печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2025 року м. Київ

Печерський районний суд м. Києва

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду кримінального провадження № 0000476 відомості про яке 23.06.2023 внесено до ЄРДР за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 110 КК України, -

Учасники судового провадження:

захисники: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , перекладач ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В :

До провадження судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла заява судді цього ж суду ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду кримінального провадження № 0000476 відомості про яке 23.06.2023 внесено до ЄРДР за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 110 КК України, що обґрунтована наявністю обставин, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, які створюють реальні та об`єктивні підстави для сумніву у безсторонності головуючого судді з точки зору стороннього спостерігача, об`єктивно створюють у сторін кримінального провадження та суспільства сумніви щодо її неупередженості та незалежності.

Захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проти задоволенні заяви про самовідвід заперечували.

Суддя, якою заявлено самовідвід та інші особи, які беруть участь у провадженні, будучи повідомленими належним чином, в судове засідання не з`явилися.

Судом з урахуванням положень ст. 81 КПК України, визнано можливим проводити розгляд заяви про самовідвід за відсутності осіб, що не з`явилися.

Вивчивши заяву про самовідвід, суд приходжу до наступного висновку.

У відповідності до ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: (1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; (2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; (3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; (4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; (5) у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, застосовується судами при розгляді справ як джерело права, безсторонність (неупередженість) суду в розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому сенсі навіть вигляд має певну важливість. Іншими словами - має не лише здійснюватися правосуддя, ще має бути видно, що воно здійснюється. Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях по справам «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід або задовольнити відвід з боку учасників справи.

Відповідно до пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Як убачається, з 01.08.2024 в провадженні Печерського районного суду м. Києва під головуванням - судді ОСОБА_3 перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000476 від 23.06.2023, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 110 КК України.

Як стверджує головуючий - суддя ОСОБА_3 у своїй заяві про самовідвід, під час розгляду указаного кримінального провадження окремі представники громадських організацій, а також вільні слухачі, присутні на судових засіданнях, систематично здійснюють активні дії з метою впливу на хід судового розгляду, шляхом поширення у засобах масової інформації та соціальних мережах статей і матеріалів, у яких висловлюються твердження про те, що суддя нібито має намір безпідставно звільнити від кримінальної відповідальності обвинувачену особу, що формує негативне інформаційне середовище навколо суду та головуючого судді; нав`язує громадській думці припущення про упереджений або наперед визначений характер майбутніх судових рішень.

Крім того, як убачається із заяви про самовідвід, на переконання головуючого - судді ОСОБА_3 , поширення зазначених тверджень, що не ґрунтуються на фактичних обставинах справи, підриває довіру до суду та його неупередженості, а також створює реальні та об`єктивні підстави для сумнівів у безсторонності головуючого судді з точки зору стороннього спостерігача, об`єктивно створюють у сторін кримінального провадження та суспільства сумніви щодо її неупередженості та незалежності, а тому можуть бути сприйняті як такі, що: спрямовані на підрив довіри до правосуддя; створюють зовнішній тиск, несумісний із принципом незалежного правосуддя; можуть стати підставою для сумнівів щодо об`єктивності майбутнього судового рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Суддя виконує свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи у суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

У рішенні від 28.10.1998 по справі «Ветштайн проти Швейцарії» та у рішенні від 09.11.2006 по справі «Білуха проти України», Європейський Суд з прав людини вказав, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри в неупередженості, повинен заявляти самовідвід або бути відведений. Суддя повинен бути відведений від участі в розгляді справи навіть тоді, коли у стороннього спостерігача лише могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Щодо безсторонності, Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості в результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності.

Ураховуючи наведені мотиви і положення закону, з метою забезпечення високого рівня довіри стороннього спостерігача, тобто громадян до суду та усунення в подальшому обставин, які б могли вплинути на об`єктивний розгляд справи і недопущення недовіри до правосуддя, суд приходить висновку про необхідність задоволення заяви про самовідвід головуючого - судді ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст. 76, 80, 81, 94, 370, 372, 392 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід - задовольнити.

Відвести суддю Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження № 0000476 відомості про яке 23.06.2023 внесено до ЄРДР за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 110 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1