КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.ПОЛТАВИ
Справа № 552/6390/25
Провадження № 1-кс/552/2456/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.25

04 грудня 2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Київського районного суду м. Полтави 03.12.2025 звернувся прокурор Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_3 із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000796 від 29.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

У клопотанні прокурор просить накласти арешт на:

- транспортні засоби, зареєстровані за підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER, рік випуску 2007, колір БІЛИЙ, № двиг. НОМЕР_1 , № куз. НОМЕР_2 ; автомобіль LEXUS LX 470 рік випуску 2005, колір ЧОРНИЙ, № шасі НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 ; автомобіль ИЖ 2715-01, рік випуску 1992, колір ЧЕРВОНИЙ, № двиг. , № куз. НОМЕР_5 , номерний знак НОМЕР_6 ; автомобіль ВАЗ 21081, рік випуску 1995, колір ЧОРНИЙ, № двиг. НОМЕР_7 , № куз. НОМЕР_8 , номерний знак НОМЕР_9 ;

- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 17590431), який на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Своє клопотання обґрунтовує тим, що у провадженні СВ відділу поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000796 від 29.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що восени 2024 року, більш точно дату та час встановити не вдалося, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи у користуванні гаражні приміщення на території гаражного кооперативу «Гайок», що по вул. Чумацький Шлях, 103, у м. Полтаві, будучи обізнаними, що член цього ж кооперативу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у кінці 2021 року виїхав за межі України до російської федерації, залишивши у своєму гаражному приміщенні № НОМЕР_10 належний йому автомобіль марки «Kia Soul», коричневого кольору, вступили між собою у злочинну змову, спрямовану на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, поєднаному з проникненням у приміщення, та подальше розпорядження вказаним транспортним засобом шляхом його продажу заздалегідь не визначеній третій особі, яка б не була обізнана про протиправний спосіб набуття ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вказаного автомобіля.

Розцінивши тривалу відсутність власника на території України та відсутність осіб, які користувалися гаражем, як сприятливі умови для вчинення злочину, восени 2024 року, але не пізніше 07 листопада 2024 року (точного часу не встановлено) ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, шляхом зрізання навісних замків незаконно проникли до гаражного приміщення № НОМЕР_10 , розташованого за адресою: м. Полтава, вул. Чумацький Шлях, 109, звідки таємно заволоділи автомобілем марки «Kia Soul», коричневого кольору, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_11 , номер шасі (кузова) НОМЕР_12 , вартістю 317 920 грн, який належав ОСОБА_6 , викотивши вказаний автомобіль із гаража та перегнавши його до одного з гаражних приміщень, що перебували у користуванні ОСОБА_4 .

Надалі, діючи в межах єдиного умислу на заволодіння автомобілем ОСОБА_6 , та протиправне розпорядження вказаним автомобілем, 19 листопада 2024 року, близько 09 год 11 хв, ОСОБА_4 зі свого абонентського номера НОМЕР_13 зателефонував своєму знайомому ОСОБА_7 , який займався перепродажем вживаних автомобілів, і запропонував знайти покупця на автомобіль марки «Kia Soul», коричневого кольору, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_11 , номер шасі (кузова) НОМЕР_12 , приховавши факт його незаконного заволодіння, повідомивши при цьому неправдиву інформацію, що документи на автомобіль відсутні у зв`язку зі смертю власника.

Після цього ОСОБА_7 , не усвідомлюючи злочинного походження автомобіля, запропонував придбати його своєму знайомому військовослужбовцю ЗСУ ОСОБА_8 , надіславши фотознімки авто, отримані від ОСОБА_4 , та передавши останньому контактний номер продавця.

Зацікавившись пропозицією, 19 листопада 2024 о 09 год 45 хв, ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_4 , і під час подальших телефонних розмов вони погодили умови продажу транспортного засобу за грошові кошти в сумі 3 000 доларів США, домовившись, що з ним зв`яжеться особа, яка безпосередньо здійснює продаж, для узгодження місця та часу зустрічі.

У подальшому, 21 листопада 2024 року, о 19 год 28 хв, ОСОБА_5 , використовуючи власний номер мобільного телефону НОМЕР_14 , зателефонував на номер НОМЕР_15 ОСОБА_8 , представившись продавцем на ім`я « ОСОБА_9 », та домовився про зустріч 22 листопада 2024 року, не пізніше 08 год 00 хв, на території гаражного кооперативу «Гайок» по вул. Чумацький Шлях, 103, у м. Полтаві, з метою продажу викраденого автомобіля.

22 листопада 2024 року, не пізніше 08 год 00 хв, ОСОБА_7 привіз ОСОБА_8 до зазначеного кооперативу, де останній зустрівся з ОСОБА_5 , який запевнив покупця, що є племінником нібито померлого на території російської федерації власника автомобіля, у зв`язку з чим документи на транспортний засіб відсутні. Після цього, реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення, ОСОБА_5 , знизивши для ОСОБА_8 ціну за продаж транспортного засобу, отримав від останнього грошові кошти у сумі 2 400 доларів США, після чого передав йому ключі від автомобіля «Kia Soul». Після цього покупець залишив місце події, поїхавши на автомобілі.

Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , розпорядившись автомобілем марки «Kia Soul», коричневого кольору, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_11 , завершили реалізацію злочинного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, чим завдали потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 317 920 гривень.

