Провадження № 1-кс/592/31/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

особи, яка звернулася зі скаргою ОСОБА_3 ,

представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Сумської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 28.11.2025 про закриття кримінального провадження № 0000294, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.07.2023 за заявою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,

установив:

Суть питання, що вирішується ухвалою. Процесуальні дії у справі.

22.12.2025 (вхідний номер 49857/25) через підсистему «Електронний суд» до Ковпаківського районного суду м. Суми в порядку п. 4 ч. 1 ст. 303 КПК України надійшла скарга ОСОБА_3 , сформована 19.12.2025, на постанову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Сумської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 28.11.2025 про закриття кримінального провадження № 0000294, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.07.2023 за заявою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Згідно протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 22.12.2025 визначено слідчого суддю ОСОБА_1 для розгляду зазначеної скарги.

Ухвалою слідчого судді від 22.12.2025 поновлено ОСОБА_3 строк подання скарги. Відкрито провадження з розгляду скарги ОСОБА_3 та призначено скаргу до розгляду у судовому засіданні з урахуванням вимог частини 2 ст. 306 Кримінального процесуального кодексу України на 14.30 год. 23.12.2025 в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми за адресою: м. Суми вул. Маґістратська, 12, залі судових засідань № 19. Витребувано з Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у місті Сумах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Полтаві матеріали кримінального провадження № 0000294, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. Клопотання ОСОБА_3 про проведення судового провадження у режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів задоволено, постановлено проводити розгляд скарги о 14.30 год 23.12.2025, а в разі необхідності і подальші судові засідання, у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів ОСОБА_3 .

23.12.2025 за заявою прокурора ОСОБА_5 та у зв`язку з неявкою ОСОБА_3 розгляд скарги відкладено на 24.12.2025 о 13.00 год.

24.12.2025 прокурором через канцелярію суду надано матеріали кримінального провадження № 0000294, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.07.2023 за заявою ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. У зв`язку з неявкою ОСОБА_3 розгляд скарги відкладено на 30.12.2025 о 09.30 год.

30.12.2025 у зв`язку з неявкою ОСОБА_3 розгляд скарги відкладено на 06.01.2026 о 09.30 год.

05.01.2026(вхідний номер 249/26) через підсистему «Електронний суд» до Ковпаківського районного суду м. Суми надійшло клопотання представника особи, яка звернулася зі скаргою ОСОБА_3 ОСОБА_4 про внесення її рнокпп до додаткових відомостей про учасників, проведення судового засідання за її участі в режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду, з власних технічних засобів.

Ухвалою слідчого судді від 06.01.2026 клопотання задоволено.

06.01.2026 у судовому засіданні задоволено клопотання ОСОБА_4 про відкладення розгляду скарги, переведення матеріалів кримінального провадження № 0000294, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.07.2023, наданих слідчому судді для дослідження у судовому засіданні та ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, розгляд справи відкладено на узгоджену з учасниками розгляду дату 12.01.2026 о 11.00 год.

06.01.2026 ухвалою слідчого судді постановлено проводити розгляд скарги ОСОБА_3 12.01.2026 за участі ОСОБА_4 в режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду, з власних технічних засобів.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначає, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000294 від 17.07.2023 здійснювалось за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.366 КК України, за заявою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 . Предметом перевірки було службове підроблення заяви про надання згоди на проведення невідкладного обшуку у житлі ОСОБА_3 .

Постановою прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Сумської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 28.11.2025 постановлено: закрити кримінальне провадження № 0000294 від 17.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.366 КК України,на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 чи інших працівників правоохоронного органу ознак вказаного кримінального правопорушення; Відомості про прийняте рішення внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань; Копію вказаної постанови спрямувати заявнику ОСОБА_3 ; Вказана постанова може бути оскаржена відповідно до вимог ст.ст. 303, 304 КПК України протягом десяти днів з дня її отримання.

Копію постанови прокурора від 28.11.2025 ОСОБА_3 отримав 09.12.2025 рекомендованим поштовим відправленням, що підтверджується копією конверта та даними поштового трекінгу AT «Укрпошта».

