№ 207/2809/25
№ 1-кп/207/299/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року м. Кам`янське

Південний районний суд міста Кам`янського у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000500 від 28.04.2025 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, має середню спеціальну освіту, не працює, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

22.11.2022 Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік,-

10.06.2025 Південним районним судом міста Кам`янського за ч. 2 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст. 71 КК України, частково приєднано невідбутий термін покарання 6 місяців за вироком Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 22.11.2022року, та остаточно призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року на території України, в зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено воєнний стан строком 30 діб та Указом Президента України від 28 жовтня 2024 року № 740/2024, затвердженим Законом України від 29 жовтня 2024 року № 4024-ІХ), строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 8 лютого 2025 року на 90 діб.

28 квітня 2025 року приблизно о 01 год. 30 хв. ОСОБА_5 перебував біля будинку АДРЕСА_2 , де проживає малознайомий йому потерпілий ОСОБА_4 разом зі своєю сім`єю. Достовірно знаючи, що у дворі вищевказаного домоволодіння знаходиться велосипед, належний ОСОБА_4 , у ОСОБА_5 , в цей же день та час, виник прямий протиправний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна з території вищезазначеного домоволодіння, а саме велосипеда «Discovery Python 27.05», S/N: VLT211429095, чорного кольору з полосами помаранчевого та синього кольорів.

Реалізуючи свій прямий протиправний умисел, діючи таємно, умисно, в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом та корисливою метою, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, цього ж дня 28 квітня 2025 року приблизно о 02 год. 40 хв. ОСОБА_5 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, а мешканці вказаного домоволодіння знаходяться в будинку, без дозволу останніх, самовільно відкрив металеву хвіртку воріт, яка не була зачинена на замок, тим самим проник на територію подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 , після чого викрав майно, яке належить потерпілому ОСОБА_4 , а саме: велосипед «Discovery Python 27.05», S/N: VLT211429095, чорного кольору з полосами помаранчевого та синього кольорів, вартістю 4566,67 гривень.

Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди на суму 4566,67 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав у повному обсязі та надав показання, які відповідають фактичним обставинам справи. З приводу вчиненого кримінального правопорушення щиро розкаявся. Суду пояснив, що 28 квітня 2025 року в нічний час він прийшов до свого знайомого ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 . До нього вийшов ОСОБА_8 , його сестра ОСОБА_9 та її співмешканець ОСОБА_10 , вони почали спілкуватись. В ході спілкування у них виник конфлікт, тому він вийшов з їх двору, а вони зайшли до будинку. На території подвір`я він побачив велосипед чорного кольору з полосами синього та помаранчевого кольору, який стояв біля хвіртки. Він вирішив викрасти велосипед, тому через деякий час повернувся до вищевказаного будинку, відкрив хвіртку та зайшов на територію подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 , та поки ніхто не бачить викотив велосипед з двору, сів на нього та поїхав. Весь цей час велосипед перебував у нього.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він проживає у АДРЕСА_2 разом сі своєю цивільною дружиною ОСОБА_11 , та з її братом ОСОБА_12 .

