Справа № 576/1574/25
Провадження №1-кп/576/289/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глухові кримінальне провадження № 0000249 від 19.05.2025 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заруддя Дубенського району Рівненської області, громадянина України, освіта загальна середня, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, військовослужбовця, зареєстрований та фактично проживає: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжено по теперішній час.

Вранці 10 травня 2025 року (точного часу не встановлено), у ОСОБА_4 , який мав банківську АТ КБ ПриватБанк № НОМЕР_1 , що належить його знайомому ОСОБА_5 , виник протиправний умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, що знаходились на банківській картці АТ КБ ПриватБанк № НОМЕР_1 , належній ОСОБА_5 . Реалізуючи вказаний злочинний умисел, діючи умисно, таємно, з корисливим мотивом, в умовах військового часу, ОСОБА_4 10 травня 2025 року о 06 год. 13 хв. підійшов до банкомату, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та, достовірно знаючи пін-код вказаної банківської картки ОСОБА_5 , вставив її у банкомат та зняв з неї грошові кошти на суму 10 000 грн, таким чином, викравши їх.

З викраденими грошовими коштами ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину, в подальшому розпорядився ними на власний розсуд

Протиправними діями ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 10 000 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю, щиро покаявся, пояснив, що помилково взяв банківську карту побратима, оскільки вони схожі, коли все виявилось, одразу відшкодував завдану шкоду.

Від потерпілого ОСОБА_5 надійшла заява, в якій він зазначає, що матеріальні збитки йому відшкодовано, просить справу розглядати без його участі.

Прокурор просила визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та притягнути його до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд враховує, що обвинувачений, захисник та прокурор не заперечують проти такого порядку дослідження доказів, правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд прийняв до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини, докази, які ніким не оспорювались, та дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) в умовах воєнного стану.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Згідно зі ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачено, що призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК України) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Суд відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України визнає обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілому, активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття, яке виразилось у тому, що він повністю визнав свою провину та щиро жалкує про скоєний ним злочин, засуджує свою протиправну поведінку, повністю відшкодував викрадене.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України, не встановлено.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, принципу його законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації, та приймаючи до уваги наявність більше двох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою злочину, суд погоджується із узгодженою сторонами мірою покарання, визнає дані обставини винятковими та вважає, що мінімальна міра покарання за ч. 4 ст. 185 КК України не відповідає тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та його особі, у зв`язку із чим, приходить до висновку про доцільність переходу до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 185, а саме у виді штрафу, який є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Вказані обставини, які надають право суду для застосування ст. 69 КК України та переходу до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 185 КК України, відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка висловлена у постанові від 01 листопада 2022 року, справа № 727/2780/21, провадження № 51-4476км21.

При вирішенні питання про міру покарання, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином відповідно до ст. 12 КК України, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який свою вину визнав повністю, щиро покаявся, добровільно відшкодував потерпілому завдані збитки, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, є військовослужбовцем,учасником бойових дій, позитивно характеризується за місцем проживання; відсутність обставин, що обтяжують покарання; стан здоров`я обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позицію потерпілого, який претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, у зв`язку з чим, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу, який є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Строк дії запобіжного заходу обраного Глухівським міськрайонним судом Сумської області обвинуваченому закінчився 21.08.2025 року, підстави для його обрання відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази та витрати на проведення судових експертиз відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Глухівський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1