ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/880/26
Номер провадження: 11-сс/819/ 26/26
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року Херсонський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участі

прокурора: ОСОБА_6

адвоката: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0001580 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 28 січня 2026 року , якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Херсона, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 20.08.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 28 січня 2026 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 23.03.2026 року включно .

Строк тримання під вартою обчислено з моменту взяття підозрюваного під варту.

Визначено заставу - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 66 560 грн., яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

У разі внесення застави зобов`язано ОСОБА_9 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, в провадженні яких перебуває кримінальне провадження №0001580 та покладено на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначено до 23.03.2026 року (включно).

Вимоги та узагальнені доводи апеляційної скарги .

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді від 29.01.2026 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , обравши йому більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною, такою, що прийнята у порушення вимог КПК.

Приймаючи рішення про застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу слідчий суддя зазначив про наявність обґрунтованої підозри, яка підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами та наявність ризиків, які передбачені ст. 177 КПК України.

Будь яких доказів( фактичних даних) на підтвердження реального існування ризиків, які б слугували підставою для застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу слідчим не надано.

Сама по собі тяжкість кримінального правопорушення у якому підозрюється особа не є достатньою підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу, прокурором не доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

З посиланням на Рішення Конституційного Суду України № 14-рп/2003 від 08.07.2003 року та практику ЄСПЛ зазначає, що тяжкість злочину, законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу. Будь яких доказів неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу прокурором не надано.

Позиції учасників .

Адвокат ОСОБА_7 підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги.

Підозрюваний ОСОБА_8 про дату, час та місце апеляційного розгляду був повідомлений, завчасно, під розписку , заяву про свою участь під час апеляційного розгляду не подавав. Його участь під час апеляційного розгляду не є обов`язковою.

Захисник вважав можливим здійснити апеляційний розгляд за відсутності підозрюваного. За наведеного , з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України , апеляційний розгляд здійснюється за відсутності підозрюваного.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, які надійшли із суду першої інстанції та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За приписами ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім тяжкості покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим, на стадії обрання запобіжного заходу враховується і сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, зокрема: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний.

Застосування запобіжних заходів стає можливим при наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

З матеріалів провадження вбачається, що 30 грудня 2025 року до ЄРДР за № №0001580, були внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185КК України .

23.01.2026 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

Слідчий звернувся із клопотанням про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням застави - 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з покладенням передбачених ч. 5 ст. 194 КПК обов`язків. Мотивував клопотання тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, існуванням ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, для запобігти яким неможливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Із повідомлення про підозру вбачається, що ОСОБА_8 підозрюється у тому , що він 27.12.2025 близько 02 год., таємно, умисно, з метою незаконного викрадення чужого майна, переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, повторно, шляхом поштовху правою частиною плеча віджав металопластикове вікно у квартирі АДРЕСА_2 , після чого проник до неї, де у спальній кімнаті зі стіни демонтував плазмовий телевізор «Liberton LTV-43F02GT», діагоналлю 43 дюйми вартістю 5825 грн. 95 коп., який був прикріплений до стіни та виніс його з квартири і заховав поруч з будинком з метою подальшої реалізації.

Після чого, реалізуючи свій єдиний злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 повернувся до вищевказаної квартири та з кухонної кімнати викрав кавоварку марки «Rainberg» вартістю 488 грн. 03 коп., яка знаходилась на серванті і приховав на вулиці поруч із будинком з метою подальшої реалізації.

В подальшому, близько 12 год. 27.12.2025 ОСОБА_8 повернувся до місця де сховав викрадене ним майна, забрав його звідти та розпорядився ним на власний розсуд, а саме кавоварку марки «Rainberg» продав невідомій особі на «Центральному ринку», а плазмовий телевізор «Liberton LTV-43F02GT», діагоналлю 43 дюйми продав у ломбард «Скарбниця» за адресою: м. Херсон, вул. І. Куліка,135.

ОСОБА_8 своїми умисними діями заподіяв потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду у сумі 6313 грн. 98 коп.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч. 4 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання перевірив достатність доказів, що свідчить про вірогідність причетності підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, навів зміст доказів та належним чином мотивував свої висновки.

У випадку вирішення питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження причетність особи до вчинення кримінального правопорушення не повинна мати категоричного висновку, а свідчити лише про її можливість. Слідчий суддя не повинен встановлювати причетність особи поза розумним сумнівом, обґрунтована підозра має підтверджуватися фактами та обставинами, що можуть переконати об`єктивного спостерігача, тобто непрофесіонала у сфері права, в існуванні зв`язку між діями особи та подією.

