Номер провадження 1-кс/754/3575/25
У Х В А Л А

Іменем України

30 жовтня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури міста Києва в кримінальному провадженні № 0002510 від 03.09.2025 про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно підозрюваного:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Філонове, Недригайлівського р-ну Сумської обл., громадянина України, з загальною середньою освітою, офіційно не працевлаштований, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: підозрювана ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

до Деснянського районного суду м. Києва 30.10.2025 надійшло клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0002510 від 03.09.2025 про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту, цілодобово, стосовно підозрюваної ОСОБА_3 .

Клопотання мотивує тим, що під час досудового розслідуванням встановлено, що 02.09.2025, приблизно о 09:00 год, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , перебували в квартирі АДРЕСА_3 , в якій проживає ОСОБА_6 , разом з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою вони познайомились напередодні з метою спільного проведення часу та розваги. У цей час у ОСОБА_3 та ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті природним шляхом із ОСОБА_7 .

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на задоволення статевої пристрасті, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, спостерігав як ОСОБА_6 , користуючись фізичною перевагою, повалив ОСОБА_7 на ліжко, сідницями сів на грудну клітку останньої, подолавши опір останньої, при цьому не давши змоги ОСОБА_7 підвестися з ліжка, із застосуванням сили вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням у тіло ОСОБА_7 , з використанням геніталій, без добровільної згоди ОСОБА_7 , та у подальшому довівши статевий акт до завершення, після чого почав утримувати ОСОБА_7 за верхні кінцівки, притискаючи останню до ліжка.

У подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на задоволення статевої пристрасті, ОСОБА_3 , бажаючи доведення своїх злочинних намірів до кінця, будучи фізично сильнішим за потерпілу, застосовуючи фізичну силу, яка виразилася в утриманні ОСОБА_3 та ОСОБА_6 руками ОСОБА_7 , та подолавши опір останньої, наблизився до потерпілої, оголивши свої статеві органи та вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням у тіло ОСОБА_7 , з використанням геніталій, без добровільної згоди, тобто зґвалтував її, довівши статевий акт до завершення.

Після вчинення дій сексуального характеру ОСОБА_3 та ОСОБА_6 відпустили ОСОБА_7 , яка покинула приміщення вказаної квартири.

04.09.2025 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 152 ч. 3 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: показаннями свідків, протоколами слідчих (розшукових) та процесуальних дій, іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності, а саме:

- даними протоколу допиту потерпілої ОСОБА_7 від 03.09.2025;

- даними протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_7 від 04.09.2025;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 03.09.2025;

- даними протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_8 від 04.09.2025;

- даними висновку судово-медичної експертизи щодо потерпілої ОСОБА_7 №042/1-313-2025 від 29.09.2025;

- даними протоколів огляду предмету за участю потерпілої ОСОБА_7 від 08.10.2025

- іншими доказами у їх сукупності.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 09.09.2025 стосовно підозрюваного ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту на строк до 04.11.2025.

28.10.2025 постановою керівника Деснянської окружної прокуратури м. Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 04.12.2025.

Завершити досудове розслідування до вказаного строку дії запобіжного заходу не представляється можливим, оскільки, необхідно провести ряд слідчих дій направлених на повне, об`єктивне, всебічне та неупереджене розслідування зазначеного кримінального провадження, а саме, необхідність долучення до матеріалів кримінального провадження висновків комплексних судових психолого-психіатричних експертиз стосовно підозрюваних та потерпілої, висновків судових психологічних експертиз з використанням поліграфу стосовно підозрюваних та потерпілої; висновків судової молекулярно - генетичних експертиз; висновків судово-медичних експертиз, після отримання вищеперерахованих висновків експертів, визначення із правовою кваліфікацією дій підозрюваних та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, здійснення відкриття матеріалів у кримінальному провадженні відповідно до положень ст. 290 КПК України.

У зв`язку з продовженням строку досудового розслідування, а також враховуючи те, що ризики встановлені під час обрання запобіжного заходу не зменшились та продовжують існувати, виникає необхідність у продовженні строку запобіжного заходу стосовно підозрюваної у виді домашнього арешту.

Обґрунтовуючи клопотання прокурор посилається на ризики, передбачені ст. 177 ч. 1 п.п. 1,3 КПК України, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Ризик визначений ст. 177 ч. 1 п. 1 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_3 усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину, розуміючи невідворотність покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Ризик визначений ст. 177 ч. 1 п. 3 КПК України, обґрунтовується тим, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_3 для того, щоб він зміг уникнути кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення, може з метою зміни показань або безпідставної відмови від них, незаконно впливати на потерпілу та свідків, знаючи їх анкетні дані та адреси роботи і проживання, шляхом тиску, підбурювання, вмовляння, залякування чи підкупу, що буде перешкоджанням здійсненню об`єктивного досудового розслідування, як цього вимагають норми кримінального процесуального законодавства України.

