Справа № 378/1073/25
У Х В А Л А

14.10.2025 місто Біла Церква

колегія суддів Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000712 від 20.03.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1, ч. 4, 6 ст. 152 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_6 ,

законний представник ОСОБА_7 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

захисник адвокат ОСОБА_8 ,

У С Т А Н О В И Л А :

до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області передано вищевказаний обвинувальний акт у кримінальному провадженню № 0000712 від 20.03.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1, ч. 4, 6 ст. 152 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.08.2025 для розгляду кримінального провадження визначено склад колегії в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.08.2025 призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні учасники висловили наступні позиції:

Прокурор ОСОБА_6 зазначила, що підстави для прийняття одного із рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 статті 314 КПК України, відсутні, та просила призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні. Крім того прокурором подано клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Захисник ОСОБА_8 також зазначив про відсутність підстав для прийняття одного із рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 статті 314 КПК України. Щодо клопотання про продовження запобіжного заходу заперечував. Просив застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.

Законний представник ОСОБА_7 підтримала позицію прокурора.

Інших клопотань з питань, передбачених статтями 314-315 КПК України від учасників не надходило.

Відповідно до положень статті 314 КПК України завданням підготовчого судового засідання є вирішення питання про можливість призначення судового розгляду. Відтак першочергово Суд з`ясовує чи наявні підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Судом встановлено, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000712 від 20.03.2025 складений відповідно до вимог статті 291 КПК України, оскільки містить всі формальні і змістовні елементи, передбачені законом.

Угоди у цьому кримінальному провадженні не укладалися і до суду не надходили. Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 5-8, 10 частин 1 або 2 ст. 284 КПК України, Судом не встановлено.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 підсудне Білоцерківському міськрайонному суду Київської області.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про наявність підстав для призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.

Згідно з частиною 5 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених цим Кодексом, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді.

Статтею 314-1 КПК України передбачено, що досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі. Досудова доповідь щодо неповнолітнього обвинуваченого віком від 14 до 18 років складається незалежно від тяжкості вчиненого злочину, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

ОСОБА_5 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1, ч. 4, 6 ст. 152 КК України. Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 152 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину. Водночас санкція ч. 6 ст. 152 КК України передбачає покарання у вигляді довічного позбавлення волі. Відтак підстави для звернення до уповноваженого органу з питань пробації для складання досудової доповіді щодо ОСОБА_5 відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 КПК України з метою підготовки до судового розгляду суд:

1) визначає дату та місце проведення судового розгляду;

2) з`ясовує, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд;

3) з`ясовує питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді;

4) розглядає клопотання учасників судового провадження про: здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту; витребування певних речей чи документів; здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні.

5) вчиняє інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 316 КПК України, Суд призначає судовий розгляд на 09 год. 00 хв. 24.10.2025.

За наслідками підготовчого судового засідання Суд встановив обставини, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, які є підставою для ухвалення рішення про здійснення судового розгляду у закритому судовому засіданні, зокрема розгляду справи про кримінальне правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості особи.Відтак Суд дійшов висновку про розгляд кримінального провадження у закритому судовому засіданні із забезпеченням повного його фіксування за допомогою технічних засобів.

З урахуванням думки учасників про склад осіб, які братимуть участь в судовому засіданні, суд дійшов висновку про проведення судового розгляду за участю прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області прокурора ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_9 , законного представника ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_5 .

Виклик осіб для допиту буде здійснено на стадії судового розгляду за результатами вирішення заявлених сторонами клопотань.

Щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 315 КПК України Під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу..

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.08.2025 відносно підозрюваного ОСОБА_5 , обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартоюю строком до 18.10.2025 включно.

Враховуючи вимоги ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку, зокрема, з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Із обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1, ч. 4, 6 ст. 152 КК України, останнє з яких відноситься до особливо тяжких злочинів, відповідно до вимог ч. 5 ст.12 КК України.

Кримінальне провадження знаходиться на стадії судового провадження, зокрема призначено до судового розгляду, метою якого відповідно до глави 28 КПК України є встановлення поза розумним сумнівом винуватості або невинуватості особи у зазначеному прокурором в обвинувальному акті кримінальному правопорушенні за наслідками безпосереднього дослідження і оцінки доказів судом, що виключає можливість оцінки судом на час розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу обґрунтованості підозри у розумінні п. 175 рішення Європейського суду з прав людини «Нечипорук і Йонкало проти України» та інших рішень Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» і «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

Водночас оцінці судом на зазначеній стадії кримінального провадження підлягають характер та тяжкість кримінального правопорушення, а також наявність та/або продовження існування наведених прокурором ризиків, передбачених п. п. 1, 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Щодо ризиків у цьому кримінальному провадженні, то вони заслуговують на увагу.