28 квітня 2025 року в нічний час, приблизно о 01.30 год., він знаходився за місцем свого мешкання, коли до них прийшов ОСОБА_13 та постукав у вікно будинку, до нього вийшов ОСОБА_8 , потім вийшов він з дружиною ОСОБА_11 . Вони почали спілкуватись. В ході спілкування у них виник конфлікт, через що він ОСОБА_14 трішки заспокоїв та вивів за паркан домоволодіння, за для того, щоб не було ніяких поганих наслідків. Після чого він з дружиною та ОСОБА_8 зайшли в будинок. В дворі домоволодіння стояв належний йому велосипед «Discovery Python 27.05», чорного кольору з полосами помаранчевого та синього кольорів, який він придбав на центральному ринку міста Кам`янського 18 вересня 2024 року, велосипед був у справному стані, їздив без нарікань, права ручка зроблена саморобним способом, так як на рідній ручці малися пошкодження і він вирішив здійснити її заміну, на рамці велосипеда малися характерні подряпини, велосипед був без пошкоджень (має документ на велосипед). На момент, коли вони виходили до ОСОБА_5 , велосипед був на місці, але пізніше, приблизно о 03:00 год. 28 квітня 2025 року він вийшов покурити на подвір`я домоволодіння та виявив, що велосипеда на місці вже не було, одразу зрозумів, що його міг вкрасти ОСОБА_13 , так як окрім ОСОБА_5 до них більше ніхто не приходив. Після того як виявив відсутність велосипеда, зайшов додому та повідомив про це дружині та її брату. Вони викликали поліцію. Будинок належить його дружині та її брату, огороджений парканом та калитка закривається на замок. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, цивільний позов не подавав, просить не застосовувати до потерпілого суворе покарання.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що проживає у АДРЕСА_2 разом зі своїм цивільним чоловіком ОСОБА_4 , та зі своїм братом ОСОБА_12 .

В ніч з 27 на 28 квітня 2025 року вона знаходилася за місцем свого мешкання, коли почула, що хтось постукав у вікно. Її чоловік ОСОБА_4 , її брат та вона вийшли у двір. На подвір`ї стояв ОСОБА_13 , який являється сином її знайомої ОСОБА_15 , Під час спілкування ОСОБА_5 почав конфліктувати з її чоловіком та братом ОСОБА_12 . Після чого її чоловік вивів ОСОБА_16 за паркан та зачинив хвіртку, а вони всі разом зайшли додому. Також повідомила, що у них на територію подвір`я домоволодіння стояв належний її чоловіку велосипед «Discovery Python 27.05», чорного кольору з полосами помаранчевого та синього кольорів та на момент, коли вони виходили до ОСОБА_16 у двір, велосипед був на місці, але пізніше, приблизно о 03:00 год. 28.04.2025 чоловік вийшов у двір покурити та виявив відсутність вищезазначеного велосипеду. Після чого зранку її брат ОСОБА_8 зателефонував на лінію «102» та повідомив про крадіжку.

Окрім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення вина обвинуваченого ОСОБА_5 також підтверджується письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні:

- протоколом прийняття заяви від ОСОБА_4 про вчинене кримінальне правопорушення від 28.04.2025, в якій він зазначає, що просить вжити заходів до ОСОБА_16 , який 28.04.2025 в період часу з 01 год. 30 хв. до 03 год. 00 хв. з двору домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 викрав велосипед Discovery Python, чим завдав майнової шкоди (арк.с. 8);

- протоколом огляду місця події від 28.04.2025 за участю потерпілого, в присутності понятих, та фотознімками до протоколу, яким встановлено, що огляд проводиться за адресою: АДРЕСА_2 . За вищевказаною адресою знаходиться житловий будинок з білої цегли. Вхід на територію домоволодіння здійснюється через металеву хвіртку. На момент огляду хвіртка без пошкоджень та слідів взлому. Врізний замок на хвіртці також без слідів взлому. Вхід до будинку здійснюється через дерев`яні двері, які також на момент огляду без слідів взлому та пошкоджень. При огляді нічого не виявлено та не вилучено (арк.с. 10-13);

- заявою ОСОБА_5 від 15.05.2025 року від повідно до якої він добровільно видає працівникам поліції велосипед «Discovery Python 27.05», який він взяв з домоволодіння будинку АДРЕСА_2 28.04.2025р. (ар.с.45);

- протоколом огляду речей від 15.05.2025 в присутності понятих, та фотознімками до протоколу, яким встановлено, що предметом огляду є велосипед марки «Discovery» чорного кольору з помаранчевими та синіми полосами. Велосипед має сліди експлуатації та механічні пошкодження у вигляді подряпин та потертостей. Огляд проводився за адресою: м. Кам`янське, вул. Дунайська, 43-40 (арк.с. 46-50);