Під час здійснення досудового розслідування шляхом проведення певних слідчих дій проводиться перевірка та повне і об`єктивне встановлення всіх обставин кримінального провадження, та визначається остаточна кваліфікація дій особи.

Доводів про необґрунтованість підозри апеляційна скарга не містить.

Як видно зі змісту ухвали, обираючи щодо підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя, аналізуючи обставини, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, дійшов висновку про доведеність існування ризиків , передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК, для запобіганню яким необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою. Слідчий суддя дійшов до переконання про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання встановленим ризикам .

Мотивуючи своє рішення слідчий суддя, як видно, врахував обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 України , тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, початкову стадію здійснення досудового розслідування, що потребує проведення необхідних слідчих дій, відомості про особу підозрюваного, який офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, раніше судимий за вчинення аналогічних злочинів проти власності, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочин в період іспитового строку за попереднім вироком, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, відомості про потребу у стаціонарному лікуванні відсутні, інвалідність не встановлювалась, має середню освіту, неодружений, зі слів має дитину 2016 року народження, яка з ним не проживає, інших утриманців не має .

За вказаних вище обставин слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та є достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантію його належної процесуальної поведінки на даній стадії кримінального провадження .

Апеляційний суд вважає, що, розглядаючи клопотання слідчого слідчий суддя виконав вимоги ст.ст. 176-178, 183 КПК, які регламентують застосування запобіжного заходу.

Сукупність відомостей про особу підозрюваного вказують на відсутність у нього міцних соціальних зв`язків , які б мали стримуючий вплив , та які б нівелювали ризик переховування від органу досудового розслідування та суду. Вбачається, що підозрюваний не працевлаштований , законного джерела доходів не має, підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти власності в період іспитового строку за попереднім вироком суду , що в сукупності робить вірогідним існування ризику вчинити інше кримінальне правопорушення. Навів слідчий суддя обставини та мотиви існування ризику незаконного впливу на потерпілу та свідків.

Доводи апеляційної скарги захисника про недоведеність існування передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків є непереконливими, адже при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, а не факту конкретного їх вчинення.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваною особою та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Слідчий суддя навів обставини, які дали йому підстави для висновку про існування зазначених в ухвалі ризиків, проаналізував і відомості про особу підозрюваного, які підлягають врахуванню відповідно до ст. 178 КПК України, в тому числі і ті відомості, на які посилається захисник в апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги з посиланням на рішення Конституційного Суду від 08.07.2023 року про те, що тяжкість злочину та тяжкість можливого покарання не визначається як підстава для застосування будь- якого виду запобіжного заходу , не можна визнати підставою для скасування оскаржуваної ухвали. Зазначеним Рішенням Конституційного Суду України № 14-рп/2003 від 08.07.2003 року визнано таким, що відповідає Конституції України положення статті 150 КПК 1960 року згідно з яким при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу разом з іншими обставинами враховується тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа.

За положеннями ст. 178 КПК України тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, враховується у сукупності з іншими обставинами та відомостями , що передбачені ст. 178 КПК України.

Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Серйозність підозри може служити для суду підставою для постановлення рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень.

Разом із тим, всупереч доводам апеляційної скарги при обґрунтуванні висновків щодо існування ризиків, та застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для запобігання цим ризикам , слідчим суддею взято до уваги не тільки тяжкість інкримінованого злочину, а і сукупність обставин, які підлягають врахуванню відповідно до ст. 178 КПК України.

Висновки слідчого судді щодо неможливості на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження застосування щодо ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу належним чином мотивовані.

Відомості про особу підозрюваного не є такими беззаперечно стримуючими факторами, які би спростували існування зазначених в ухвалі ризиків .

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчою суддею не встановлено.

Слідчий суддя навів переконливі мотиви прийнятого рішення, детально проаналізував обставини, передбачені ст. 178 КПК та мотивував свої висновки про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам.

Слідчим суддею було визначено, як видно, заставу у мінімальному розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить - 66560 грн., отже запобіжний захід у виді тримання під вартою не є безальтернативним.

Доводів про непомірність для підозрюваного визначеного розміру застави в апеляційній скарзі не наведено.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закон, які б стали безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали під час апеляційного розгляду не встановлено.

Враховуючи викладене, ухвала слідчого судді з підстав та за доводів зазначених в апеляційній скарзі захисника, скасуванню не підлягає, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422, 376 ч.2 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Залишити без змін ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 28 січня 2026 року, якою до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4