Кримінальне провадження було розпочате за його заявою у зв`язку з службовим підробленням заяви про надання згоди на проведення обшуку від 02.08.2020, яка, за версією сторони обвинувачення, була використана для «легалізації» невідкладного обшуку його житла.

ОСОБА_3 стверджував і підтверджував, що зазначену заяву він не складав і не підписував; вона могла бути виготовлена та використана після фактичного проведення обшуку; її зміст та поява безпосередньо пов`язані з процесуальними порушеннями під час проведення слідчої дії.

Вважає, що:

1. Досудове розслідування є неповним та однобічним. У постанові прокурора фактично відтворено позицію слідства, без надання належної оцінки доводам заявника, зокрема щодо: часу виготовлення заяви від 02.08.2020; процесуальної необхідності та правових наслідків її використання; суперечностей між відеофіксацією обшуку, показаннями учасників та письмовими матеріалами; використання підробленого документа виготовленого від імені ОСОБА_3 в матеріалах іншого кримінального провадження прокурором в якості доказу винуватості. Прокурор обмежився формальним аналізом, формальним підходом, направленим на виправдання дій слідчого і використання даного підробленого документу під час легалізації обшуку і не дослідив питання використання підробленого документа виготовленого від імені ОСОБА_3 в матеріалах іншого кримінального провадження прокурором в якості доказу винуватості, що не відповідає вимогам ст. 9 та ст. 94 КПК України.

2. Допущено порушення його права на ефективне розслідування. Закриття кримінального провадження за відсутності всебічної, повної та неупередженої перевірки доводів заявника порушує ст. 55 Конституції України та практику ЄСПЛ щодо обов`язку держави забезпечити ефективне розслідування.

3. Допущено порушення правил підсудності під час винесення ухвали слідчого судді, оскільки відповідно до правової позиції Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеної, зокрема, в ухвалах від 22.04.2020 у справі № 487/7605/19 та від 22.05.2020 у справі № 643/7609/20, орган досудового розслідування є державним органом юридичною особою, а територіальна підсудність визначається за місцем знаходження (реєстрації) такого органу, а не його структурного підрозділу. Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, Головне управління Національної поліції в Сумській області () зареєстроване за адресою: м. Суми, вул. Герасима Кондратьева, 23, що територіально відноситься до Зарічного району м. Суми. Отже, питання надання дозволу на проведення обшуку у межах кримінального провадження №0002317 підлягало вирішенню слідчим суддею Зарічного районного суду м. Суми. Ухвала слідчого судді, постановлена з порушенням правил територіальної підсудності, відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Обставини надання дозволу на обшук та проведення обшуку 02.08.2020 не отримали належної правової оцінки під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000294.

4. Відповідно до ст.214 КПК України правова кваліфікація кримінального правопорушення на стадії досудового розслідування є попередньою та може бути змінена у разі встановлення інших обставин. Незважаючи на наявність відомостей, які могли свідчити про іншу правову кваліфікацію події, зміна правової кваліфікації у кримінальному провадженні здійснена не була, а кримінальне провадження закрито. Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішеннях ЄСПЛ у справах «Новоселецький проти України» та «Михалкова та інші проти України» наголошено на обов`язку держави забезпечити ретельне, безстороннє та ефективне розслідування скарг на порушення прав особи. Незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, незаконне проведення в них огляду чи обшуку, а так само незаконне виселення чи інші дії, що порушують недоторканність житла громадян, вчинені службовою особою, тягнуть за особою кримінальну відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 162 КК України. Відповідно до ст. 214 КПК України, при внесенні відомостей до ЄРДР - слідчий здійснює первинну правову кваліфікацію, тобто здобувши певні докази, наділений повноваженнями змінити кваліфікацію, а не закривати кримінальне провадження у цілому. Дану інформацію ОСОБА_3 повідомив уповноваженій особі під час допиту. В порушення закону, слідчим ДБР який знав про наведені обставини, знав про вимоги закону та про незаконність обшуку у ОСОБА_3 , правову кваліфікацію кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, на правову кваліфікацію кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000294 від 17.07.2023, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України змінено не було.

