УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 991/9786/25

провадження № 51-4250 ск 25

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянула касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 9 жовтня 2025 року про повернення апеляційної скарги і

встановила:

Як убачається зі змісту касаційної скарги та наявних у Верховному Суді матеріалів, слідчий суддя Вищого антикорупційного суду (далі - ВАКС) 25 вересня 2025 року відмовив у задоволенні скарги адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зазначене рішення адвокат ОСОБА_4 оскаржила в апеляційному порядку.

Суддя Апеляційної палати ВАКС, керуючись п. 4 ч. 3 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), 9 жовтня 2025 року повернув апеляційну скаргу особі, яка її подала.

У касаційній скарзі її авторка просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у цьому суді. Суть доводів скаржниці зводиться до того, що оспорюване рішення є незаконним, апеляційний суд неправомірно повернув подану скаргу, не зваживши на факт отримання ухвали слідчого судді лише 3 жовтня 2025 року, на положення п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК, принцип верховенства права та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Перевіривши викладені в касаційній скарзі доводи та копію судового рішення, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді становить п`ять днів із дня її оголошення, а в разі її постановлення без виклику особи, котра оскаржує ухвалу, - із дня отримання особою копії судового рішення.

Приписи п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК зобов`язують суд апеляційної інстанції повернути апеляційну скаргу, подану після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо особа, котра її подала, не заявила клопотання про поновлення пропущеного строку.

За змістом оскарженого судового рішення, апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді від 25 вересня 2025 року адвокат ОСОБА_4 подала 8 жовтня 2025 року, хоча строк її оскарження сплинув 30 вересня 2025 року, тобто з пропущенням строку оскарження, питання про поновлення якого не порушувала.

Посилання в касаційній скарзі на положення п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК є неспроможними, адже згідно з наявними даними, котрі не заперечуються в касаційній скарзі, адвокат ОСОБА_4 була належним чином повідомлена про час та місце розгляду скарги і просила слідчого суддю розглянути скаргу без її участі та ОСОБА_5 участі. Тому в окресленій ситуації строк апеляційного оскарження обчислюється з моменту оголошення ухвали слідчого судді (резолютивної частини).

За приписами ст. 117 КПК скаржниця мала клопотати про поновлення процесуального строку з наведенням поважних причин його пропущення. Однак при зверненні зі скаргою до суду апеляційної інстанції такого клопотання не було подано.

З огляду на викладене апеляційний суд не мав процесуального права застосувати іншу процедуру, ніж передбачену п. 4 ч. 3 ст. 399 вказаного Кодексу.

Отже, твердження адвоката ОСОБА_4 про неправомірне повернення апеляційної скарги є необґрунтованим.

Не можна визнати слушними також міркування скаржниці про неврахування судом апеляційної інстанції принципу верховенства права та практики ЄСПЛ. Спираючись на позицію міжнародної судової установи, Верховний Суд раніше неодноразово зазначав, що право на доступ до суду не є абсолютним і має певні обмеження, а додержання процесуальних строків є необхідним для втілення принципу юридичної визначеності як складової верховенства права. Наведений підхід узгоджується з практикою ЄСПЛ (наприклад, рішення у справі «Кірєєв та Ліман проти України», заяви № 56234/16 та № 27010/24).

Таким чином, із касаційної скарги та доданої до неї копії судового рішення не вбачається підстав для її задоволення. Отже, немає потреби в перевірці матеріалів справи.

Тому згідно з ч. 2 ст. 428 КПК необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження за поданою скаргою на ухвалу від 9 жовтня 2025 року.

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів

постановила:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 9 жовтня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3