Житомирський апеляційний суд
Справа №278/2819/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/830/25
Категорія ч.2 ст.436-2 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року колегія суддів в Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000091 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , на вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 09 липня 2025 року, яким засуджено

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Волиця Чуднівського району Житомирського області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , не судимого,-

- за ч. 2 ст. 436-2 КК України до обмеження волі строком на 1 (один) рік без конфіскації майна.

Строк відбування покарання вирішено обчислювати з дня прибуття до визначеного уповноваженим органом з питань пробації виправного центру або затримання у разі неприбуття до виправного центру або ухилення від отримання припису уповноваженого органу з питань пробації.

Зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк його цілодобового домашнього арешту з 04.03.2024 по 21.05.2024 з розрахунку три дні домашнього арешту за два дні обмеження волі.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_7 вирішено не обирати.

До речового доказу - смартфона марки «Samsung» модель «SM-M515F/DSN» (разом з SIM НОМЕР_1 ), застосовано спеціальну конфіскацію, конфіскувавши його в дохід держави.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави 40517 (сорок тисяч п`ятсот сімнадцять) грн 20 коп. судових витрат на залучення експерта при проведенні експертизи.

в с т а н о в и л а:

Згідно вироку, ОСОБА_7 10.08.2016, будучи користувачем глобальної мережі «Internet», на відеохостингу «YouTube» особисто створив канал під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (влітку 2023 року перейменував його назву на «Народна творчість»), що має URL-адресу: ІНФОРМАЦІЯ_3 та є відкритим у доступі до перегляду його змісту будь-якими іншими користувачами даного відеохостингу, і як адміністратор мав у ньому функціональні можливості безпосередньо публікувати та видаляти відео- та інші медіа матеріали.

У подальшому у точно невстановлений день та час січня 2023 року (однак не пізніше 22.01.2023) у ОСОБА_7 виник умисел на виготовлення та поширення матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії РФ проти України як внутрішнього громадянського конфлікту.

Реалізуючи цей умисел та діючи на шкоду інформаційній безпеці України, у період часу з 10 год. по 16 год. 22.01.2023 ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні залу Житомирської центральної міської бібліотеки ім. В. Земляка, що в м. Житомир по вул. Добровольчих батальйонів в буд. 3, використовуючи відеокамеру на власному мобільному телефоні марки «Samsung SM-M515F/DSN», здійснив відеозапис виступу іншої особи, щодо якої матеріали виділені в окреме провадження (далі - Особа-1), в ході якого остання у присутності значної кількості осіб заперечувала збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту.

В подальшому 24.01.2023 ОСОБА_7 , маючи на меті поширити та ознайомити значне коло осіб з вищевказаним відеозаписом виступу Особи-1, перебуваючи за місцем свого фактичного в АДРЕСА_1 , використовуючи зазначений власний мобільний телефон та доступ до глобальної мережі «Інтернет», завантажив на вищевказаний канал «Народний простір» виготовлений ним відео матеріал під назвою «Зустріч Житомир 22.01.2023 2ч.» (URL-адреса: ІНФОРМАЦІЯ_4 ). У такий спосіб ОСОБА_7 умисно поширив серед невизначеного кола користувачів відеохостингу «YouTube» вищевказаний матеріал, який містив заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії РФ проти України як внутрішнього громадянського конфлікту.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_7 за відсутності в його діянні складу кримінального правопорушення.

Просить допитати в якості свідків ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 .

Вважає вирок незаконним.

Зазначає, що 13.06.2024 року в залі судового засідання ОСОБА_7 просив суд аби йому дозволили висловитися с приводу обставин справи, викласти свою позицію з приводу пред`явленого обвинувачення, однак головуючий сприйняв це як неповагу до суду та ухвалив видалити ОСОБА_7 з судової зали на весь період розгляду справи.

Таким чином суд позбавив ОСОБА_7 можливості здійснити свій захист, і своїм рішенням від 13.06.2024 року порушив право ОСОБА_7 на захист.

ОСОБА_7 збирався пояснити суду, що на збори його запросили люди з проханням зафільмувати збори громадян України, на яких громадянка ОСОБА_11 зробила свій виступ.

На виступі ОСОБА_11 несподівано почала заперечувати факт збройної агресії РФ проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі почала представляти агресію РФ проти України як внутрішній громадянський конфлікт.

ОСОБА_7 категорично не згоден зі словами ОСОБА_11 , засуджує збройну агресію РВ проти України, людей, які вважають, що в країні відбувається громадянська війна, вважає сепаратистами, які згодом при нагоді стануть колаборантами.