На переконання сторони обвинувачення, в цьому провадженні існують ризики, що підозрюваний може:

- переховуватися від суду,

- незаконного впливу на свідків, потерпілого;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_5 обвинувачується зокрема у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років або довічне позбавлення волі. Усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих наслідків може спонукати обвинуваченого змінювати своє місце проживання та переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого в період дії на території країни воєнного стану, у зв?язку з чим на даний час значно ускладнений належний контроль за всіма кордонами України у зв?язку з веденням повномасштабних воєнних лій. що посилює ризик втечі від правосуддя. Також, у ОСОБА_5 відсутні достатні соціальні зв?язки, оскільки ті, що наявні не стали на заваді вчинення ним кримінальних правопорушень.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги поряд з іншими обставинами і загроза відносно суворого покарання. У параграфі рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» № 31315/96 від 25.04.2000 Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських суддів, які, у свою чергу, прийняли рішення про тримання пд вартою з огляду в тому числі на те, що підозрюваному загрожувало відносно суворе покарання.

Також достатньо обґрунтованим є ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого.

При цьому ризик незаконного впливу на інших осіб обгрунтовується, тим що підозрюваний ОСОБА_5 з метою ухилення від подальшого покарання чи спотворення об?єктивної картини вчиненого може впливати на малолітню потерпілу ОСОБА_9 , її матір ОСОБА_10 , з якою пов?язаний спільним побутом, та свідків - сусідів за місцем проживання, спонукаючи їх змінити свідчення, з метою реабілітації себе як злочинця.

ОСОБА_5 , може впливати на потерпілу та свідків шляхом умовляння, підкупу, переконання, примушування з застосуванням фізичної сили або погроз такого застосування, оскільки обвинувачується у тому, що неодноразово вчиняв домашнє насильство відносно осіб з якими пов?язаний спільним побутом.

Ризик незаконного впливу осіб об?єктивізується також з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками та потерпілими, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обгрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Суд не вправі обгрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Щодо ризику вчинення інших кримінальних правопорушень, суд вважає, що він не знайшов свого підтвердження під час розгляду клопотання. Так, ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягався. Водночас хоча йому і пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, як вбачається зі змісту обвинувального акту, вони були вчинені фактично одночасно, в один період, що не свідчить з достатньою вірогідністю щодо можливості вчинення обвинуваченим інших злочинів в майбутньому.

Враховуючи встановлену наявність ризиків, передбачених п. 1 та 3 ч.1 ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу у цьому кримінальному провадженні, суд вважає обґрунтованою необхідність у продовженні обвинуваченому строку тримання під вартою.

Встановлені під час судового засідання обставини у свої сукупності та взаємозв`язку формують у суду переконання, що запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам неможливо без застосування запобіжного заходу.

Частиною 1 ст. 176 КПК України закріплена відповідна ієрархія запобіжних заходів від найбільш м`якого (особисте зобов`язання) до найбільш суворого (тримання під вартою). Суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам (ч. 3 ст. 176 КПК України).

В цьому кримінальному провадженні на даному етапі суд не вбачає за можливе запобігти ризикам кримінального провадження із застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, адже ці заходи пов`язані з вільним пересуванням обвинуваченого, що не забезпечить нівелювання ризику переховуватися від суду та впливати на свідків/потерпілого.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора.

Враховуючи характер інкримінованого обвинуваченому злочину, дані про його особу, те, що відповідно до ч. 3 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо отримав під час судового засідання, суд приходить до висновку, що ризики та обставини відповідно до ст. ст. 177, 178 КПК України, які враховував суд при обранні та продовженні відносно ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1, ч. 4, 6 ст. 152 КК України запобіжного заходу у вигляді гриманняпід вартою, на сьогодні не зменшилися.

Таким чином, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам протиправної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 .

Приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистоїсвободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини га основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п.35 рішення ЄСПЛ «ЛетельєпротиФранції», суд вважає необхідним продовжити щодо обвинувачених винятковий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення відсутності визначених вище ризиків.

Враховуючи всі обставини по справі, суд вважає, що строк тримання під вартою відносно ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1, ч. 4, 6 ст. 152 КК України повинен бути продовжений на 60 днів.

Суд також враховує те, що будь-які дані, які б свідчили про неможливість тримання ОСОБА_5 під вартою, сторонами кримінального провадження суду не надавалися.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 7, 176-178, 181, 193, 194, 196, 314-316, 376, 392-395 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні кримінальному провадженні № 0000712 від 20.03.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1, ч. 4, 6 ст. 152 КК України (Київська область, м. Біла Церква, вулиця Павла Скоропадського, 4-а) у закритому судовому засіданні в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області (вул. Першотравнева. 4-а) на 24 жовтня 2025 року о 09 годині 00 хвилин.

В судове засідання викликати прокурора ОСОБА_6 , потерпілу ОСОБА_9 , законного представника ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , доставити обвинуваченого ОСОБА_5 .

Кримінальне провадження розглядати колегіально судом у складі трьох суддів.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без визначення розміру застави строком на 60 діб, тобто до 12 грудня 2025 року включно, утримуючи в державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Копію ухвали для виконання направити начальнику ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 ..

Копію ухвали вручити під розписку обвинуваченому ОСОБА_5 , скерувати захиснику ОСОБА_8 та прокурору.

Копію ухвали про продовження строку тримання під вартою надіслати до державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала може бути оскарженою до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області (Київська область, м. Біла Церква, вулиця Павла Скоропадського 4а ) 15 жовтня 2025 року.

Головуючий суддя ОСОБА_11

Суддя ОСОБА_12

Суддя ОСОБА_13