Просить слідчого суддю скасувати постанову прокурора Сумської обласної прокуратури від 28.11.2025 про закриття кримінального провадження № 0000294 та зобов`язати прокурора відновити досудове розслідування та забезпечити його повноту, всебічність і неупередженість.

Позиція сторін.

12.01.2026 у судовому засіданні представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 , яка також є заявником у кримінальному провадженні № 0000294, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.07.2023 (витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань т. 1 а.с. 1 кримінального провадження, копія Ордеру Серія АА № 1298425 від 27.04.2023, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 4676/10 від 24.11.2011 т. 1 а.с. 18, 19 кримінального провадження, довіреність від 13.09.2024 а.с. 51 матеріалів скарги), підтримала вимоги скарги та просила її задовольнити, скасувати постанову прокурора та направити кримінальне провадження для продовження досудового розслідування, при цьому зазначила, що за її заявою в інтересах ОСОБА_3 були внесені відомості до ЄРДР, зокрема про підробку документу слідчим поліції заяви ОСОБА_3 про надання дозволу про проведення у його житлі невідкладного обшуку. На даний час справа по обвинуваченню ОСОБА_3 розглядається в Зарічному районному суді м. Суми. Сторона обвинувачення використовує підроблену заяву як доказ правомірності проведення обшуку в житлі ОСОБА_3 , оскільки в ухвалі слідчого судді про легалізацію проведеного невідкладного обшуку у ОСОБА_3 зазначена інша адреса. Органом досудового розслідування, процесуальним керівником не розглянуто питання внесення відомостей до ЄРДР за даним фактом за іншими статтями Особливої частини КК України, як тих про які йшла мова у заяві про вчинений злочин так і ст. 162 КК України зокрема, оскільки відбулось незаконне проникнення до володіння особи. В рамках досудового розслідування не перевірено порушення підсудності при розгляді та постановленні ухвали слідчим суддею Ковпаківського районного суду м. Суми про надання дозволу на узаконення невідкладного обшуку. Не відбирались вільні зразки підписів слідчого, який підробив заяву ОСОБА_3 для встановлення хто саме писав заяву від імені ОСОБА_3 . Експертиза не проведена, тому що експерту не вистачило вільних зразків підпису ОСОБА_3 , але можливо використати вільні зразки підписів ОСОБА_3 , які знаходяться у справі по його обвинуваченню та відносяться до одного періоду, що і заява, яку вони вважають підробленою. Ні слідчим, ні прокурором не витребувано таких зразків ні зі справи, ні з інших джерел.

12.01.2026 у судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав мотиви поданої скарги та висловленої позиції представником ОСОБА_4 у судовому засіданні, просить слідчого суддю скасувати постанову прокурора Сумської обласної прокуратури від 28.11.2025 про закриття кримінального провадження № 0000294 та зобов`язати прокурора відновити досудове розслідування. Зазначив, що для проведення експертизи є багато джерел отримання вільних зразків: паспорти, документи, які знаходяться у ЦНАПІ, інших органах та організаціях, тощо. Заяву про надання дозволу на проведення обшуку в його житлі він не писав та не підписував. При проведенні обшуку велось повне фіксування слідчої дії на відео, при перегляді останнього відсутні моменти написання ним такої заяви, що також підтверджує неправомірність дій слідчого.

12.01.2026 у судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення скарги та скасування постанови про закриття кримінального провадження. Зазначив, що предметом злочину за ч. 1 ст. 366 КК України є офіційний документ, яким заява про надання дозволу на проведення обшуку не є, це є волею фізичної особи. Під час допиту ОСОБА_7 не заперечує, що текст заяви від 02.08.2020 написаний ним на прохання ОСОБА_3 , але підпис останній ставив сам. Дана заява не використовується у кримінальному провадженні для легалізації невідкладного обшуку. Слідчим суддею була перевірена необхідність проведення невідкладного обшуку та ухвалою надано дозвіл на такий обшук. Під час проведення обшуку був залучений адвокат. Була призначена почеркознавча експертиза, але ОСОБА_3 була подана заява про відсутність у нього вільних зразків підпису, що унеможливило надання експертом висновку. Просив відмовити у задоволенні скарги.