При обранні запобіжного заходу необхідно врахувати те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також не забезпечить виконання підозрюваним покладених на ного процесуальних обов`язків та не забезпечить дотриманню розумних строків досудового розслідування, а в подальшому і судового розгляду.

Так, запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави не зможуть попередити можливість переховування підозрюваного ОСОБА_3 від досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та потерпілу, а також не забезпечать належне, повне, всебічне та об`єктивне проведення досудового розслідування у розумні строки.

Під час досудового розслідування не встановлені обставини, які б вказували на зменшення вище перелічених ризиків, встановлених в ухвалі слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва при обранні підозрюваному ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту і давали б підстави для зміни запобіжного заходу, обраного щодо підозрюваного.

Таким чином, на даний час є доцільним продовжити підозрюваному ОСОБА_3 запобіжний захід у виді домашнього арешту з підстав наявності ризиків, оголошених вище.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання за викладених в ньому обставин та довів необхідність продовження строку застосованого запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Захисник заперечував щодо продовження підозрюваному запобіжного заходу у виді домашнього арешту, з посиланням на те, що підозра є необгрунтованою, ризики відсутні, а тому просив відмовити у продовженні застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_3 .

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника.

Так, згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України - запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали суду.

Положенням ст. 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання певним ризикам. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Розгляд клопотання розпочато у строки, передбачені ст. 199 ч. 4 КПК України, де зазначено, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, та за минуванням трьох годин з моменту вручення підозрюваному копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність продовження строку дії запобіжного заходу.

Відповідно до норм ст. 199 ч. 3 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя дослідивши клопотання слідчого прийшов до висновку, що воно відповідає нормам ст. 199 ч. 3 КПК України.

Нормою ст. 181 КПК України, передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Даний арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинення злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого судом повністю враховуються обставини, визначені ст. 178 КПК України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Нормою ст. 9 ч. 5 КПК України визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При вирішенні питання про доцільність продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, підозрюваному ОСОБА_3 судом повністю враховуються обставини, визначені ст. 178 КПК України, крім іншого, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я, майновий стан, міцність соціальних зв`язків, репутацію підозрюваного, ризик повторення чи продовження ним протиправної поведінки.

Враховуючи характер та тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, а саме ст. 152 ч. 3 КК України, яка відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, особу підозрюваного, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, суд приходить до висновку про те, що існують обґрунтовані ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні.

Також, в судовому засіданні прокурором доведено обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Розглядаючи дане клопотання слідчим суддею враховано положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє слідчому судді зробити висновок про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу стосовно підозрюваної у виді домашнього арешту, у певний період доби, який буде достатнім й необхідним запобіжним заходом для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобіганню певним ризикам та достатнім заходом забезпечення досудового розслідування кримінального провадження.

Підстав для зміни стосовно підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу, під час судового розгляду клопотання прокурора не встановлено.

За вказаних обставин слідчий суддя прийшов до переконання про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та продовження запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_3 , в межах строку досудового розсування, який був продовжений до 04.12.2025.

Керуючись ст.ст.176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 309, 376 ч.2 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.152 ч.3 КК України, в кримінальному провадженні № 0002510 від 03.09.2025, запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби, в межах строку досудового розслідування, до 04 грудня 2025 року.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_3 залишати постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 23:00 години до 07:00 години наступної доби, без дозволу слідчого, прокурора.

Продовжити покладені на підозрюваного ОСОБА_9 , відповідно до ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 09 вересня 2025 року, наступні обов`язки, передбачені ст. 194 ч. 5 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду з постійного місця проживання;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не спілкуватись з потерпілою та свідками у цьому кримінальному провадженні, за винятком участі у процесуальних діях у присутності слідчого, прокурора, слідчого судді та суду.

Копію ухвали направити начальнику Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, для виконання, відповідно до норм ст. 181 КПК України.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік ОСОБА_3 , щодо якого застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, і повідомити про це слідчого суддю, оскільки запобіжний захід застосовано під час досудового розслідування.

Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали, в межах строку досудового розслідування, до 04 грудня 2025 року, включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошений 31.10.2025 о 10:00 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1