Провадження № 1-кс/679/11/2026
Справа № 679/47/26
У Х В А Л А

про арешт майна

20 січня 2026 року м.Нетішин

Слідчий суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду м.Нетішин клопотання слідчої СВ Нетішинського ВнП №2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000023 від 17.01.2026 року,-

ВСТАНОВИВ:

19.01.2026 року до суду надійшло клопотання слідчої СВ Нетішинського ВнП №2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 погоджене з начальником Нетішинського відділу Шепетівської прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на автомобіль марки «Kia» моделі «Sephia» з номерним знаком НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання вказує, що 17 січня 2026 року близько 14:30 год. в м. Нетішин, по просп. Незалежності, 21-А, працівниками ГРПП наряду «Мадера 230» ВнП №2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій було зупинено гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який керував автомобілем марки «Kia» моделі «Sephia» з номерним знаком НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування строком на 1 рік, згідно рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області

17 січня 2026 року за даним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та розпочато досудове розслідування.

17 січня 2026 року слідчим СВ ВнП №2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області проведено огляд місця події, в ході якого на підставі письмової заяви ОСОБА_6 про добровільну видачу майна вилучено автомобіль марки «Kia» моделі «Sephia» з номерним знаком НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 .

17 січня 2026 року слідчим СВ ВнП №2 Шепетівського РУП ГУНИ в Хмельницькій області, автомобіль марки «Kia» моделі «Sephia» з номерним знаком НОМЕР_1 та ключі до нього, користувачем яких являється ОСОБА_6 визнано речовими доказам у даному кримінальному провадженні.

Даний автомобіль вилучено та поміщено на арешт майданчик ВнП №2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, що у м. Нетішин по вул. Енергетиків, буд. 4 Шепетівського району Хмельницької області.

Крім того, було оглянуто ключі до автомобіля марки «Kia» моделі «Sephia» з номерним знаком НОМЕР_1 , які добровільно видав ОСОБА_6 , які поміщено до сейф-пакету № ICR124320

За обставин, описаних вище, вилучені вищевказані предмети, набувають статус тимчасово вилученого майна.

На даний час для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного кримінального правопорушення, зокрема для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, збереженню речових доказів виникає необхідність у накладенні арешту на вказане майно, оскільки воно являється знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а отже є доказом у кримінальному провадженні.

Подальше використання вище вказаних речей власником або володільцем може призвести до спотворення або знищення речей як доказу у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, з метою збереження речового доказу, а також для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування даного кримінального правопорушення, зокрема для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, виникла необхідність у накладенні арешту на автомобіль марки «Kia» моделі «Sephia» з номерним знаком НОМЕР_1 та ключі до нього, власником яких являється ОСОБА_5 .

Прокурора ОСОБА_4 та слідча ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, надали суду письмові заяви про розгляд клопотання в їх відсутності. Клопотання підтримали та просили його задовольнити у повному обсязі.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, надала до суду письмову заяву про розгляд клопотання в її відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, збереження речових доказів, забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: (1) правову підставу для арешту майна; (2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); (3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); (3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); (4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); (5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; (6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно із ч. 3 ст. 173 КПК відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Згідно із ч. 5 ст. 173 КПК у разі задоволення клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає: (1) перелік майна, на яке накладено арешт; (2) підстави застосування арешту майна; (3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; (4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; (5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Згідно зі ст. 84 КПК доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК).

Отже, аналізуючи характеристику речових доказів, визначену ч. 1 ст. 98 КПК, слідчий суддя дійшов висновку, що матеріальний об`єкт, відповідатиме ознакам речового доказу лише у разі, якщо він:

(1) був знаряддям вчинення кримінального правопорушення;

(2) зберіг на собі сліди кримінального правопорушення;

(3) містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як видно з матеріалів клопотання, автомобіль марки «Kia» моделі «Sephia» з номерним знаком НОМЕР_1 , є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, він підпадає під ознаки речей, визначених у ст.98 КПК України.

З огляду на те, що автомобіль був використаний для вчинення кримінально правопорушення, то з метою збереження речових доказів на це майно може бути накладений арешт.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК).

На переконання слідчого судді, на цьому етапі досудового розслідування, накладення арешту на речі, з метою забезпечення збереження речових доказів, є необхідним для виконання вищенаведеного завдання кримінального провадження щодо захисту держави від кримінальних правопорушень.

Такий арешт пов`язаний з втручанням у право особи на власність, що є складовою права на мирне володіння своїм майном (передбачене у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Водночас, на переконання слідчого судді, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права особи, оскільки є необхідним і пропорційним до законної мети, що переслідується - нагальної суспільної потреби у протидії кримінальним правопорушенням.

Слідчий суддя дійшов висновку, що цей суспільний інтерес при врівноважуванні повинен отримати більшу вагу, тоді як інтерес осіб, що полягає у можливості володіти своїм майном, має порівняно меншу вагу.

Окрім того, таке втручання стосуватиметься виключно конкретного майна - автомобіля, котрий є речовим доказом, що вказує на співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ст. 175 КПК ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підсумовуючи усе вищевикладене, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчої, погоджене з прокурором належить задовольнити частково.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170,172, 173, 371, 372, 375, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчої СВ Нетішинського ВнП №2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000023від 17.01.2026 року задовольнити частково.

Накласти арешт на транспортний засіб марки «Kia» моделі «Sephia» з номерним знаком НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження та розпорядження, з метою забезпечення збереження речових доказів.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1