Встановлені слідчим суддею обставини. Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Дослідивши матеріали скарги, кримінальне провадження, заслухавши учасників судового розгляду, оцінивши надані докази, слідчий суддя приходить до такого.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 303 КПК, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;.

Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду, згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Слідчим суддею встановлено, що

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31.05.2023 (справа № 757/17716/23-к) задоволено скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 та зобов`язано компетентних осіб ДБР внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за заявою адвоката ОСОБА_4 від 27.04.2023 про вчинення кримінального правопорушення та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В заяві про вчинення кримінального правопорушення від 27.04.2023 адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 росила внести відомості до ЄРДР про вчинення слідчим ГУ Національної поліції у Сумській області ОСОБА_8 та іншими особами кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ст.ст. 364, 365, 367, 358 КК України та визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні.

17.07.2023 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000294, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

28.11.2025 прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Сумської обласної прокуратури ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000294, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.07.2023 за заявою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Згідно оскаржуваної постанови кримінальне провадження за № 0000294, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.07.2023 закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 чи інших працівників правоохоронного органу складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Виходячи з вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, орган досудового розслідування мав довести встановлення ним відсутності в діянні складу кримінального правопорушення та надати суду відповідні докази, а слідчий суддя, у свою чергу, має їх перевірити.

Положення п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України застосовуються у разі, коли на підставі доказів об`єктивно встановлена відсутність хоча б однієї ознаки складу злочину. При чому, для закриття провадження із зазначених підстав необхідно також встановити, що подія, з приводу якої проводиться розслідування, мала місце, була результатом діянь певної особи, проте це діяння не є кримінальним правопорушенням внаслідок: а) відсутності хоча б одного з елементів складу правопорушення (об`єкта, суб`єкта, об`єктивної та суб`єктивної сторін); б) непричетності особи до кримінального правопорушення. Ця обставина виявляється у разі, якщо достовірно встановлено, що правопорушення вчинене не даною особою, а іншою, і цю особу встановлено, та якщо встановлено, що правопорушення вчинене не цією особою, а іншою, проте невідомо ким саме.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження;

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.

Закриття кримінального провадження є одним з важливих актів судочинства, через який забезпечується вирішення завдання охорони прав та законних інтересів учасників кримінального провадження та є одним зі способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України). Своєю чергою, слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої прокурором постанови.

Положеннями ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. В офіційному тлумаченні ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України, від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

У ст. 94 КПК України зазначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

З матеріалів провадження вбачається, що у кримінальному провадженні органом досудового розслідування не проведено слідчих (розшукових) дій, зокрема і першочергових, щодо викладених у заяві адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 обставин, спрямованих на досягнення завдань, визначених ст. 2 КПК України.

Постанова про закриття кримінального провадження повинна містити достатні відомості, які б свідчили про те, що усім обставинам провадження у порядку ст.94 КПК України було надано необхідну правову оцінку в сукупності. На слідчого судді, вказані вимоги закону під час проведення досудового розслідування кримінального провадження та винесення постанови про його закриття не виконані.

Правильними є доводи скарги про те, що постанова прокурора передчасна та не ґрунтується на доказах, отриманих під час досудового розслідування.

Крім того, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що у ній фактично описується перебіг досудового розслідування і перелічуються проведенні у вказаному кримінальному провадженні слідчі дії, при цьому прокурор аналізуючи їх результати не співставляє їх із доводами ОСОБА_3 та його представників, викладеними у заяві про вчинення кримінального правопорушення, клопотань під час досудового розслідування.

