, залишається сумнів, мають тлумачитися на користь звільнення.

Суд вважає, що на даний час залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 опинившись на волі до завершення судового розгляду кримінального провадження, зможе ухилитися від суду, незаконно вплинути на свідків, з метою зміни ними показів на його користь та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі, а також тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу та вважає доцільним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, передбачені статтею 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно приписів частини 3 статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною 4 цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

У відповідності до пункту 1 частини 4 статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, який вчинено із застосуванням насильства, суд не вбачає підстав для визначення розміру застави.

Суд вважає, що посилання сторони захисту на наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, які однак, не стали стримуючим фактором для нього від вчинення тяжких та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, а також сумніви в вірній кваліфікації дій обвинуваченого органом досудового розслідування, які, на думку захисту, дають підстави для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із позбавленням волі, на даний час спростовуються та в сукупності і взаємозв`язку вказують на те, що будь-який інший запобіжний захід не зможе слугувати стримуючим фактором та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, керуючись статями 177, 183, 193, 194, 314-316, 331, 369, 372, 395 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків відмовити.

Призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000220 від 20 вересня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених статтею 348, частиною 1 статті 263, частиною 1 статті 263-1 Кримінального кодексу України на 03 лютого 2026 року о 15 год. 00 хв..

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про розгляд кримінального провадження судом присяжних відмовити.

Справу розглядати колегіально судом у складі трьох професійних суддів.

Клопотання захисника-адвоката ОСОБА_5 про витребування документів задовольнити.

Витребувати з ГУ НП в Кіровоградській області належним чином засвідчені копії матеріалів службової перевірки за фактом заподіння тілесних ушкоджень 20 вересня 2025 року працівникам СРПП ВП № 2 (селише Добровеличківка) Новоукраїнського РВП в Кіровоградській області ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про виклик свідка задовольнити.

Викликати в судове засідання для допиту в якості свідка сторони захисту ОСОБА_12 .

Викликати в судове засідання обвинуваченого, потерпілих, свідка, про розгляд справи повідомити прокурора та захисника.

Клопотання прокурора ОСОБА_4 про продовження строку дії обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 19 березня 2026 року включно, без визначення розміру застави, та утримувати в Державній установі «Кропивницький слідчий ізолятор».

Ухвала в частині продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницього апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення, а ОСОБА_6 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3