Номер провадження: 11-сс/813/209/26
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі

прокурора ОСОБА_6 ,

представника скаржника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу скаржника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2025 року про відмову у задоволенні скарги, поданої в порядку ст. 303 КПК України,

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було відмовлено у задоволені скарги адвоката ОСОБА_9 , поданої в інтересах ОСОБА_10 , в порядку ст. 303 КПК України, на постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 від 30.05.2022 року про закриття кримінального провадження №00001269 від 16.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, скаржник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що вона є помилковою, юридично нікчемною та такою, що підлягає безумовному скасуванню.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що відповідно до вступної частини оскарженої ухвали слідчого судді, суд розглянув скаргу ОСОБА_8 на постанову детектива Підрозділу детективів ТУ БЕБ в Одеській області ОСОБА_12 від 29.11.2024 року про закриття кримінального провадження №0002052 від 07.10.2021 року. Натомість, згідно резолютивної частини, ухвалою слідчого судді було відмовлено у задоволені скарги адвоката ОСОБА_9 , поданої в інтересах ОСОБА_10 , в порядку ст. 303 КПК України, на постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 від 30.05.2022 року про закриття кримінального провадження №00001269 від 16.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Тобто слідчим суддею було прийнято процесуальне рішення щодо іншої справи, в рамках іншого кримінального провадження, за скаргою інших осіб, що не можна вважати опискою.

З огляду на викладене, апелянт просить ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2025 року скасувати та постановити нову, якою призначити новий судовий розгляд у тому ж суді першої інстанції, іншим слідчим суддею.

Крім того, в апеляційній скарзі скаржник ОСОБА_8 ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2025 року, посилаючись на те, що копія вказаної ухвали надійшла до його кабінету підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» 19 грудня 2025 року о 23 год. 57 хв., а останнім днем строку на апеляційне оскарження був вихідний день (неділя) - 21.12.2025 року.

Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні апеляційного суду представника скаржника ОСОБА_7 підтримав доводи апеляційної скарги скаржника ОСОБА_8 та просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти апеляційної скарги скаржника ОСОБА_8 та просив залишити її без задоволення, оскільки мотивувальна частина оскарженої ухвали слідчого судді стосується саме скарги ОСОБА_8 , відтак невірно викладена резолютивна частина є опискою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.

Що стосується клопотання апелянта про поновлення строку на оскарження ухвали слідчого судді, колегією суддів встановлено таке.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь - якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Частина 1 ст. 24 КПК України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим кодексом.

Оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування регламентовано параграфом 2 глави 26 КПК України.

Відповідно до ст. 310 КПК України оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку.

Згідно ч. 3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених, цим Кодексом.

Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначено частинами 1 і 2 ст. 309 КПК України, цей перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Ухвала про відмову у задоволені скарги на постанову про закриття кримінального провадження, відповідно до ч.2 статті 309 КПК України, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.395 КПК, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а для особи, без виклику якої було постановлено ухвалу, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення, що передбачено ч.3 ст.395 КПК.

Крім того, згідно з ч. 7 ст. 115 КПК України при обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день.

Отже, строк подачі апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді розпочинається з наступного дня після дня проголошення та закінчується на п`ятий день його перебігу. Водночас, якщо закінчення такого строку припадає на неробочий день, то останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день.

За змістом статті 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені, зокрема законом, проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності. Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.

Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише у тому випадку, якщо його пропущено з поважних причин.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, оскаржена ухвала постановлена слідчим суддею у судовому засіданні 16 грудня 2025 року за участі представника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 (а.с. 71). Таким чином, початок строку на апеляційне оскарження розпочався 17 грудня 2025 року та останній день строку на апеляційне оскарження припадав на 21 грудня 2025 року, що є вихідним днем (неділя). Відтак, з урахуванням приписів ч. 7 ст. 115 КПК України, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, тобто 22 грудня 2025 року.