Цим відеозаписом ОСОБА_7 намагався донести людям про існування тих негативних ( та відверто злочинних) тенденцій, на які неможна закривати очі, а саме про бенефіціарів, які є в санаційному списку РНБО. Останні є співзасновниками «Житомирообленерго», і громадяни України, які сплачують за електроенергію на рахунки «Житомиробленерго» невільно стають спонсорами російської агресії.

Звертає увагу суду на те, шо на арк. 152-153 в томі № 2 справи міститься постанова прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_8 від 09 травня 2024 року про виділення матеріалів досудових розслідувань стосовно підозрюваної ОСОБА_12 у зв`язку з необхідністю застосування до ОСОБА_12 примусових заходів медичного характеру. І саме тому ОСОБА_12 не приймала участь у справі разом з обвинуваченим, адже експертами було встановлено, що ОСОБА_12 на момент виступу в бібліотеці вже була психічно хворою людиною, а тому і розглядати справи за її участі та визнавати її винуватою ніяк не можливо.

Вважає, що суд проявив упередженість стосовно ОСОБА_7 , в результаті чого ухвалив несправедливий вирок.

Від прокурора надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , в яких він просить апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримали подану апеляційну скаргу, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження, відповідно до вимог ст. 404 КПК України, дослідивши нові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За приписами до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За змістом ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та мотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

З матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_7 вбачається, що суд першої інстанції під час судового розгляду в повній мірі дотримався вищевказаних вимог кримінального процесуального Закону та Конвенції.

Згідно ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Положеннями ст. 94 КПК України встановлено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. При цьому, жоден доказ не має наперед встановленої сили.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції в межах пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення безпосередньо дослідив докази у провадженні, надав їм правильну юридичну оцінку у вироку, отже з`ясував усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення кримінального провадження та обґрунтовано визнав ОСОБА_7 винуватим у виготовленні та поширенні матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України.

На переконання колегії суддів, висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених у вироку обставин, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд першої інстанції дав правильну оцінку та навів у вироку.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювався у відсутності ОСОБА_7 , оскільки за неодноразові порушення порядку у залі судового засідання та непідкорення розпорядженням головуючого на підставі ч. 1 ст. 330 КПК України останній був видалений із зали судового засідання на весь час судового розгляду.

Свідок ОСОБА_13 показав, що познайомився з обвинуваченим 23.01.2023 на семінарі, який проводився у бібліотеці в м. Житомирі та який вела Лапаєва. Під час цього семінару остання агітувала не виконувати вимоги представників влади, не сплачувати комунальні послуги, ухилятись від мобілізації, наголошувала, що війни між РФ та Україною немає, а в Україні йде громадянська війна, і взагалі такої держави як Україна не існує. Обвинувачений під час цього заходу не виступав, а фіксував його хід на відео і повідомив, що це відео буде опубліковано в мережі Інтернет.

Свідок ОСОБА_14 підтвердив проведення зазначеного заходу, зазначив, що в ньому взяло участь близько 30 осіб, у тому числі обвинувачений. Під час цього заходу обговорювались різні теми, у тому числі конституційність окремих норм українського законодавства.

Судом апеляційної інстанції за клопотанням захисника було допитано свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що був на зустрічі в бібліотеці, але виходив дуже часто за станом здоров`я тому багато моментів пропустив. Вказав, що він попросив обвинуваченого, щоб він розмістив запис семінару у ютубі, щоб він зміг подивитися. Просили також і інші викласти це відео. Ніяких висловлювань щодо виправдування агресії рф ОСОБА_7 не робив.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що зібралися однодумці для вивчення законів України з приводу обізнаності зі своїми правами як громадян України. На семінарі була ОСОБА_15 , яка вела семінар. Говорили про житлово-комунальне законодавство. Було також порушено питання російської агресії на території України. Деякі присутні просили, щоб семінар опублікували в ютубі, просили, щоб велася відеозйомка. Ніхто не виправдовував російської агресії в тому числі і ОСОБА_7 . Не пам`ятає чи ОСОБА_7 виправдовував виступ.

Показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 жодним чином не спростовуються встановлені судом фактичні обставини кримінального провадження, а зокрема виготовлення та поширення матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України. Вказані свідки уникали відповідей щодо поширення неративів лектором Лапаєвою, в яких виправдовувалася збройна агресія рф: «виходив по стану здоров`я», «сприймав лише юридичні роз`яснення», тощо, при цьому вони не заперечували ведення зйомки обвинуваченим та її поширення ним в інтернеті.

