Справа № 364/876/25
Провадження № 1-кп/364/55/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2025 року, Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченго ОСОБА_5 ,

представника Білоцерківського РС № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в селищі Володарка обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мульчиці, Володимирецького району, Рівненської області, громадянина України, одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, що передбачає кримінальну відповідальність ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 194 КК України, -

встановив:

Судом визнано доведеним, що 22.02.2022 президент російської федерації, реалізуючи злочинний план, направив до ради федерації звернення про використання збройних сил російської федерації за межами рф, яке було задоволено.

24.02.2022 о 05 годині президент російської федерації оголосив про рішення розпочати військову операцію в Україні.

У подальшому на виконання вищевказаного наказу військовослужбовцями збройних сил російської федерації здійснено пуск крилатих та балістичних ракет сил по аеродромам, військовим штабам і складам Збройних Сил України.

Крім цього, підрозділи збройних сил та інших військових формувань російської федерації із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Автономній республіки Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад та державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти та здійснили окупацію частини території України.

У зв`язку з цим, указом Президента України за № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», на території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, та після його затвердження Законом України за № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президенту України « Про введення воєнного стану в Україні», цей Указ набрав чинності.

Таким чином, в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» розпочався воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що воєнний стан це особливий правовий режим , що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відведення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладається оборона України, захист суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Водночас, статтею 3 Закону України «Про Збройні Сили України» до структури Збройних Сил України, віднесені органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, що не належать до видів, та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України.

Поряд з цим, п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органи військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Таким чином, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є складовою частиною Збройних Сил України та покликані забезпечувати обороноздатність України, в тому числі при відсічі агресії проти держави.

В ході досудового розслідування встановлено, що у невстановлений досудовим розслідування час, але не пізніше 02.08.2025, у обвинуваченого ОСОБА_5 , якому достовірно відомо щодо ведення збройної агресії російської федерації проти України та факту введення на всій території України воєнного стану, виник злочинний умисел, спрямований на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, шляхом пошкодження транспортного засобу, який використовується військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_2 для виконання службових обов`язків, а саме «Nissan Navara». Реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 .

При цьому, приналежність вказаного автомобіля до сил оборони України, обвинуваченому ОСОБА_5 була відома, оскільки зазначений автомобіль дислокувався за місцем розташування ІНФОРМАЦІЯ_2 та за допомогою нього проводилася мобілізаційна підготовка та мобілізація на території Володарської об`єднаної територіальної громади, серед населення.

Разом з тим, обвинуваченому ОСОБА_5 було достовірно відомо про наслідки вчинення такого підпалу, а саме: перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань.

На виконання свого злочинного умислу, обвинувачений ОСОБА_5 02.08.2025 у період часу з 04 год. 00 хв. до 04 год. 25 хв., за адресою свого проживання: АДРЕСА_2 , взявши пластикову пляшку з легкозаймистою рідиною та запальничку вийшов зі свого помешкання та направився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 .

Після цього, обвинувачений ОСОБА_5 , близько 04 год. 42 хв. 02.08.2025, пішки прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 , де діючи умисно, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, під час дії особливого періоду воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з мотивів особистого внутрішнього переконання спрямованого на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, використовуючи пластикову пляшку з легкозаймистою рідиною та запальничку, здійснив підпал задньої частини легкового автомобіля марки «Nissan Navara», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , що був припаркований біля будівлі ІНФОРМАЦІЯ_2 за вищевказаною адресою, власником якого є Благодійний Фонд «Розвиток Володарщини», та який перебуває у користуванні ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою виконання мобілізаційних потреб органу військового управління в особливий період.

Пересвідчившись, що вказаний транспортний засіб палає, обвинувачений ОСОБА_5 залишив місце вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2024 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України Президентом України видано указ №69/2022 «Про загальну мобілізацію». Згідно ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

В ході досудового розслідування встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 02.08.2025, у ОСОБА_5 , якому достовірно відомо щодо ведення збройної агресії російської федерації проти України та факту введення на всій території України воєнного стану, виник злочинний умисел, спрямований на умисне пошкодження шляхом підпалу транспортного засобу, який використовується військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_2 для виконання службових обов`язків, а саме «Nissan Navara», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 .

