Провадження №11-сс/801/915/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду від 29.10.2025 року у кримінальному провадженні № 0000146 від 29.08.2025 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України

за участю сторін провадження:

прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду від 29.10.2025 року продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 04 грудня 2025 року (включно).

Розмір застави визначений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.09.2025 по справі №127/28029/25 залишено без змін.

Ухвала про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 діє до 04 грудня 2025 року.

Згідно клопотання слідчого встановлено наступне.

Відповідно до наказу № 114/ос від 07.07.2025 начальника відділу поліції № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 , призначено на посаду інспектора з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, який має спеціальне звання «старший лейтенант поліції».

Відповідно до вимог п. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ОСОБА_7 являється працівником правоохоронного органу.

Однак, ОСОБА_7 будучи службовою особою, яка постійно здійснює функції службової особи правоохоронного органу, наділеною правом у межах своєї компетенції пред`являти вимоги та приймати рішення, обов`язкові для виконання фізичними і юридичними особами незалежно від їх відомчої належності чи підлеглості, діючи умисно, вчинив злочин у сфері недоторканості державних кордонів за наступних обставин.

Так, у невстановлений слідством час та місці, але не пізніше 28.08.2025, у ОСОБА_7 виник умисел на вчинення неправомірних дій щодо організації незаконного переміщення через державний кордон осіб призовного віку які бажають уникнути мобілізаційних заходів, з корисливих мотивів. З цією метою ОСОБА_7 відшукав невстановлених, на даний час, осіб, які, у подальшому, будуть безпосередньо здійснювати супровід та переміщення віднайдених ним осіб через державний кордон та вступив з ними в незаконну змову. Згідно вказаної домовленості, ОСОБА_7 мав займатись пошуком бажаючих перетнути кордон в незаконний спосіб та отримувати від ним грошові кошти з подальшим їх розподілом між учасниками змови, а невстановлені особи в свою чергу мали безпосередньо забезпечити подальший незаконний перетин кордону особами призовного віку з Чернівецької області до республіки Румунія поза межами пунктів пропуску.

У подальшому, реалізовуючи спільний злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України з корисливих мотивів, ОСОБА_7 , 03.09.2025 близько 18 год. 30 хв., перебуваючи на автомобільній стоянці за адресою: м. Вінниця, вул. Келецька, буд. 121, біля ТЦ «Плаза Парк», зустрівся із ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та під час розмови з останнім повідомив, йому про те, що він має можливість та може організувати безперешкодне переправлення ОСОБА_9 , який є особою призовного віку, через державний кордон України, поза межами офіційних пунктів пропуску з території Чернівецької області до Республіки Румунія.

В ході бесіди ОСОБА_7 , здійснив інструктаж та розказав ОСОБА_9 , як останньому слід діяти для перетину державного кордону України. Зокрема ОСОБА_7 , надав вказівку ОСОБА_9 про необхідність прибуття останнього до м. Чернівці, до ТРЦ «Депот Мол», де останнього зустрінуть невстановлені на даний час невідомі особи та забезпечують подальше переміщення ОСОБА_9 до державного кордону України у визначене місце де останній зможе пройти поза межами офіційного пункту пропуску зі створенням для нього безперешкодного коридору у певний період часу.

Однак, ОСОБА_7 зазначив, що усі контакти з вказаними невідомими особами будуть відбуватися в телефонній розмові через нього за умови передачі йому грошових коштів в розмірі 16 000 тисяч доларів США (що станом на 03.09.2025 еквівалентно 661 760 грн.), у тому числі для невстановлених осіб, які в подальшому забезпечують безперешкодний перетин ОСОБА_9 державного кордону України поза межами офіційних пунктів пропуску на території Чернівецької області до Республіки Румунія, на що ОСОБА_9 погодився.