Досліджено також письмові докази.

12.06.2023 оглянуто веб-сторінку у всесвітній мережі Інтернет на каналі «Народний простір» відеохостингу «YouTube», де виявлено відеозапис під назвою «Зустріч Житомир 22.01.23 1ч.» та «Зустріч 22.01.23 2ч.» за відповідними веб-адресами. На вказаних відеозаписах зафіксовано проведення жінкою, яку в протоколі слідчої дії йменовано як Особа-1, зустрічі з іншими особами у приміщенні Житомирської центральної міської бібліотеки ім. В. Земляка, під час якої був присутній обвинувачений. Під час цієї зустрічі Особа-1 наголошує, що в Україні на даний час йде громадянська війна, в якій незаконно беруть участь Збройні Сили України (протокол огляду від 12.06.2023).

12.07.2023 проведено обшук за місцем проживання обвинуваченого, в ході якого останній відмовився надавити слідчому свій мобільний телефон марки «Самсунг», який було виявлено та вилучено примусово. В ході огляду вмісту телефона в ньому виявлено два вищенаведені відеозаписи «Зустріч Житомир 22.01.23 1ч.» та «Зустріч 22.01.23 2ч.» (протокол обшуку від 12.07.2023). В пам`яті вилученого телефону «Самсунг» виявлено інформацію (висновок експерта від 5.01.2024 № СЕ-19/106-23/9655-КТ), зокрема, в розділі «Файли» виявлено відеозапис зустрічі, яка проводилась 22.01.2023 в приміщенні Житомирської центральної міської бібліотеки ім. В. Земляка (протокол огляду від 16.01.2024).

У висловлюваннях громадянки ОСОБА_12 , зафіксованих на вищевказаних відеозаписах, міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, зокрема й шляхом представлення збройної агресії РФ як внутрішньо громадянського конфлікту. Заперечення збройної агресії РФ виражене як явно шляхом ствердження, що на території України відбувається громадянська війна, так і імпліцитно (приховано) шляхом дискредитації Збройних Сил України, тверджень, що воюють не держави, а корпорації, позиціювання України як завойовника, яка зацікавлена у цій війні тощо (висновок експерта від 13.09.2023 № СЕ-19/106-23/9202-ЛД).

14.07.2023, 18.07.2023, 20.07.2023 та 11.08.2023 за участю свідків, відповідно, ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_13 оглянуто наведені відеозаписи, під час слідчої дії свідки підтвердили свою участь у проведенні цієї зустрічі, яку фіксував на телефон ОСОБА_7 (протоколи огляду від 14.07.2023, 18.07.2023, 20.07.2023 та від 11.08.2023).

Під час огляду каналу «Народна творчість» відеохостінгу «YouTube» 4.01.2024 встановлено, що канал створено 10.08.2016, має електронну адресу, яка закінчується на символи @77VladS77 (протокол огляду від 4.01.2023).

14.08.2023 в операторів мобільного зв`язку ТОВ «ВФ Лайфселл» та ПрАТ «Київстар» отримано інформацію щодо з`єднань номерів мобільних телефонів, якими, зокрема, користувалися ОСОБА_7 та ОСОБА_12 (протоколи тимчасового доступу до речей і документів від 14.08.2023), під час огляду якої встановлено, що на час вищевказаної зустрічі 22.01.2023 їхні мобільні телефони знаходились в зоні дії базових станції, до якої входить й адреса Житомирської центральної міської бібліотеки ім. В. Земляка (протоколи огляду від 25.08.2023 та від 28.08.2023). Крім того, під час огляду інформації щодо з`єднань номерів мобільних телефонів ОСОБА_7 та ОСОБА_12 встановлено, що напередодні вказаної зустрічі (21.01.2023) о 20:45 ОСОБА_7 телефонував ОСОБА_12 (протокол огляду від 29.12.2023).

Згідно із відповіддю комунального закладу «Міські публічні бібліотеки» Житомирської міської ради від 11.07.2023 у зібранні, яке відбулось 22.01.2023 в приміщенні Житомирської центральної міської бібліотеки ім. В. Земляка (м. Житомир, вул. Добровольчих батальйонів, 3), взяло участь 25 осіб, у тому числі ОСОБА_12 та ОСОБА_7 .

ОСОБА_7 на час вчинення інкримінованого діяння та на час проведення експертизи психічними розладами не страждав, міг та може усвідомлювати свої дії та керувати ними (висновок експерта від 26.03.2024 № 162-2024).