При цьому, приналежність вказаного автомобіля до сил оборони України, ОСОБА_5 була відома, оскільки зазначений автомобіль дислокувався за місцем розташування ІНФОРМАЦІЯ_2 та за допомогою нього проводилася мобілізаційна підготовка та мобілізація на території Володарської об`єднаної територіальної громади, серед населення.

На виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_5 02.08.2025 у період часу з 04 год. 00 хв. до 04 год. 25 хв., за адресою свого проживання: АДРЕСА_2 , взявши пластикову пляшку з легкозаймистою рідиною та запальничку вийшов зі свого помешкання та направився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 .

Після цього, ОСОБА_5 , близько 04 год. 42 хв. 02.08.2025, пішки прибув до 4 відділу Білоцерківського РТЦК та СГІ, за адресою: Київська область, Білоцерківський район, селище Володарка, вулиця Миру 110, де діючи умисно, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, під час дії особливого періоду воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з мотивів особистого внутрішнього переконання спрямованого на умисне пошкодження, вчиненого шляхом підпалу, використовуючи пластикову пляшку з легкозаймистою рідиною та запальничку, здійснив підпал задньої частини легкового автомобіля марки «Nissan Navara», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , що був припаркований біля будівлі 4 відділу Білоцерківського РТЦК та СІІ за вищевказаною адресою, власником якого є Благодійний Фонд «Розвиток Володарщини», та який перебуває у користуванні ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою виконання мобілізаційних потреб органу військового управління в особливий період.

Пересвідчившись, що вказаний транспортний засіб палає, обвинувачений ОСОБА_5 залишив місце вчинення кримінального правопорушення.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано :

-за ч. 1 ст. 114-1КК України, як перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період;

-за ч. 2 ст. 194 КК України, як умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

03.11.2025 року в м. Київ між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000246 з одного боку та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_4 , укладена угода про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_5 повністю погодився з формулюванням фактичних обставин вказаних кримінальних правопорушень та їх правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 194 КК України.

Крім того, згідно вказаної угоди між сторонами було узгоджене покарання, яке слід призначити обвинуваченому ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 194 КК України 4 роки позбавлення волі та за ч. 1 ст. 114-1 КК України 5 років позбавлення волі. На підставі положень ст. 70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити 5 років позбавлення волі. Відповідно до вимог ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання, встановивши 2 роки іспитового строку.

Окрім цього, в даній угоді про визнання винуватості сторонами передбачені наслідки її укладення і затвердження , наслідки невиконання цієї угоди, визначені ст.ст. 473, 476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Так, згідно ст. 314 ч. 3 п. 1 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Ч. 3 ст. 474 КПК України вказує, що якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 суду пояснив, що він підтримує укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості, вину визнає в повному обсязі, з узгодженим покаранням згідний, угода є добровільною, він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, які йому були роз`яснені прокурором та судом.

Захисник обвинуваченого просив суд затвердити угоду.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, віднесені до тяжких злочинів, покарання, погоджене сторонами угоди, відповідає санкції статтей 194 ч. 2, 114-1 ч. 1 КК України.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

Враховуючи вищенаведене, та беручи до уваги обставину що пом`якшує покарання ОСОБА_5 - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, передав (оплатив) комплектуючі частин та/чи товарів на ЗСУ (до військової частини НОМЕР_3 ), наявність однієї обставини, що обтяжує покарання обвинуваченому, а саме: вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Крім того, відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Таким чином, арешт накладений ухвалою слідчого судді Сквирського районного суду Київської області від 05.08.2025 по справі № 376/2222/25; провадження 1-кс/376/332/25, підлягає скасуванню.

