Справа № 577/5583/25
Провадження № 1-кп/577/490/25

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 жовтня 2025 року

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою освітою, одруженої, не працюючої, перебуваючої у відпустці по догляду за дитиною, маючої на утриманні 2-х неповнолітніх дітей, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачена ОСОБА_4 на початку 2025 року, (точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено), маючи на меті заволодіння чужими грошовими коштами шляхом обману, зареєструвала у соціальній мережі «Facebook» обліковий запис із назвою «oksana_saiz_plus», в якому розмістила фотозображення з оголошеннями про продаж жіночого одягу, з метою запевнення покупців у реальній роботі вказаного магазину та наявності асортименту одягу в ньому, проте продавати його не збиралася.
В подальшому, ОСОБА_4 10.02.2025 у точно не встановлений в ході розслідування час, знаходячись за місцем свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи протиправний умисел, направлений на заволодіння чужими грошовими коштами, шляхом обману, навмання підшукуючи потенційних потерпілих, знайшла в соціальній мережі «Facebook» обліковий запис ОСОБА_5 та запропонувала останній придбати товар, перед цим сплативши за нього повну передплату. При цьому ОСОБА_4 , в дійсності запропонований потерпілій жіночий одяг відправляти і виконувати зобов?язання з продажу не збиралася, так, як товару не мала в наявності, а лише розраховувала заволодіти грошовими коштами потерпілої ОСОБА_5 .
Потерпіла ОСОБА_5 , будучи введеною в оману ОСОБА_4 та переконаною у порядності її намірів погодилась на вказану пропозицію та обрала для замовлення сукню та жіночий светр. При цьому, ОСОБА_4 повідомила, що вартість товару становитиме 5350 грн. та для переказу коштів надала номер банківської картки N? НОМЕР_1 , відкритої в АТ КБ «Приват Банк» на ім?я сина ОСОБА_6 (змінила прізвище відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 11.02.2023 з «Клісова» на «Феделеш»), та яка перебувала у її фактичному використанні.
У подальшому ОСОБА_5 о 18:43 год. 11.02.2025 року , не підозрюючи обману зі сторони ОСОБА_4 , вважаючи, що здійснює оплату замовленого нею товару, з власної банківської картки АТ КБ «Приват Банк» через мобільний додаток «Приват 24» здійснила переказ грошових коштів в сумі 5350 грн. на банківську картку N? НОМЕР_1 , відкриту в АТ КБ «Приват Банк», дистанційне керування та розпорядження коштами на якій здійснювала ОСОБА_4 через встановлений мобільний додаток «Приват 24» на мобільному телефоні.
Отримавши грошові кошти в сумі 5350 грн. від потерпілої ОСОБА_5 , обвинувачена ОСОБА_4 розпорядилася ними на власний розсуд, а згодом перестала виходити на з`язок з потерпілою.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство) тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України визнала повністю, щиро розкаялася, підтвердила обставини вчинення нею кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення та показала, що вчинила шахрайські дії. Щиро розкаюється, просить суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_5 подала заяву про розгляд кримінального провадження без її участі. При призначенні покарання ОСОБА_4 покладається на розсуд суду, претензій матеріального характеру до обвинуваченої не має.
Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.
Враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності її позиції, роз`яснивши їй положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вона буде позбавлена права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів (крім допиту обвинуваченої та дослідження документів, які характеризують особу обвинуваченої та доказів, що стосується судових витрат та речових доказів у справі) стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та розглянув справу у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України.
Оцінюючи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України повністю доведена, її дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 190 КК України за кваліфікуючими ознаками - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) .
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винної та обставини, які пом`якшують та обтяжують її покарання.
Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування матеріальної шкоди потерпілій.
Відповідно ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 судом не встановлено.
Також при призначенні обвинуваченій ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, дані про особу обвинуваченої, а саме те, що вона раніше не судима, за місцем проживання характеризується типово, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.
За сукупності вище наведених обставин, враховуючи особу обвинуваченої, а також принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у межах, установлених у санкції ч. 1 ст. 190 КК України у виді пробаційного нагляду.
Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення нею кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Арешт майна, застосований на підставі ухвали слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15.09.2025 р. слід скасувати.
Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Питання про речові докази по справі вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України та призначити їй покарання у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Строк покарання у виді пробаційного нагляду відрахувати з дня постановки ОСОБА_4 на облік уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання.
Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумьскої області від 15.09.2025 р. на мобільний телефон марки «Infinix» імеі: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 без сім картки з розбитим склом, ноутбук марки « Lenovo» чорного кольору, 2 сім-картки оператора «Водафон» НОМЕР_5 та НОМЕР_6 - скасувати.
Речові докази мобільний телефон марки «Infinix» імеі: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 без сім картки з розбитим склом, ноутбук марки «Lenovo» чорного кольору, 2 сім-картки оператора «Водафон» НОМЕР_5 та НОМЕР_6 повернути ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1