Провадження №1-кс/463/9764/25
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

27 жовтня 2025 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 , погоджене прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Терехівка Чернігівської області, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , громадянину України, який проходить військову службу за контрактом на посаді водія 3 відділення 1 стрілецького взводу стрілецької роти (резервної) військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», раніше не судимому,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, -

встановив:

слідчий звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з клопотанням, погодженим прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення застави.

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчими Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001124 від 23.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 04.05.2023 № 132 солдат ОСОБА_4 прийнятий на військову службу за контрактом.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 10.08.2024 №232 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду водія 3 відділення 1 стрілецького взводу стрілецької роти (резервної) військової частини НОМЕР_1 .

У порушення вимог ст.17, 65 Конституції України, ст.1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.11, 16, 26, 29, 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статуту), ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» солдат ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, свідомо бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, вчинив злочин при наступних обставинах.

17.09.2025 т.в.о. командиром військової частин НОМЕР_1 видано бойове розпорядження №БР-31 про доукомплектування особовим складом військової частини НОМЕР_1 зведеного взводу 45 полку та вибуття в район виконання бойових (спеціальних) завдань ( АДРЕСА_2 ).

Відповідно до вказаного бойового розпорядження т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 №БР-31 від 17.09.2025 про доукомплектування особовим складом військової частини НОМЕР_1 зведеного взводу 45 полку, який виконує завдання в безпосередньому підпорядкуванні командира, водій 3 відділення 1 стрілецького взводу стрілецької роти (резервної) військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 серед інших військовослужбовців, повинен був вибути в район виконання бойових (спеціальних) завдань ( АДРЕСА_2 ) зведеного взводу 45 полку.

17.09.2025 близько 15.10 год. на території військового містечка АДРЕСА_3 , заступником начальника штабу військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_8 , до особового складу військової частини НОМЕР_1 , в тому числі водію 3 відділення 1 стрілецького взводу стрілецької роти (резервної) військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , чітко та зрозуміло доведено бойове розпорядження т.в.о. командира військової частин НОМЕР_1 №БР-31 від 17.09.2025 про доукомплектування особовим складом військової частини НОМЕР_1 зведеного взводу 45 полку та вибуття в район виконання бойових (спеціальних) завдань ( АДРЕСА_2 ) взводу 45 полку, однак останній через особисту недисциплінованість, не маючи жодних поважних причин, які могли бути підставою не вибувати в район виконання бойових (спеціальних) завдань зведеного взводу 45 полку, умисно, відкрито зокрема і у письмовій формі, відмовився виконати вищевказане розпорядження т.в.о. командира військової частин НОМЕР_1 та фактично не вибув в район виконання бойових (спеціальних) завдань зведеного взводу 45 полку.

Таким чином, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, перебуваючи на посаді водія 3 відділення 1 стрілецького взводу стрілецької роти (резервної) військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 29, 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» ст. 1, 4, 26 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, свідомо бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, 17.09.2025 близько 15.10 год., перебуваючи на території військового містечка АДРЕСА_3 , через особисту недисциплінованість, не маючи жодних поважних причин, які могли бути підставою не вибувати в район виконання бойових (спеціальних) завдань взводу 45 полку, умисно, відкрито зокрема і у письмовій формі, відмовився виконати бойове розпорядження т.в.о. командира військової частин НОМЕР_1 №БР-31 від 17.09.2025 про доукомплектування особовим складом військової частини НОМЕР_1 зведеного взводу 45 полку та вибуття в район виконання бойових (спеціальних) завдань ( АДРЕСА_2 ) взводу 45 полку, чим вчинив відкриту відмову виконати наказ начальника (непокору) вчинену в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України.

27.10.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, обґрунтованість якої підтверджується зібраними доказами та матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом затримання; наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 10.08.2024 №232 про призначення солдата запасу ОСОБА_4 на посаду водія 3 відділення 1 стрілецького взводу стрілецької роти (резервної) військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 та зарахування до списків особового складу військової частини; витягом з бойового розпорядження №БР-31 про повернення особового складу військової частини НОМЕР_1 в район виконання бойових (спеціальних) завдань ( АДРЕСА_2 ) взводу 45 п; протоколом огляду відеозапису, який підтверджує доведення бойового розпорядження №БР-32; висновком із матеріалів службового розслідування по факту відмови від виконання бойового розпорядження т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 ; протоколами допитів свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 25.09.2025.

З врахуванням того, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, враховуючи наявність передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання, розуміючи тяжкість покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується тим, що підозрюваний розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування; вчиняти інші кримінальні правопорушення або продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, враховуючи те, що підозрюваний відмовився виконати наказ командира військової частини НОМЕР_1 про вибуття в зону проведення бойових дій, а відтак, у випадку не обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній продовжить свою протиправну поведінку та може вчинити самовільне залишення військової частини або дезертирство, а також враховуючи його нехтування вимогами Законів України та Статуту Збройних Сил України, останній може схиляти до аналогічної протиправної поведінки також інших військовослужбовців, запобігти яким застосуванням більш м`якого запобіжного заходу щодо підозрюваного неможливо, а також враховуючи вимоги ч.8 ст.176 КПК України, просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеним у клопотанні, та просив таке задовольнити.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечили, оскільки підозрюваний військову частину не залишав та не переховувався, має бажання надалі служити, тому просили обрати запобіжний захід у вигляді застави.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив наступне.

ДБР проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001124 від 23.09.2025.

Як вбачається з повідомлення про підозру від 27.10.2025 ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, обґрунтованість якої підтверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, зокрема протоколом затримання; наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 10.08.2024 №232 про призначення солдата запасу ОСОБА_4 на посаду водія 3 відділення 1 стрілецького взводу стрілецької роти (резервної) військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 та зарахування до списків особового складу військової частини; витягом з бойового розпорядження №БР-31 про повернення особового складу військової частини НОМЕР_1 в район виконання бойових (спеціальних) завдань ( АДРЕСА_2 ) взводу 45 п; протоколом огляду відеозапису, який підтверджує доведення бойового розпорядження №БР-32; висновком із матеріалів службового розслідування по факту відмови від виконання бойового розпорядження т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 ; протоколами допитів свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 25.09.2025.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При цьому, відповідно до ч.8 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, яке є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання виключно у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років, тому з метою запобігти ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду прихожу до переконання, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід тримання під вартою строком шістдесят днів, починаючи з моменту фактичного затримання підозрюваного 12 год. 30 хв. 27.10.2025.

Разом з тим, оскільки відповідно до абз.8 ч.4 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право, а не зобов`язаний не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України, враховуючи особу підозрюваного та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід визначити заставу у відповідності до п.2 ч.5 ст.182 КПК України у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 грн., оскільки такий розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 395 КПК України,-

постановив:

клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів, починаючи з моменту фактичного затримання підозрюваного 12 год. 30 хв. 27 жовтня 2025 року та закінчується о 24 год. 00 хв. 25 грудня 2025 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 грн. (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень).

У випадку внесення застави на відповідний рахунок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільняється з-під варти в порядку визначеному ч.4 ст.202 КПК України.

У випадку звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладаються такі обов`язки:

1. Прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

2. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3. Здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 30.10.2025.

Суддя: ОСОБА_1