Крім того, як вбачається із матеріалів кримінального провадження ,ухвалою слідчого судді Сквирського районного суду Київської області від 04.08.2025 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 121 120 грн., яка внесена ОСОБА_7 на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Київській області 05.08.2025.

ОСОБА_5 був звільнений з ДУ «Київський слідчий ізолятор» по сплаті застави у розмірі 121 120 гривень, застава в дохід держави не була звернена.

Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Статтею 182 КПК України передбачено, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

Частиною 8 статті 182 КПК України визначено, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу (ч. 11 ст. 182 КПК України).

Судом встановлено, що на день ухвалення вироку, тобто, в період дії запобіжного заходу у вигляді застави, обвинувачений ОСОБА_5 виконав покладені на нього судом обов`язки, а тому застава підлягає поверненню заставодавцю ОСОБА_7 після набрання вироком законної сили.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України, процесуальні витрати понесенні на проведення судово-автотоварознавчої експертизи на суму 7131,20 грн необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 .

Прокурор в судовому засіданні перед судом не ставив питання щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили та з учасниками процесу дане питання не обговорювалось. Враховуючи, що обвинувачена не становить собою суспільної небезпеки та не ухилялася від викликів до суду, тому при таких обставинах, запобіжний захід йому не доцільно змінювати.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 03.11.2024 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, у кримінальному провадженні № 0000246 від 02.08.2025 року.

Визнати винним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Його ж визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ст.75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно до п.п. 1, 2, ч. 1 ст.76 КК України на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід у вигляді застави застосований до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Після набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у вигляді застави з покладеними обов`язками скасувати.

Заставу у розмірі 121 120 ( сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень 00 копійок, внесену заставодавцем ОСОБА_7 згідно ухвали слідчого судді Сквирського районного суду Київської області від 04.08.2025 на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Київській області, повернути заставодавцю ОСОБА_7 відповідно до ст. 182 КПК України, після набрання вироком законної сили.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Сквирського районного суду Київської області від 05.08.2025 по справі № 376/2222/25; провадження 1-кс/376/332/25 - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати в сумі 7131 (сім тисяч сто тридцять одна) гривнн 20 копійок.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази у кримінальному провадженні № 0000246 від 02.08.2025:

-автомобіль Nisan Navara з д.н.з. НОМЕР_1 з слідами термічного впливу з лівої задньої частини, який поміщено на майданчик тимчасово вилучених т.з. 4 км. АД Біла Церква-Володарка Р- 17 повернути Благодійному Фонду «Розвиток Володарщини»;

-змиви слідів горіння з поверхні бензобаку, який поміщено до спеціального пакету WAR 0044568; залишки обгорілої пластикової пляшки, які поміщено до спецільного пакету PSP 9182340; рідину з пластикової пляшки, яку поміщено до полімерної колби, яка поміщена до спеціального пакету WAR 0044540; зразки грунту зі слідами горіння, які поміщено до спецільного пакету WAR0044539; дві пляшки з горючою речовиною, які поміщено до паперового конверту №1, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, що за адресою м. Сквира вул. Слобідська, 5, знищити;

-велосипед чорного кольору, який опечатано биркою №1; велосипед «Everest МТВ», який опечатано биркою №2; футболка чорного кольору, яку поміщено до спец.пакету WAR 1987180; мобільний телефон марки «Iphone» в сірому чохлі, який поміщено до спец.пакету WAR 463778; кросівки «Adidas» сірого кольору з білими вставками, які поміщено до паперового конверту №2; кросівки синього кольору, які поміщено до паперового конверту №3; кросівки «Nike» сірого кольору, які поміщено до паперового конверту №4; футболка із синтетичного матеріалу темно-синього кольору з лицевого боку якої у верхній третині наявний візерунок із числовим позначенням «54», яку поміщено до паперового конверту №1; шорти із синтетичного матеріалу світло-зеленого кольору, які поміщено до паперового конверту №2, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, що за адресою м. Сквира вул. Слобідська, 5, повернути обвинуваченому ОСОБА_5 ;

-диски з інформацією ,які зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Роз`яснити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1