Постанова прокурора повинна відповідати завданням та засадам кримінального провадження, наведені в ній мотивування повинно бути достатнім і релевантним прийнятому рішенню, а також тим, що слідчим, прокурором здійснено перевірку відомостей і фактів, викладених в заяві про вчинення кримінального правопорушення, які належало перевірити та які виявилися достатніми для прийняття ним рішення про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя зазначає, що кваліфікацією злочину визнається кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому КК України, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння. За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК України. При цьому, складом злочину є сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, що дозволяють кваліфікувати суспільно-небезпечне діяння як конкретний злочин, кожний склад злочину обов`язково складається з таких елементів як об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Таким чином, відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про відсутність у діянні особи складу злочину, що виключає кримінальну відповідальність особи, тобто, відсутність в діянні складу злочину означає, що подія мала місце, однак результат діянь певної особи не мав характеру кримінального правопорушення. Правова природа вказаного виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

Слідчий суддя при розгляді скарги повинен перевірити чи кримінальне провадження стосувалася лише внесення відомостей про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 366 КК України, чи воно стосувалося і вчинення інших кримінальних правопорушень.

Незгода із кваліфікацією, внесеною уповноваженою особою до ЄРДР щодо ймовірно вчиненого злочину у кримінальному провадженні, не є предметом даного оскарження за п. 4 ч. 1 ст. 303 КПК України, і сама по собі така незгода не може слугувати підставою для скасування постанови про закриття кримінального провадження, але з наявних матеріалів скарги, кримінального провадження та наданих пояснень учасників розгляду вбачається, що ОСОБА_3 та його представники під час звернення до правоохоронного органу з заявою про вчинення кримінального правопорушення, під час здійснюваного досудового розслідування у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 366 КК України, звертались до уповноважених осіб щодо внесення до ЄРДР відомостей відносно іншої кваліфікації кримінальних правопорушень, які зокрема були викладені у поданій заяві про вчинення злочину.

На переконання слідчого судді, під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні та прийняття рішення про його закриття, органом досудового розслідування, процесуальним керівником не дотримано вимоги, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 284, ч. 4 ст. 284, ст. 110 КПК України.

В мотивувальній частині постанови прокурор, як на підставу прийняття ним рішення про закриття кримінального провадження за п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України посилається на відсутність в отриманих у ході досудового розслідування доказів того, що особа вчинила кримінальне правопорушення, а можливість зі збирання нових доказів фактично вичерпана.

Разом з тим, закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення можливо у разі встановлення, що подія, з приводу якої надійшли заява або повідомлення, відбулася, була результатом вчиненого особою діяння (дії або бездіяльності), але сама по собі не є злочином, оскільки відсутній хоча б один із елементів складу кримінального правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона) або наявні обставини, які виключають злочинність діяння.

Однак, в оскаржуваній постанові, прокурором не зазначено який саме елемент складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона) відсутній у діянні.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження.

Згідно з ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, що підлягають доказуванню покладається на слідчого, прокурора та, у встановленим КПК України випадках, - на потерпілого.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії»). Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини»).

Отже, враховуючи наведене, слідчий суддя дійшов висновку, що органом досудового розслідування, який зобов`язаний належним чином відповідно до вимог кримінального процесуального закону застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування, не було вжито всіх можливих передбачених законом заходів для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин у кримінальному провадженні № 0000294, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.07.2023, надання їм належної правової оцінки та забезпечення прийняття законного процесуального рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;

11) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що постанова прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Сумської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 28.11.2025 про закриття кримінального провадження № 0000294, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.07.2023 за заявою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, підлягає скасуванню, а скарга - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 24, 26, 303, 305-307, 309, 369, 372, 376 КПК, слідчий суддя,

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Сумської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 28.11.2025 про закриття кримінального провадження № 0000294, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.07.2023 за заявою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України задовольнити.

Скасувати постанову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Сумської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 28.11.2025 про закриття кримінального провадження № 0000294, яке внесене до ЄРДР 17.07.2023 за заявою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Матеріали кримінального провадження № 0000294 від 17.07.2023 направити до Сумської обласної прокуратури для продовження досудового розслідування.

Копію ухвали направити керівнику Сумської обласної прокуратури.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає і заперечення на неї можуть бути подані під час підготовчого провадженні в суді.

Слідчий судд ОСОБА_9