-висновком експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи № 1190 від 15.05.2025 року, відповідно до якого станом на 28.04.2021 року ринкова вартість викраденого майна, а саме: велосипеда «Discovery Python 27.05», S/N: VLT211429095, чорного кольору з полосами помаранчевого та синього кольорів, який він придбав на центральному ринку міста Кам`янське 18.09.2024, становить 4566 (чотири тисячі п`ятсот шістдесят шість) грн. 67 коп. (арк.с. 57-63);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 19.05.2025, який є в матеріалах кримінального провадження на арк.с. 69-72, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_4 впізнав особу під номером 1 (один), а саме ОСОБА_5 , як чоловіка який 28 квітня 2025 року прийшов до них на подвір`я та після уходу якого виявив відсутність у дворі належного йому велосипеда;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 19.05.2025, який є в матеріалах кримінального провадження на арк.с. 73-76, відповідно до якого свідок ОСОБА_11 впізнала особу під номером 3м (три), а саме ОСОБА_5 як чоловіка який 28 квітня 2025 року прийшов до них на подвір`я та після уходу якого виявили відсутність належного ОСОБА_4 велосипеда.

Надаючи оцінку зазначеним доказам у своїй сукупності, суд не сумнівається в їх належності та допустимості, вважає такі докази достатніми для доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінально-протиправного діяння, а тому не вбачає підстав визнавати наведені вище докази такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Під час вивчення матеріалів кримінального провадження не виявлено порушень вимог кримінального процесуального закону під час збирання й закріплення доказів у справі, які б викликали сумніви в їх достовірності. Наявні у справі докази відповідають вимогам закону щодо допустимості, достовірності й достатності доказів.

Всі вище перелічені докази, будучи належними, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимими, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України, достовірними, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження, в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що ОСОБА_5 дійсно винний у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 було кваліфіковано, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, вчиненому в умовах воєнного стану.

Згідно з вимогою про судимість відносно ОСОБА_5 встановлено, що до суду направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000322 за ознаками ч. 4 ст. 185, ч.4 ст.190 КК України, судовий розгляд по якому ще не завершено.

Крім того, у судовому засіданні обвинувачений пояснив, що на даний час відносно нього слухається кримінальне провадження в суді за ч. 4 ст. 185, ч.4 ст.190 КК України, судовий розгляд по якому ще не завершено. Таким чином, по вказаному кримінальному провадженню вирок ще не ухвалено, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про виключення такої кваліфікуючої ознаки як повторність.

При цьому суд приймає до уваги сформульований у постанові Верховного Суду від 14 вересня 2020 року об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду (справа № 591/4366/18; провадження № 51-1122кмо20) висновок щодо застосування кваліфікуючої ознаки повторності. Зокрема, об`єднана палата вказала, що єдиною підставою для здійснення кримінально-правової кваліфікації дій особи за кваліфікуючою ознакою повторності без постановлення обвинувального вироку суду стосовно цієї особи за першим епізодом, який дає підстави для кваліфікації цієї ознаки, є розгляд першого і наступних однорідних або тотожних злочинів у одному кримінальному провадженні.

Таким чином, у ситуації, коли в одному кримінальному провадженні розглядається два і більше епізоди вчинення тотожних чи однорідних злочинів, для повторності злочинів не має значення, була чи не була особа засуджена за раніше вчинений злочин. Однак, у випадку розгляду різних кримінальних проваджень стосовно однієї особи, така обставина має значення, а тому повторність має місце лише у разі постановлення щодо особи обвинувального вироку за тотожний чи однорідний злочин в іншому кримінальному провадженні.

В обвинувальному акті органом досудового розслідування було зазначено про вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.4 ст.190 КК України в іншому кримінальному провадженні. Однак, дане кримінальне провадження № 0000500, яке є предметом розгляду за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, з кримінальним провадженням №0000322 щодо ОСОБА_5 , відповідно до якого він обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.4 ст.190 КК України в одне провадження не об`єднувались. Тому суд вважає, що інкримінування ОСОБА_5 ознак повторності у цьому конкретному випадку є зайвим, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні дані щодо ухвалення обвинувального вироку відносно нього в іншому кримінальному провадженні.

