ПОДІЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ПОЛТАВИ
Справа № 537/3045/24
Провадження № 1-кп/553/391/2025
У Х В А Л А

Іменем України

20.11.2025м. Полтава

Подільський районний суд міста Полтави в складі колегії суддів:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря: ОСОБА_4 ,

за участю прокурорів: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,

обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

захисників: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

законного представника: ОСОБА_17 ,

розглянувши в залі суду в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000591 від 04.06.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255-1, ст. 257, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 28 ст. 348, ч. 1 ст. 14 п. п. 8, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 28 ст. 348, ч. 1 ст. 14 п. п. 8, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 15 п. п. 8, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 15 п. п. 8, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 2 ст. 263-1, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 2 ст. 263-1, ч. 5 ст. 27 п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263 КК України, -

УСТАНОВИЛА:

В провадженні суду перебуває дане кримінальне провадження.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , посилаючись на те, що на даний час існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вони вчинили особливо тяжкий злочин та можуть переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, можуть незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, показання яких матимуть доказове значення у суді, обвинувачені можуть вчинити інші кримінальні правопорушення. Разом з тим, інші більш м`які запобіжні заходи неможливо застосувати до ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . При цьому, звертав увагу на те, що строки застосування запобіжних заходів, обраних ухвалою суду від 25.09.2025 року спливають.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та захисники ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 заперечували проти задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Законний представник ОСОБА_17 підтримала думку захисників.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Так, з матеріалів справи вбачається, що обрані згідно ухвали суду від 25.09.2025 року заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 спливають.

Аналізуючи обставини та факти, наведені прокурором в обґрунтування клопотання, колегія судів приходить до переконливого висновку, про доведеність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 можуть переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду через побоювання майбутнього покарання, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, показання яких матимуть доказове значення у суді, обвинувачені можуть вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкодити розгляду кримінального провадження, тобто ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час досудового розслідування, продовжують мати місце і надалі. Тому колегія суддів приходить до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та з урахуванням положень ст. 117 КПК України відповідно до якої метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, інших підозрюваних, обвинувачених, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про доцільність продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 необхідно враховувати практику Європейського суду з прав людини. Зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Інші, більш м`які запобіжні заходи, не пов`язані з триманням під вартою, застосувати до обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 неможливо.

Застосування відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, дасть їм усі можливості для продовження здійснення своєї злочинної діяльності та створить належні умови для настання вищевказаних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що в свою чергу негативно вплине на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях статей 177, 178, 183 КПК України.

Ризики, на сьогодні об`єктивно існують та можуть бути реалізовані обвинуваченими у разі їх перебування не в місцях попереднього ув`язнення, без застосування до них запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи питання щодо визначення обвинуваченим застави суд зазначає таке.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

При визначенні розміру застави, слідчий керується практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні. Зокрема, у рішенні від 20.11.2010 року у справі «Мангурас проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку. Іншими словами, розмір застави повинен визначатись тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні наступних злочинів: умисне встановлення або поширення злочинного впливу (ч. 1 ст. 255 КК України), бандитизм (ст. 257 КК України), готування до умисного вбивства працівника правоохоронного органу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб (ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 28 ст. 348 КК України), готуванні до вчинення умисного вбивства особи у зв`язку із виконанням цією особою громадського обов`язку, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила умисне вбивство (ч. 1 ст. 14, п.п. 8, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України), незаконному придбанні, носінні та зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб (ч. 2 ст. 28 ст. 263 КК України), враховуючи особу обвинуваченого, те, що він є організатором вчинення кримінальних правопорушень, тяжкість інкримінованих діянь, колегія суддів не вбачає за доцільне визначення застави ОСОБА_7 .

Обвинувачений ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 2 ст. 263-1, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263 KK України, тобто в участі в озброєній банді з метою нападу на підприємства, установи, організації чи на окремих осіб; у незаконній переробці вогнепальної зброї, вчиненій за попередньою змовою групою осіб, у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненому за попередньою змовою групою осіб; у придбанні, перенесенні та зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб; у придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу. Враховуючи особу обвинуваченого, те що він є виконавцем кримінальних правопорушень, тяжкість інкримінованих діянь, колегія суддів не вбачає за доцільне визначення застави ОСОБА_11 .

Разом з тим, враховуючи, що на теперішній час докази вини щодо обвинувачених ще знаходяться на стадії дослідження, розгляд триває, зважаючи на характер і обставини інкримінованих обвинуваченим діянь, особи обвинувачених та наявність встановлених у судовому засіданні ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, суд відповідно ч. 3 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вважає за можливе в якості гаранту виконання обов`язків визначити розмір застави для обвинуваченого ОСОБА_12 у межах розміру, передбаченого ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме:

-для обвинуваченого ОСОБА_12 , який обвинувачується у вчиненні правопорушень передбачених ст. 257, ч. 2 ст. 263-1, ч. 5 ст. 27 п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263 КК України а саме: участь в озброєній банді з метою нападу на підприємства, установи, організації чи на окремих осіб; незаконна переробка вогнепальної зброї, вчинена за попередньою змовою групою осіб; пособництво у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненому за попередньою змовою групою осіб; придбання, перенесення та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, вчинене за попередньою змовою групою осіб; придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 302800,00 грн.

Зазначена сума, на думку суду, буде достатнім ступенем довіри для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

В разі внесення застави суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ст. 194 КПК України.

Крім того, прокурор заявив клопотання про продовження строків дії процесуальних обов`язків на 2 місяці відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Клопотання прокурор мотивував тим, що ризики не змінилися, у обвинувачених відсутні стійкі соціальні зв`язки, у зв`язку з чим ризики, передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати, що дає підстави вважати, що обвинувачені може продовжити злочинну діяльність, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, матиме можливість здійснювати вплив на свідків, потерпілих, у зв`язку з чим, на думку прокурора, продовження процесуальних обов`язків, визначених у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, є виправданим та забезпечить належну поведінку обвинувачених.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та захисники ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 не заперечували проти задоволення клопотання про продовження процесуальних обов`язків, визначених у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Законний представник ОСОБА_17 підтримала думку захисників.

Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, прийшов до висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Положеннями ч. 1 ст. 178 КПК України регламентовано, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Відповідно до частини 3 ст. 183 КПК України - слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 25.10.2024 при обранні ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, було визначено також заставу в сумі 100 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 302800,00 грн. та покладено відповідні обов`язки згідно зі ст. 194 КПК України.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 25.10.2024 при обранні ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, було визначено також заставу в сумі 140 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 423920,00 грн. та покладено відповідні обов`язки згідно зі ст. 194 КПК України.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 25.10.2024 при обранні ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, було визначено також заставу в сумі 140 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 423920,00 грн. та покладено відповідні обов`язки згідно зі ст. 194 КПК України.

В зв`язку із внесенням застави 28.10.2024 року, ОСОБА_9 був звільнений з-під варти під заставу 29.10.2024 року відповідно до довідки ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)».

В зв`язку із внесенням застави 28.10.2024 року, ОСОБА_8 був звільнений з-під варти під заставу 30.10.2024 року відповідно до довідки ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)».

В зв`язку із внесенням застави 30.10.2024 року, ОСОБА_10 був звільнений з-під варти під заставу 01.11.2024 року відповідно до довідки ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)».

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 13.12.2024 при обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, було визначено також заставу в сумі 140 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 423920,00 грн. та покладено відповідні обов`язки згідно зі ст. 194 КПК України.

В зв`язку із внесенням застави 18.12.2024 року, ОСОБА_7 був звільнений з-під варти під заставу 19.12.2024 року відповідно до довідки ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)».

Враховуючи положення ч. 4 ст. 202 КПК України, згідно з якими з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Таким чином, КПК України визначено, що розгляд питання про продовження дії обов`язків здійснюється в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України для продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення, колегія суддів вважає, що на даний час стороною обвинувачення доведено наявність обставин, передбачених п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а також передбачених ст. 199 КПК України, а саме, заявлені при обранні запобіжного заходу ризики не змінилися, у обвинувачених відсутні стійкі соціальні зв`язки, у зв`язку з чим ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати, що дає підстави вважати, що обвинувачений може продовжити злочинну діяльність, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, матиме можливість здійснювати вплив на свідків, у зв`язку з чим, на думку прокурора, продовження процесуальних обов`язків, визначених у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, є виправданим та забезпечить належну поведінку обвинувачених.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги, що не досліджені в повному обсязі докази, зібрані стороною обвинувачення, за змістом пред`явленого обвинувачення дії ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 відносяться відповідно до положень ст. 12 КК України до особливо тяжкого злочину; враховуючи особу обвинувачених, що у сукупності дає підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, або іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження, вбачається ймовірність вчинення іншого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим колегія суддів дійшла до висновку, що на теперішній час ризики, передбачені ст. 177 КПК України не втратили своєї актуальності, що унеможливлює застосування щодо обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 314-316, 331, 369-372 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 задовольнити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою продовжити, з утриманням в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань № 23», строком на 60 днів, починаючи з 20.11.2025 року по 18.01.2026 року, без визначення розміру застави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у виді тримання під вартою продовжити, з утриманням в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань № 23», строком на 60 днів, починаючи з 20.11.2025 року по 18.01.2026 року, без визначення розміру застави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у виді тримання під вартою продовжити, з утриманням в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань № 23», строком на 60 днів, починаючи з 20.11.2025 року по 18.01.2026 року, із встановленням застави у розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить на день постановлення ухвали 302800,00 грн. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Полтавській області.

Звільнити обвинуваченого з-під варти у разі внесення застави у визначеній сумі.

Роз`яснити, що обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі суду, протягом строку її дії, на депозитний рахунок за наступними реквізитами: ТУ ДСА України в Полтавській області, , р/р UA 0015950, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, призначення платежу: запобіжний захід - застава.

Роз`яснити обвинуваченим, що у разі невнесення застави у визначеному розмірі обвинувачений залишається під вартою на раніше встановлений судом термін.

У разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує її внесення має бути наданий уповноваженій службовій особі установи, в якій він утримувався.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа установи, в якій утримується обвинувачений, негайно виносить розпорядження про звільнення обвинуваченого з-під варти, про що повідомляє суд.

Роз`яснити обвинуваченим, що у разі внесення застави на них покладаються наступні обов`язки:

1) прибувати за першим викликом до суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

3) утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі невиконання (порушення) покладених на обвинуваченого обов`язків застава звертається в дохід держави.

Зобов`язати уповноважену службову особу установи, в якій утримувалися обвинувачені, що у разі внесення застави при звільненні обвинувачених роз`яснити їм права та обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю у вчиненні якого кримінального правопорушення обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки обвинувачених та їх явки за викликами, а також наслідки невиконання даних обов`язків.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Полтавської обласної прокуратури.

Клопотання прокурора про продовження процесуальних обов`язків, визначених у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , задовольнити.

Продовжити строк дії процесуальних обов`язків, обвинуваченим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , строком на 2 місяці, а саме:

1) прибувати за першим викликом до суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

3) утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії процесуальних обов`язків рахувати з 20.11.2025 року.

Строк дії ухвали закінчується 20.01.2026 року.

У разі невиконання (порушення) покладених на обвинуваченого обов`язків застава звертається в дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3