Апеляційна скарга скаржника ОСОБА_8 була подана та зареєстрована канцелярією Одеського апеляційного суду 22 грудня 2025 року за вхідним №11-36586/25.

Враховуючи встановлені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження ОСОБА_8 фактично пропущений не був, а тому поновлення не потребує.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність оскарженої ухвали слідчого судді, колегією суддів встановлено таке.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судці, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК слідчий суддя наділений повноваженнями судового контролю у кримінальному провадженні.

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ч.1 ст.9 КПК).

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення дізнавача про закриття кримінального провадження.

Колегією суддів встановлено, що в провадження Київського районного суду надійшла м. Одеси надійшла скарга ОСОБА_8 на постанову детектива Підрозділу детективів ТУ БЕБ в Одеській області ОСОБА_12 від 29.11.2024 року про закриття кримінального провадження №0002052 від 07.10.2021 року (а.с. 1-18).

Відповідно до вступної частини оскарженої ухвали, слідчим суддею 16 грудня 2025 року було розглянуто скаргу ОСОБА_8 на постанову детектива Підрозділу детективів ТУ БЕБ в Одеській області ОСОБА_12 від 29.11.2024 року про закриття кримінального провадження №0002052 від 07.10.2021 року (а.с. 74).

З мотивувальної частини оскарженої ухвали убачається, що предметом судового розгляду була саме скарга ОСОБА_8 на постанову детектива Підрозділу детективів ТУ БЕБ в Одеській області ОСОБА_12 від 29.11.2024 року про закриття кримінального провадження №0002052 від 07.10.2021 року та слідчий суддя дійшов до висновку, що постанова слідчого про закриття даного кримінального провадження є законною, обґрунтованою та такою, що прийнята на підставі допустимих та належних доказів, що в свою чергу дозволяє покласти їх в основу постанови про закриття кримінального провадження.

Разом з тим, відповідно до змісту резолютивної частини оскарженої ухвали слідчим суддею відмовлено у задоволені скарги адвоката ОСОБА_9 , поданої в інтересах ОСОБА_10 , в порядку ст. 303 КПК України, на постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 від 30.05.2022 року про закриття кримінального провадження №00001269 від 16.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (а.с. 78).

Колегія суддів погоджується із твердженням апелянта про те, що таку невідповідність резолютивної та мотивувальної частини ухвали не можна вважати опискою з огляду на наступне.

За приписами ст. 379 КПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні. Виправлення допущених у вироку та ухвалі описок чи арифметичних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть цих судових рішень.

Так, однією з гарантій забезпечення правової визначеності, елементом стабільності судового рішення та його законної сили є його незмінність. Суд, який ухвалив рішення, після його проголошення, не має права його змінити або скасувати.

Опискою вважається зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) помилка, яка допущена під час його письмово вербального викладу, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації (помилка у правописі, у розділових знаках тощо), що мають вплив на зміст судового рішення та його виконання, а виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номера і дати документа, прізвища особи тощо), проте в жодному випадку не дозволяється під виглядом виправлення недоліків судового рішення вносити будь-які зміни до його змісту, зокрема змінювати висновки та мотиви судового рішення.

Таким чином, виправлення описки у резолютивній частині оскарженої ухвали фактично змінило б її зміст, що є недопустимим та суперечило б принципу правової визначеності.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачено, що підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Пункт 1 ч. 1 ст. 411 КПК України в свою чергу, встановлює, що судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про існування підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали слідчого судді як постановленої із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, а також призначення нового судового розгляду скарги у суді першої інстанції.

Керуючись статтями 24, 303, 304, 370, 372, 376, 404, 407, 409, 411, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу скаржника ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2025 року про відмову у задоволенні скарги, поданої в порядку ст. 303 КПК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд скарги ОСОБА_8 на постанову детектива Підрозділу детективів ТУ БЕБ в Одеській області ОСОБА_12 від 29.11.2024 року про закриття кримінального провадження №0002052 від 07.10.2021 року, подану у порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, в суді першої інстанції іншим слідчим суддею.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4