Захисник ОСОБА_6 , в суді апеляційної інстанції зазначив, що в діях ОСОБА_18 не має складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 436-2 КК України, а мало місце повідомлення правоохоронних органів та громадян, що серед мешканців України є колаборанти та правоохоронним органам необхідно було зафіксувати, що це повідомлення про злочин.

Суд апеляційної інстанції до таких тверджень захисника та обвинуваченого ставиться критично та вважає їх спробою ухилення від передбаченої законом відповідальності.

У даному разі неможливо залишити поза увагою те, що обвинувачений, будучи дорослою, освіченою людиною, яка проживає в Україні, має вищу освіту не міг не усвідомлювати тих подій, які відбувалися в Україні, зокрема, з початком 24 лютого 2022 року повномасштабної збройної агресії Російської Федерації проти України та українського народу в цілому, коли засоби масової інформації, соціальні мережі та мобільні месенджери були переповнені інформацією у тому числі й ілюстраційного характеру щодо численних злочинів країни-терориста, її військових, тотального насильства, масових вбивств та руйнувань, які засуджував і засуджує увесь цивілізований світ.

З протоколу огляду від 12.06.2023 та висновку експерта від 13.09.2023 № СЕ-19/106-23/9202-ЛД) вбачається, що розміщені на інтернет сторінці обвинуваченого публікації містять заперечення існування суверенітету України, визнання правомірною збройну агресію рф проти України, переконання присутніх на семінарі, що в Україні відбувається громадянська війна.

За версією захисту ОСОБА_7 здійснив відеозапис зустрічі у приміщенні Житомирської центральної міської бібліотеки ім. В. Земляка, яка мала місце 22.01.2023, під час якої особа, стосовно якої матеріали виділені в інше провадження, заперечувала факт збройної агресії російської федерації проти України. У подальшому, останнім здійснено публікацію вказаного запису в мережі Інтернет (Youtube) з метою викрити потенційного сепаратиста.

Зазначена поведінка не є логічною і послідовною так, як ОСОБА_7 в ході досудового розслідування та судового розгляду повідомляв, що причиною опублікування відеозаписів стали прохання людей. Під час опублікування вказаного відеозапису обвинувачений ніяким чином не зазначав у назві чи коментарях до вказаного відео про саме таку його мету.

Стороною захисту не надано жодного доказу на підтвердження вказаної позиції.

Окрім того, варто зазначити, що ОСОБА_7 є дієздатною людиною, яка обізнана про наявність правоохоронних органів України та у випадку вчинення будь якою особою неправомірних дій розумів як необхідно реагувати та звертатися до правоохоронних органів, а завив про такий намір лише після того як його було викрито у вчиненні злочину.

А тому, вказані доводи, на думку колегії суддів, мають на меті лише уникнути обвинуваченим кримінальної відповідальності та виправдати свої дії.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи захисника ОСОБА_6 щодо порушення права на захист обвинуваченого ОСОБА_7 , якого як він вважає незаконного було видалено із зали суду на весь період розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції, перевіряючи доводи апеляційної скарги в цій частині, дійшов обґрунтованого висновку про те, що порушення ОСОБА_7 порядку в залі судового засідання давали підстави головуючому в суді першої інстанції для прийняття відповідного рішення про видалення обвинуваченого із зали судового засідання на час судового розгляду.

Статтею 321 КПК України визначено, що головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, зокрема, забезпечує, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків. Головуючий у судовому засіданні вживає необхідних заходів для забезпечення в судовому засіданні належного порядку.

Вимогами ч. 2 ст. 329 КПК України передбачено, що сторони та учасники кримінального провадження, а також інші особи, присутні в залі судового засідання, зобов`язані додержуватися порядку в судовому засіданні і беззаперечно підкорятися відповідним розпорядженням головуючого у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1,2, 3 ст. 330 КПК України якщо обвинувачений порушує порядок у залі судового засідання або не підкоряється розпорядженням головуючого у судовому засіданні, останній попереджає обвинуваченого про те, що в разі повторення ним зазначених дій його буде видалено з зали судового засідання. При повторному порушенні обвинуваченим порядку судового засідання він може бути видалений за ухвалою суду з зали засідання тимчасово або на весь час судового розгляду. Якщо такий обвинувачений не представлений захисником, суд зобов`язаний залучити захисника для здійснення захисту за призначенням і відкласти судовий розгляд на строк, необхідний для його підготовки до захисту;

Як вбачається з журналу судового засідання під час проведення підготовчого судового засідання 13.06.2024 головуючим суддею за порушення порядку проведення судового засідання та не підкоренню розпорядженню головуючого до обвинуваченого ОСОБА_7 застосовано попередження, а після повторення зазначеної поведінки останнього видалено лише на одне судове засідання, а також судом вирішено звернутись до центру надання вторинної безоплатної правничої допомоги для забезпечення участі захисника (т.1 а.п. 41)

У подальшому, судом вживались заходи з метою забезпечення участі обвинуваченого у судових засіданнях.