У п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Вказане положення становить підґрунтя для регламентації цього принципу в національному законодавстві. Так, у ч. 1 ст. 62 Конституції України зазначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Цей конституційний принцип презумпції невинуватості майже аналогічно закріплено безпосередньо у тексті закону України про кримінальну відповідальність (ч. 2ст. 2 КК), а також відображено у кримінальному процесуальному законі (ст.7та ч. 1 ст.17 КПК). Отже, згідно з чинним законодавством винуватість особи може бути встановлено лише обвинувальним вироком суду.

З урахуванням зазначеного та враховуючи принцип презумпції невинуватості, а також системне тлумачення положень частин 1 та 3ст. 32 КК, вказує на те, що сам факт вчинення злочину не вперше утворює повторність без постановлення обвинувального вироку суду стосовно особи лише у випадку, коли такий факт розслідується органом досудового слідства чи розглядається судом з іншим епізодом тотожного або однорідного злочину в одному кримінальному провадженні. Тобто лише за умов, коли суд безпосередньо досліджує докази та у вироку встановить доведеність винуватості особи одночасно за всіма епізодами кримінальних правопорушень, які інкриміновані обвинуваченому. Оскільки доведеність чи недоведеність вини у першому епізоді встановлюється судом і лише одночасний розгляд судом в одному кримінальному провадженні першого епізоду, що утворює повторність, і наступного, який кваліфікується як повторний.

Отже, лише за таких обставин, така форма множинності злочинів, як повторність, за відсутності обвинувального вироку суду стосовно особи за раніше вчинений злочин, якщо такі епізоди розглядаються судом в одному кримінальному провадженні, узгоджується з положеннямист. 62 Конституції Українита відповідає принципу non bis in idem.

Крім того, системне тлумачення зазначених вище норм свідчить про те, що необхідно розрізняти особливості інкримінування особі ознаки повторності в одному чи різних кримінальних провадженнях стосовно неї, зокрема: коли за наявності повторності тотожних чи однорідних злочинів така кваліфікуюча ознака інкримінується особі в одному кримінальному провадженні без постановлення обвинувального вироку стосовно першого епізоду суспільно небезпечної поведінки особи; та у різних кримінальних провадженнях, коли розгляд кримінального провадження за першим епізодом розглядається (або розслідується) в іншому кримінальному провадженні щодо тієї ж особи. При цьому основою для такого поділу є врахування принципу презумпції невинуватості особи.

Тобто у різних кримінальних провадженнях стосовно однієї і тієї ж особи підставою для кваліфікації дій особи за ознакою повторно є не факт обвинувачення її у вчиненні злочину за першим епізодом (без постановлення обвинувального вироку), а саме факт постановлення стосовно неї обвинувального вироку у іншому кримінальному провадженні за епізодом, що дає підстави кваліфікувати її дії з урахуванням повторності.

Так, у випадку, коли на момент правової оцінки судом певного діяння особи в обвинувальному вироку інші діяння цієї ж особи не одержали з боку інших судів правової оцінки, яка б дозволяла розглядати їх як елементи повторності разом з тим діянням, якому дає правову оцінку суд, він не може:

- розглядати діяння, яке є предметом його правової оцінки, як елемент повторності кримінальних правопорушень;

- взагалі вбачати у поведінці особи повторність кримінальних правопорушень.

Ця неможливість викликана тим, що у протилежному випадку суд спростовував би презумпцію невинуватості особи щодо діянь, які не були предметом судового розгляду, що було б явним порушенням цього фундаментального права людини, оскільки презумпція невинуватості передбачає з-поміж іншого те, що "сторона обвинувачення має повідомити зацікавленій особі, у чому її обвинувачують, аби надати можливість підготувати і згодом представити свій захист, а також надати докази, достатні для обґрунтування обвинувального акту" (постанова ЄСПЛ в справі Barbera, Messegue and Jabardo v. Spain, пар. 77). Усі перераховані гарантії виявляться порушеними, якщо суд надаватиме правову оцінку діянню, яке не є предметом кримінального провадження, в якому суд здійснює судовий розгляд.