В подальшому, 03.09.2025 близько 21 год. 00 хв. на виконання попередньої домовленості ОСОБА_7 із ОСОБА_9 , останній діючи з прямим спільним умислом та корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючі їх настання, перебуваючи на автомобільній стоянці за адресою: м. Вінниця, вул. Келецька, буд. 121, біля ТЦ «Плаза Парк», зустрівся вдруге із ОСОБА_9 , повторно надав детальний інструктаж та роз`яснив останньому план безперешкодного перетину останнім державного кордону України поза межами офіційних пунктів пропуску на території Чернівецької області до Республіки Румунія та отримав від ОСОБА_9 попередньо обумовлену суму грошових коштів у розмірі 16 000 тисяч доларів США (що станом на 03.09.2025 еквівалентно 661 760 грн.), після чого ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Тобто ОСОБА_7 виконано усі кримінально-протиправні дії, які він вважав за необхідне з метою завершення свої дій у організації, сприянні та наданні порад і вказівок для подальшого незаконного переправлення ОСОБА_9 державного кордону України у напрямку Республіки Румунія поза пунктами пропуску.

Захисник ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, просила відмовити у задоволенні клопотання слідчого, ухвалу Вінницького міського суду від 29.10.2025 року скасувати, застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту в період часу з 22-00 год. до 06-00 год.

Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що підозрюваний має міцні та стійкі соціальні зв`язки, раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації у м. Вінниці, є батьком двох неповнолітніх дітей ОСОБА_10 , 2014 р. н., ОСОБА_11 , 2020 р. н., які перебувають на його утриманні, здійснює постійний догляд за своїми батьками-пенсіонерами ОСОБА_12 , 1960 р.н., ОСОБА_13 , 1962 р.н., яким встановлено III групу інвалідності, батьки розлучені, проживають окремо, інших дітей, крім підозрюваного, не мають, у зв`язку з чим саме він надає їм необхідну допомогу та підтримку по господарству.

Недоведено прокурором необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Враховуючи відсутність доказів реального існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також особу підозрюваного, його соціальні зв`язки, обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту є цілком достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_8 , який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника, підозрюваного ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 , які підтримали вимоги, викладені в апеляційній скарзі, та просили їх задовольнити, оглянувши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.177, 178, 183, 184 КПК України, бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

На думку апеляційного суду, оскаржувана ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження № 0000146 від 29.08.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.332 КК України 04.09.2025 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.09.2025 до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 01.11.2025, з можливістю внесення застави.

Постановою заступника керівника Вінницької обласної прокуратури від 27.10.2025, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000146 від 29.08.2025 продовжено до 04.12.2025.

При розгляді апеляційної скарги, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Приймаючи рішення про продовження запобіжного заходу, слідчий суддя дослідив доводи клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення, та з урахуванням необхідності виконання ряду процесуальних дій, а також з урахуванням того, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, обґрунтовано дійшов висновку про наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, що унеможливлює обрання підозрюваній більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Твердження у апеляційній скарзі захисника ОСОБА_6 , що сторона обвинувачення не довела наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України є безпідставними.

Суд апеляційної інстанції вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 є саме таким запобіжним заходом, який буде достатнім стримуючим засобом, що здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваної та запобігти ризикам, доведеним прокурором.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічий час доби є необгрунтованими.

Апеляційний суд вважає, що, розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя виконав вимоги ст. 199 КПК України, та прийняв обґрунтоване рішення про продовження строку тримання під вартою.

Слідчий суддя, оцінюючи в сукупності обставини, які враховуються при продовженні запобіжного заходу, з урахуванням конкретних обставин та обсягу слідчих дій, які необхідно виконати у кримінальному провадженні, та виходячи з того, що досудове розслідування продовжено до 04.12.2025 року, зважаючи на суспільний інтерес вчиненого кримінального правопорушення, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції», прийняв законне, обгрунтоване рішення про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

З вказаним висновком слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , які б були безумовною підставою для скасування оскарженої ухвали

За таких обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст.422 КПК України, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду від 29.10.2025 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4