Під час наступних судових засідань (17.06.2024, 04.07.2024) у зв`язку із не прибуттям ОСОБА_7 до нього застосовано примусовий привід та під час судового засідання, яке відбулось 29.08.2024 обвинувачений ОСОБА_7 продовжив порушувати порядок судового засідання та не підкорятись вимогам головуючого, внаслідок чого судом прийнято рішення про видалення обвинуваченого на весь час судового розгляду ( т.1 а.п. 106-107).

Зокрема, з даних у журналі та аудіозапису судового засідання від 29.08.2024, зафіксованого, як обвинувачений ОСОБА_7 поводив себе зухвало, не реагував на зауваження судді, демонструючи явну неповагу до суду постійно щось викрикує та перебиває головуючого по справі, відмовляється відповідати на запитання, вимагає не називати його обвинуваченим, а просить суд називати його «мужчина з іменем ОСОБА_19 ». Називає суддю «просто людина в чорній мантіїї», і тому після неодноразових попереджень про припинення порушення порядку судового засідання та внаслідок невиконання вимог головуючого він був видалений на весь час судового розгляду.

При цьому, захист прав та законних інтересів ОСОБА_7 у подальших судових засіданнях здійснювала адвокат ОСОБА_20 ..

За таких обставин, суд дотримався вимог, передбачених кримінальним процесуальним законом під час видалення ОСОБА_7 із зали судового засідання, твердження захисника про порушення права останнього на захист є безпідставними і такими, що не відповідають матеріалам кримінального провадження, а поведінка обвинуваченого, в суді першої інстанції додатково свідчить про його зневажливе ставлення до органів державної влади, заперечення їх легітимності, протиставлення себе суспільству, що свідчить про не випадковість його участі та фіксуванні, публікації публічного заходу на якому виправдовувалася збройна агресія проти України.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_7 про ніби то неналежне виконання своїх обов`язків адвокатом ОСОБА_20 , відмова від неї, не зазначення захисником під час судового розгляду про дійсні наміри ОСОБА_7 не ґрунтується на матеріалах справи.

Суд зобов`язаний забезпечити обвинуваченого, який видалений із залу судових засідань, захисником, якщо він ним не представлений. У даному випадку вимоги закону дотримані, а в суді захисник діяла на користь обвинуваченого, просила його виправдати, вказувала про те, що в нього був відсутній умисел, він нічого не коментував, не висловлювався, а лише виконав прохання людей зробити відеозапис, що є фактично аналогічною позицією, що і в суді апеляційної інстанції.

По-друге, обвинувачений не був позбавлений права укласти договір з будь яким іншим захисником для представлення його інтересів у даному кримінальному провадженні, розгляд справи неодноразово відкладався, чим в суді першої інстанції не скористався, обравши позицію ігнорувати свій захист, в суді апеляційної інстанції вказав, що ніхто мене не видаляв я сам пішов.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що доводи сторони захисту та обвинуваченого про порушення права на захист, безпідставного застосування судом інституту видалення особи із залу судових засідань не ґрунтуються на обставинах провадження та вимогах закону.

При призначенні ОСОБА_7 покарання судом першої інстанції враховано вимоги ст. 50, 65 КК України, а саме ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини справи, а зокрема суспільну небезпеку вчинених ним дій в період воєнного стану, фактично на користь агресора, дані про особу винного, відсутність обставин, які б обтяжували та пом`якшували покарання обвинуваченого.

Врахувавши всі зазначені обставини у сукупності, суд призначив ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Враховуючи принципи індивідуалізації та співмірності заходу примусу характеру вчинених дій, колегії суддів вважає, що призначене судом першої інстанції ОСОБА_7 покарання, відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, що відповідає загальним засадам призначення покарання, зазначеним у ст. 65 КК України, а тому не може вважатися явно несправедливим внаслідок суворості.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування чи зміни вироку суду першої інстанції, не встановлено, а тому колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги захисника без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 09 липня 2025 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: