УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2026 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку клопотання прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000387 від 17.02.2025, відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, про звільнення від кримінальної відповідальності, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, який на час вчинення кримінального правопорушення перебував у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», -

ВСТАНОВИВ:

відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 150 від 27.05.2024 року солдата запасу ОСОБА_4 призвано по мобілізації на військову службу до військової частини НОМЕР_2 , де призначено на посаду курсанта, визнано таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №231 від 26 липня 2024 року (по стройовій частині) солдата ОСОБА_4 призначено на посаду розвідника сапера 3 відділення інженерної розвідки взводу інженерної розвідки інженерно-саперної роти групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

У подальшому, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №360 від 07 листопада 2024 року (по стройовій частині) солдата ОСОБА_4 було увільнено із займаної посади та зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 .

Згідно зі ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Частиною 2 статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що у разі прийняття рішення щодо необхідності введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях Президент України видає указ про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях і негайно звертається до Верховної Ради України щодо його затвердження та подає одночасно відповідний проект закону.

24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» № 2102-IX від 24 лютого 2022 року, введено воєнний стан на всій території України строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діяв станом на момент вчинення злочину.

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, дотримуватись правил забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, внутрішнього порядку, у службовий час постійно знаходитись у розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Проте, солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби за наступних обставин.

Так, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, за відсутності поважних причин, не пізніше 09 години 00 хвилин 25 січня 2025 року (точніше досудовим розслідуванням не встановлено, однак саме в цей час виявлено його відсутність на військовій службі) самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 з місцем тимчасової дислокації в АДРЕСА_2 та відправився у невідомому напрямку, де проводив службовий час на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби до 02 лютого 2025 року, після чого самостійно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що за адресою: АДРЕСА_3 , де повідомив про намір продовжити проходження військової служби у Збройних Силах України, чим припинив вчинення кримінального правопорушення.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 5 ст. 407 КК України - самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

У клопотанні прокурора ставиться питання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, у зв`язку з добровільним зверненням ОСОБА_4 до слідчого з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності з підстав, визначених ч. 5 ст. 401 КК України, оскільки він добровільно виявив намір продовжувати військову службу та отримав письмову згоду від командира військової частини НОМЕР_3 .

У підготовчому судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, покликаючись на викладені у ньому обставини просив його задоволити.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні просив звільнити його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, оскільки він раніше не судимий, та на даний час має намір на продовження проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_3 .

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд вважає його обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Частиною 2 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Згідно ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

24 лютого 2022 року Президентом України було видано Указ №64/2022"Про введення воєнного стану в Україні", який було затверджено Законом України №2102-IX від 24.02.2022"Про затвердження Указу Президента України"Про введення воєнного стану в Україні", у відповідності до якого в Україні введено воєнний стан. Також Президентом України було видано Указ № 69/2022"Про загальну мобілізацію", яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Відповідно до вимог Закону України"Про оборону України", особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Частиною 5 ст. 401 КК України визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Факт вчинення ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від командира військової частини НОМЕР_1 , матеріалами службового розслідування та іншими матеріалами, зібраними в ході досудового розслідування.

Потерпілих у кримінальному провадженні немає.

Витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Будь-якої шкоди інтересам держави протиправним діянням ОСОБА_4 не заподіяно.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є: щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

Із письмової згоди, яка надійшла 14.12.2025 від т.в.о. командира військової частини НОМЕР_3 вбачається, що командування військової частини надає згоду на продовження проходження військової служби в Збройних Силах України солдатом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Окрім того, судом встановлено, що ОСОБА_4 вперше притягається до кримінальної відповідальності, раніше не судимий, виявив бажання продовжувати нести військову службу, винним себе визнав та у вчиненому розкаявся, став на шлях виправлення. На даний час ОСОБА_4 повернувся на військову службу та приступив до виконання своїх обов`язків до військової частини НОМЕР_3 .

Також, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що підозрюваного ОСОБА_4 на підставі ч. 5 ст. 401 КК України необхідно звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ч. 5 ст. 401, ч. 5 ст. 407 КК України, ст. 284 - 286, ч. 3 ст. 288КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задоволити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Кримінальне провадження №0000387 від 17.02.2025 за підозрою ОСОБА_4 закрити.

Зобов`язати ОСОБА_4 невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання відповідною ухвалою законної сили, прибути до військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_4 ) для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_3 після набрання ухвалою законної сили невідкладно прийняти/поновити ОСОБА_4 на військовій службі.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_3 повідомити Рівненський міський суд Рівненської області та Рівненську спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Західного регіону про поновлення ОСОБА_4 на військовій службі.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвалу може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Рівненський міський суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя