Справа № 482/1009/23
Номер провадження 1-кп/482/52/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 м.Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

цивільного позивача ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Липняжка, Добровеличківського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, раніше не судимого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , який на момент вчинення кримінального правопорушення займав посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції ВП №3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

Перебуваючи на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції ВП №3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 27.12.2022 близько 12.30 год. (точного часу встановити не виявилось за можливе), перебуваючи за кермом технічно справного автомобіля «ЗАЗ 110217», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався у світлий час доби (близько 12.30 год.) по своїй смузі для руху зі швидкістю 90 км/год. по проїзній частині автодороги Н-24 (Благовіщенське-Миколаїв), яка має по одній смузі у кожному напрямку та розділена суцільною лінією (п.1.1 розділ 34.1 ПДР України). При цьому відповідно до погодних умов, які склалися, дорожнє покриття мокре, йшов дрібний дощ та на проїзній частині були калюжі. У цей же час у зустрічному напрямку автомобіля «ЗАЗ 110217», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по автодорозі Н-24 (Благовіщенське-Миколаїв), неподалік с.Михайлівка, Новоодеського району, Миколаївської області зі сторони м.Миколаєва у бік м.Вознесенська рухався технічно справний автомобіль «ВАЗ 21061». Реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на передньому пасажирському сидінні якого перебував ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Під`їжджаючи до ділянки автодороги Н-24 (Благовіщенське-Миколаїв) 173 км + 800 м., ОСОБА_5 побачив калюжу, яка займала майже всю смугу, в якій він рухався, лівий край якої знаходився приблизно на відстані 0,5 м. від розділової лінії, та автомобіль «ВАЗ 21061», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався у зустрічному напрямку. При цьому, ОСОБА_5 , проявивши особисту необережність та злочинну недбалість до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху, позбавляючи себе можливості безпечно керувати транспортним засобом, щоб не наражати на небезпеку інших учасників дорожнього руху, маючи технічну можливість зупинити керований ним автомобіль, під`їжджаючи до калюжі, яка знаходилась на його смузі руху, не врахував дорожню обстановку, яка склалася внаслідок несприятливих погодних умов, для вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, та не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки автомобіля «ЗАЗ 110217», реєстраційний номер НОМЕР_1 , для подальшого безпечного для всіх учасників руху проїзду з відповідною швидкістю перешкоди - калюжі або її безпечного об`їзду, чим порушив вимогип.12.1 та п.12.3 Правил дорожнього руху України (п.12.1 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п.12.3 у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників), в`їхав в калюжу, після чого допустив виїзд на зустрічну смугу та подальше зіткнення правою передньою частиною автомобіля «ЗАЗ 110217», реєстраційний номер НОМЕР_1 до передньої правої частини автомобіля «ВАЗ 21061», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 . Вказані дії водія ОСОБА_5 призвели до дорожньо-транспортної пригоди, в ході розвитку якої під час контактування правою передньою частиною автомобіля «ЗАЗ 110217», реєстраційний номер НОМЕР_1 , до передньої правої частини автомобіля «ВАЗ 21061», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який перебував на передньому пасажирському сидінні автомобіля «ВАЗ 21061», реєстраційний номер НОМЕР_2 , отримав ушкодження у вигляді: синця та дрібних саден в лобній області справа; 2 саден на переніссі, в виличній області справа; садна на підборідді справа; синця на передній поверхні грудної клітки зліва; 4 синців на зовнішній поверхні лівого плеча у нижній третині, тильній поверхні правої кисті та другого, четвертого пальців її, 27 синців на передній поверхні правого та лівого колінних суглобів, правої та лівої гомілки у верхній, середній та нижній третині, гомілково-ступневих суглобах, передній поверхні обох стоп; 6 саден в проекції синців на передній поверхні правої та лівої гомілки; крововиливу в м`які тканини голови в лобній області справа (в ділянці саден та синця на шкірі); крововиливу під павутинну оболонку потиличної долі справа та правого мигдалика мозочку; повного поперечного розриву аорти в грудному відділі; крововиливів на діафрагмі справа, у коренів обох легень, ворота селезінки, в принирковій клітковині правої нирки; локальних переломів 3, 5-7 ребер по біля грудинній лінії зліва з крововиливами в навколишні м`які тканини; конструкційних переломів 3-9 ребер справа та 3-10 ребер зліва по середньо ключичним лініям; 3-4 ребер по біля хребтовій лінії зліва з утворенням зубців, які виступають в грудну порожнину та ушкоджують пристінкову плевру з крововиливами в навколишні м`які тканини; косо-поперечного перелому 3-го грудного хребця з просоченням кров`ю навколишніх м`яких тканин; повного поперечного перелому грудини в 3-му міжреберному проміжку з поширеним крововиливом в навколишні м`які тканини.

В результаті тупої закритої травми тіла у вигляді множинних переломів ребер по декільком анатомічним лініям, переломів хребта в грудному відділі, грудини в 3 міжреберному проміжку, розриву аорти в грудному відділі з внутрішньо плевральною кровотечею (в правій плевральній порожнині виявлено близько 750 мл. темної рідкої крові, в лівій плевральній порожнині виявлено близько 1200 мл. темної рідкої крові), крововиливів під павутинну оболонку в потиличній долі та мигдалика мозочку справа ОСОБА_9 помер на місці пригоди.

По ступеню тяжкості виявлені у ОСОБА_9 тілесні ушкодження в сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Допитаний в ході судового розгляду справи обвинувачений визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення в повному обсязі, підтвердивши факт його скоєння за обставин, викладених вище, наголосивши на повній відповідності дій, вчинення яких йому інкримінується в обвинувальному акті, обставинам, за яких це відбувалося. Зазначивши, що він на момент ДТП не врахував, що під калюжею була яма, та його автомобіль винесло на зустрічну смугу руху.

На підтвердження винності обвинуваченого свідчать також досліджені судом письмові докази: - згідно рапорту помічника чергового ВП №6 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 27.12.2022 отримано повідомлення від ОСОБА_5 про ДТП на автодорозі Н-24 поблизу с.Михайлівка 174 км., внаслідок чого пасажир автомобіля ВАЗ ОСОБА_9 помер на місці;

- відповідно до висновку експерта інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження технічного стану транспортних засобів» № СЕ-19/115-23/956-ІТ від 30.03.2023 встановлено, що на момент ДТП рульове керування та робоча гальмівна система автомобіля «ВАЗ 21061», реєстраційний номер НОМЕР_2 знаходились в працездатному стані, ходова частина в технічно несправному, але працездатному стані. Встановити працездатність фар головного світла не є можливим, але лампа ближнього світла лівої фари головного світла знаходилась в працездатному стані. Виявлена при дослідженні ходової частини автомобіля «ВАЗ 21061», реєстраційний номер НОМЕР_2 невідповідність шин коліс вимогам п.31.4.5 «г» ПДР України, могла бути виявлено водієм завчасно;

- з висновку експерта інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження технічного стану транспортних засобів» № СЕ-19/115-23/962/ІТ від 31.03.2023 вбачається, що на момент ДТП ходова частина, рульове керування та робоча гальмівна система автомобіля «ЗАЗ 110217», реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходились в працездатному стані. Встановити працездатність фар головного світла не є можливим, але лампа лівої фари головного світла знаходилась в працездатному стані; - з висновку експерта інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Транспортно-трасологічні дослідження» № СЕ-19/115-23/954-ІТ від 04.04.2023 вбачається, що первинний контакт між автомобілем «ЗАЗ», модель «110217», реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобілем «ВАЗ», модель «21061», реєстраційний номер НОМЕР_2 відбувся наступним чином: автомобіль «ЗАЗ» модель «110217», реєстраційний номер НОМЕР_1 розташовувався передньою правою частиною до передньої правої частини автомобіля «ВАЗ» модель «21061», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Кут між повздовжніми осями транспортних засобів в момент первинного контакут складав близько 180°+/- 5°. Зіткнення між автомобілями відбулося в межах смуги руху автомобіля «ВАЗ» модель «21061», реєстраційний номер НОМЕР_2 (відповідно напрямку руху автомобіля «ВАЗ 21061», реєстраційний номер НОМЕР_2 від с.Михайлівка до с.Білоусівка близькому до кінцевого розташування автомобілів та іншою слідовою інформацією позначеною на схемі до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 27.12.2022. - з висновку експерта інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортних пригод» №СЕ-19/115-23/4056-ІТ від 04.04.2023 вбачається, що:

1) в даній дорожній ситуації водій автомобіля ВАЗ-21061, державний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_8 , з метою забезпечення безпеки дорожнього руху повинен був діяти у відповідності до вимог п.12.3 ПДР України.

2) дослідженням було встановлено, що в діях водія ОСОБА_8 , з технічної точки зору не маються невідповідності вимогам п.12.3 ПДР України.

3) дослідженням було встановлено, що в даному випадку водій автомобіля ВАЗ-21061, державний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_8 , не мав технічну можливість запобігти даній дорожньо-транспортній пригоді.

4) в даній дорожній ситуації дії водія ОСОБА_8 , з технічної точки зору, не знаходяться в причинному зв`язку з даною ДТП; 5) в даній дорожній ситуації водій автомобіля ЗАЗ-110217, державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , з метою забезпечення безпеки дорожнього руху повинен був діяти у відповідності до вимог п.12.3 та п.12.1 ПДР України;

6) дослідженням було встановлено, що в діях водія ОСОБА_5 , з технічної точки зору, маються невідповідності вимогам п.12.3 та п.12.1 ПДР України.

7) в даному випадку водій автомобіля ЗАЗ-110217, державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді;

8) в даній дорожній ситуації дії водія ОСОБА_5 , з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з даною ДТП.

Аналізуючи зазначені докази, кожний окремо з точки зору належності та допустимості і в їх сукупності в точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України доведена.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого. .

При призначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини справи, особу підсудного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

ОСОБА_5 вчинив тяжкий необережний злочин, за наслідками якого настала смерть потерпілого, вперше притягується до кримінальної відповідальності, працює, позитивно характеризується за місцем роботи, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжуть покарання обвинуваченому не встановлено та про них не йдеться в обвинувальному акті.

Вирішуючи питання застосування додаткової міри покарання суд враховує роз`яснення, дані у п.п. 20. 21постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», згідно яких при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

З огляду на вищезазначені обставини вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим, мотиви допущених останнім порушень правил безпеки дорожнього руху, поведінку після ДТП, який сам повідомив органи поліції про настання ДТП, наявність на смузі руху його автомобіля ями, яку він не зміг побачити із-за калюжі в ній, часткове відшкодування матеріальної шкоди потерпілій, процесуальну поведінку обвинуваченого, думку потерпілої, те, що обвинувачений ОСОБА_5 на сьогоднішній день працює на розмінуванні та потребує наявності транспортного засобу, суд не вбачає підстав для призначення додаткового покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.286 КК України, у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Виходячи з наведеного, положень до ч. 2 ст. 50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення і попередження нових злочинів, призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції інкримінованого злочину у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробовуванням з покладенням обов`язків, передбачених пп. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Відповідно до ч. 1ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, які виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються правила Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Цивільними позивачами потерпілою ОСОБА_4 та ОСОБА_7 заявлено цивільні позови. В подальшому ОСОБА_7 надав до суду заяву про залишення позову без розгляду.

ОСОБА_4 в своєму позові зазначила, що кримінальним прправопорушенням їй завдано матеріальну шкоду, яка полягає у витратах на поховання її батька ОСОБА_9 в розмірі 40 000 грн. 00 коп., які вона просить стягнути з віповідача ТДВ "СК "ГАРДІАН" та моральну шкоду, яка полягає у розладі душевного здоров`я потерпілої ОСОБА_4 , переживаннях, моральних стражданнях, так як з батьком потерпіла була близька і мала дуже гарні стосунки, батько її завжди підтримував як матеріально так і морально, і внаслідок його смерті потерпіла не може спокійно заснути, стала дуже нервова, у зв`язку з чим моральну шкоду потерпіла оцінює в 72 000 грн. 00 коп., які просить стягнути з цивільного відповідача ТДВ "СК "ГАРДІАН" та 1 000 000 грн. 00 коп., які вона просить стягнути з ОСОБА_5 .

Цивільний відповідач ТДВ «СК «ГАРДІАН» в своєму відзиві зазначило, що позов ОСОБА_4 визнає частково, а саме в частині відшкодування витрат на поховання в розмірі 19 800 грн. 00 коп., які підтверджені документально. В частині витрат на транспортування покійного з місця ДТП до моргу в розмірі 3 000 грн. 00 коп. та на суму 1250 грн. 00 коп., згідно квитанції, що видана невідомою особою відповідач ТДВ «СК «ГАРДІАН» позов не визнає, так як ці витрати не підтверджені належними та допустимими доказами на підтвердження витрат на поховання. Щодо виплати відповідачем моральної шкоди, то ТДВ «СК «ГАРДІАН» зазначає у відзиві, що ОСОБА_4 звернулася до відповідача в досудовому порядку, але у зв`язку з тим, що вона просила виплатити їй всю регламентну виплату в розмірі 72 000 грн. 00 коп., то ТДВ «СК «ГАРДІАН» просило потерпілу направити на адресу відповідача довідку про склад сім`ї, на підтвердження того факту, що відсутні інші особи, які мають право на відшкодування моральної шкоди у зв`язку із смертю потерпілого (дружина, батьки, інші діти потерпілого). Але потерпіла не направила Страховику таку довідку. Крім того, відповідач вважає, що вказаний позов поданий передчасно, а тому просив суд врахувати при розгляді цивільного позов доводи, викладені відповідачем у відзиві.

Згідно ч. 1 ст.1166 Цивільного КодексуУкраїни майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Судом встановлено, що згідно з квитанціями, наданими позивачем до суду на підтвердження витрат на поховання від 27.12.2022 за № 123 (транспортування покійного з місця ДТП до моргу) на суму 3000 грн. 00 коп., від 29.12.2022 за № 34 (ритуальні послуги) на суму 19 800 грн. 00 коп., та від 29.12.2022 без номеру (послуги по тілу Токмаков) на суму 1250 грн. 00 коп. потерпілою витрачено 24 050 грн. 00 коп. Суд вважає, що всі ці витрати здійснені саме з метою поховання особи, є підтвердженими належними та допустимими доказами. Квитанція від 29.12.2022 без номеру, яка підтверджує послуги по тілу Токмакова, на суму 1250,00 грн., має печатку фізичної особи-підприємця, а тому приймається судом у зв`язку з тим, що підтверджує надання послуг щодо підготовки тіла покійного до поховання. У зв`язку з цим позов ОСОБА_4 в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню в сумі 24 050,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У відповідності до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`їчи близьких родичів.

Так, згідно ч. 3 ст.23 Цивільного КодексуУкраїни розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

В судовому засіданні встановлено, що крім потерпілої ОСОБА_4 інших осіб, які мають право на відшкодування моральної шкоди у зв`язку із смертю потерпілого за рахунок Страховика, немає, а тому з цивільного відповідача ТДВ «СК «ГАРДІАН» на користь потерпілої ОСОБА_4 підлягає до стягнення моральна шкода в розмірі 72 000 грн. 00 коп.

Щодо стягнення моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_10 , то суд зазначає, що його вина повністю доведена під час судового розгляду і в силу приписів закону він повинен відшкодувати потерпілій завдану ним моральну шкоду.

Розглядаючи позов потерпілої про стягнення моральної шкоди з обвинуваченого, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 23 ЦК України моральна шкода полягає у: фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої або членів її сім`ї; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності та ділової репутації особи.

Як встановлено частиною 3 статті 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, деякі форми нематеріальної шкоди, включаючи моральні страждання, за самою їхньою природою не завжди можна підтвердити конкретними доказами (рішення у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства» (Abdulaziz, Cabales and Balkandali v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, серія А, № 94, пункт 96), але це не заважає суду присуджувати грошову компенсацію, якщо у нього є розумні підстави вважати, що заявник зазнав моральної травми, яка потребує такого відшкодування.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, потерпілою ОСОБА_4 заявлено цивільний позов, в якому остання, просила стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на її користь 1 000 000 грн. 00 коп. на відшкодування завданої їй моральної шкоди.

Частково задовольняючи позов щодо відшкодування моральної шкоди на користь потерпілої, суд враховує, що внаслідок ДТП потерпіла втратила рідну людину батька, з яким у неї були дуже гарні стосунки, який надавав їй підтримку, як матеріальну, так і моральну, внаслідок втрати батька порушився її звичайний і нормальний спосіб життя, вона відчуває сильні душевні страждання, вона змушена докладати значних зусиль для організації свого життя, що беззаперечно спричинили останній моральну шкоду.

Тому суд вважає, що стягнення з обвинуваченого 500 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, буде відповідати ступеню моральних страждань потерпілої та незручностей, викликаних вимушеними змінами її укладу та способу життя, а також принципу розумності та співмірності.

Тому, беручи до уваги викладене та в силу приписів ч. 1 ст. 1172 ЦК України, суд приходить до висновків, що позовні вимоги за заявленим по кримінальній справі цивільним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ТДВ «СК «ГАРДІАН» про відшкодування майнової та моральної шкоди є частково обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

В силу ст. 124 КПК України з ОСОБА_5 на користь держави стягненню підлягають судові витрати на залучення експертів та проведення експертиз: інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів» № СЕ-19/115-23/956-ІТ від 30.03.2023 в сумі 1510 грн. 24 коп., інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів» № СЕ-19/115-23/962-ІТ від 31.03.2023 в сумі 1510 грн. 24 коп., інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження» № СЕ-19/115-23/954-ІТ від 04.04.2023 вартістю 1510 грн. 24 коп. та інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортних пригод» № СЕ-19/115-23/4056-ІТ від 04.04.2023 вартістю 1510 грн. 24 коп. на загальну суму 6040 грн. 96 коп.

Питання про речові докази слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати на проведення експертиз в сумі 6040 (шість тисяч сорок) грн. 96 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 04.01.2023 на автомобіль «ЗАЗ» модель «110217», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 04.01.2023 на автомобіль «ВАЗ» модель «21061», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 .

Речові докази:

- автомобіль «ЗАЗ» модель «110217», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 - залишити ОСОБА_5 , як власнику;

- автомобіль «ВАЗ» модель «21061», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 - залишити ОСОБА_7 , як власнику.

Позов цивільного позивача ОСОБА_7 залишити без розгляду.

Позов ОСОБА_4 задоволити частково.

Стягнути з ТДВ «СК «ГАРДІАН» на користь ОСОБА_4 24 050 (двадцять чотири тисячі п`ятдесят) грн. 00 коп. на відшкодування витрат на поховання та 72 000 (сімдесят дві тисячі) грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 500 000 (п`ятсот тисяч) грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення суду апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1