Отже, за вчинення умисних дій, які виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом, вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у приміщення, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

02.12.2025 ОСОБА_4 , згідно вимог ст.ст. 276-278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Враховуючи те, що санкція ч. 2 ст. 289 КК України передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна, стороною обвинувачення було вжито заходів з метою розшуку майна, яке перебуває у власності підозрюваного.

Відповідно до інформації ТСЦ 5341 № 31/32/5341-23621-2025 від 15.11.2025, за ОСОБА_4 зареєстровано чотири транспортні засоби:

1. Автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER, рік випуску 2007, колір БІЛИЙ, № двиг. НОМЕР_1 , № куз. НОМЕР_2 .

2. Автомобіль LEXUS LX 470 рік випуску 2005, колір ЧОРНИЙ, № шасі НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 .

3. Автомобіль ИЖ 2715-01, рік випуску 1992, колір ЧЕРВОНИЙ, № двиг. , № куз. НОМЕР_5 , номерний знак НОМЕР_6 .

4. Автомобіль ВАЗ 21081, рік випуску 1995, колір ЧОРНИЙ, № двиг. НОМЕР_7 , № куз. НОМЕР_8 , номерний знак НОМЕР_9 .

Згідно інформаційної довідки № 452639014 від 19.11.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_4 належить на праві приватної власності житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 17590431).

З огляду на викладене, враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 зможе здійснити спроби відчуження належного йому майна з метою унеможливлення його конфіскації, прокурор просить накласти арешт на вказане майно.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Разом з тим, 03.12.2025 від прокурора до суду надійшла заява про розгляд відповідного клопотання про арешт майна без його участі. У поданій заяві він підтримав клопотання у повному обсязі та просив задовольнити (а.с. 15). Розгляд даного клопотання прокурор просив провести без участі ОСОБА_4 та його захисника.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття у судове засідання слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази та матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно з пунктом 7 частини 2 статті 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до частини 5 статті 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до частини 2 статті 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Так, відповідно до пункту 3 частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з частиною 11 статті 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з частиною 1 статті 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Матеріалами, доданими до клопотання, а саме: витягом з ЄРДР від 29.07.2025 (а.с. 4), повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України (а.с. 5-8), інформаційною довідкою № 452639014 від 19.11.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до якої житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 17590431) належить ОСОБА_4 на праві приватної власності (а.с. 9), інформації ТСЦ 5341 № 31/32/5341-23621-2025 від 15.11.2025, відповідно до якої за ОСОБА_4 зареєстровано чотири транспортні засоби:автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER, рік випуску 2007, колір БІЛИЙ, № двиг. НОМЕР_1 , № куз. НОМЕР_2 ; автомобіль LEXUS LX 470 рік випуску 2005, колір ЧОРНИЙ, № шасі НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 ; автомобіль ИЖ 2715-01, рік випуску 1992, колір ЧЕРВОНИЙ, № двиг. , № куз. НОМЕР_5 , номерний знак НОМЕР_6 ; автомобіль ВАЗ 21081, рік випуску 1995, колір ЧОРНИЙ, № двиг. НОМЕР_7 , № куз. НОМЕР_8 , номерний знак НОМЕР_9 (а.с. 10-11) доведено наявність достатніх підстав вважати, що зазначені транспортні засоби та житловий будинок належать підозрюваному ОСОБА_4 та можуть бути предметом подальшої конфіскації як виду додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 289 КК України.

Отже, з урахуванням установлених обставин кримінального провадження, наявних даних про повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а також санкції зазначеної статті, яка передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна, слідчий суддя приходить до висновку, що майно, яке належить підозрюваному, має значення для належного забезпечення кримінального провадження.

Арешт такого майна відповідає меті, визначеній пунктом 3 частини 2 статті 170 КПК України забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання. Наявні достатні підстави вважати, що у разі незастосування арешту підозрюваний може вчинити дії, спрямовані на відчуження чи інше вибуття цього майна з його володіння, що, у свою чергу, унеможливить виконання вироку суду в частині застосування конфіскації.

На цьому етапі досудового розслідування таке втручання у права та інтереси підозрюваного є виправданим та пропорційним поставленій меті. При цьому слідчий суддя не наділений повноваженнями оцінювати докази з точки зору доведеності вини або вирішувати питання, що розглядаються судом по суті, а має встановити лише наявність достатніх даних, які свідчать про обґрунтованість підозри та реальність ризиків, визначених статтею 170 КПК України.

За таких обставин клопотання прокурора про накладення арешту на майно підозрюваного підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 7, 131, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000796 від 29.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України задовольнити.

Накласти арешт на транспортні засоби, зареєстровані за підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER, рік випуску 2007, колір БІЛИЙ, № двиг. НОМЕР_1 , № куз. НОМЕР_2 ;

- автомобіль LEXUS LX 470 рік випуску 2005, колір ЧОРНИЙ, № шасі НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 ;

- автомобіль ИЖ 2715-01, рік випуску 1992, колір ЧЕРВОНИЙ, № двиг. , № куз. НОМЕР_5 , номерний знак НОМЕР_6 .

- автомобіль ВАЗ 21081, рік випуску 1995, колір ЧОРНИЙ, № двиг. НОМЕР_7 , № куз. НОМЕР_8 , номерний знак НОМЕР_9 ,

з позбавленням можливості їх відчуження та розпорядження ними.

Накласти арешт на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 17590431), який на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позбавленням можливості його відчуження та розпорядження ним.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали негайно направити прокурору та підозрюваному ОСОБА_4 .

Роз`яснити, що відповідно до статті 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів до Полтавського апеляційного суду з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1