Оскільки суд не може давати правову оцінку діянням особи, що не є предметом кримінального провадження, в якому він здійснює судовий розгляд, він, відповідно, позбавлений можливості давати діянню, щодо якого він здійснює судовий розгляд, таку правову оцінку, яка б ґрунтувалася на оцінці інших діянь, щодо яких судовий розгляд не здійснюється. Суд повинен утримуватися від оцінки діяння, щодо якого він здійснює судовий розгляд, як повторного кримінального правопорушення, якщо інші діяння особи ще не одержали з боку іншого суду правової оцінки, яка дозволяла б розглядати їх як елементи повторності кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного, враховуючи, що матеріали даного кримінального провадження № 0000500 від 28.04.2025 (за епізодом крадіжки від 28 квітня 2025 року) не містять будь-якого документального підтвердження щодо засудження ОСОБА_5 за раніше вчинений тотожний чи однорідний злочин в іншому кримінальному провадженні, суд вважає необхідним виключити з обвинувачення ОСОБА_5 таку кваліфікуючу ознаку як «повторність».

Враховуючи викладене суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, встановлена та доведена, а дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за скоєне ним кримінальне правопорушення, суд виходить із вимог ст. 65 КК України, що стосуються ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Суд враховує, що обвинуваченим скоєно кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_5 не працює, неодружений, на утримані неповнолітніх дітей не має, за місцем мешкання характеризується задовільно, від мешканців будинку скарг не надходило, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є рецидив злочинів.

З урахуванням обставин і характеру скоєного злочину, особи обвинуваченого, враховуючи обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що відповідно до змісту ст.ст.50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, ОСОБА_5 має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, тому суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, яке слід відбувати реально. При цьому, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого - щире каяття у скоєному, враховуючи думку потерпілого, який не наполягав на суворій мірі покарання, матеріальних претензій до обвинуваченого не має, цивільний позов не заявляє та просить не призначати обвинуваченому суворе покарання, суд вважає за необхідне не визначати максимальну міру покарання, передбачену санкцією зазначеної статті.

Остаточне покарання ОСОБА_5 слід визначити на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за вироком Південного районного суду міста Кам`янського від 10 червня 2025 року більш суворим покаранням призначеним за даним вироком суду.

Таке покарання ОСОБА_5 відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою слід залишити обвинуваченому без змін.

Цивільний позов не заявлено.

По справі наявні процесуальні витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням судової товарознавчої експертизи № 1190 від 15.05.2025 в сумі - 424,08 грн., які відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 368 - 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за правилами призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за вироком Південного районного суду міста Кам`янського від 10 червня 2025 року у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців, більш суворим покаранням призначеним за цим вироком у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з дня затримання з 21 травня 2025 року по дату набрання вироком законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Відповідно до ч.7 ст.72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_5 цілодобовий домашній арешт з 24 січня 2025 року по 18 травня 2025 року включно, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 1190 від 15.05.2025 в сумі - 424,08 грн.

Скасувати арешт, накладений:

ухвалою слідчого судді Південного районного суду міста Кам`янського від 16.05.2025 року на: велосипед «DISCOVERY PYTHON 27.05», S/N: VLT211429095, чорного кольору з полосами помаранчевого та синього кольорів.

Речові докази:

велосипед «DISCOVERY PYTHON 27.05», S/N: VLT211429095, чорного кольору з полосами помаранчевого та синього кольорів, який оглянуто та опечатано капроновою ниткою та паперовою биркою із рукописним текстом, що знаходиться у кімнаті зберігання речових доказів ВП № 2 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, повернути потерпілому ОСОБА_4 .

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1