Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/52/26 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 405/2068/25 Доповідач в колегії апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2026 року м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Кропивницького від 25 грудня 2025 року, в кримінальному провадженні, внесеного 04 жовтня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002785, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.4 ст.358 КК України, якою стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, працюючого на посаді заступника директора ТОВ Дізаїр, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-14 жовтня 2025 року Фортечним районним судом м. Кропивницького за ч.1 ст.114-1 КК України до покарання у виді позбавлення волі строокм на 5 років. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_9 звільнений від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб,

ВСТАНОВИЛА:

З представлених матеріалів кримінального провадження вбачається, що за клопотанням старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 , погодженого з прокурором відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_11 , ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Кропивницького від 25 грудня 2025 року підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 22 лютого 2026 року.

Рішення слідчого судді мотивовано наявністю обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні умисного кримінального проступку та умисного особливо тяжкого кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190 та ч.4 ст.358 КК України за вчинення одного з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна та ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, а також неможливістю застосування ОСОБА_8 інших менш суворих запобіжних заходів, які б забезпечували виконання ним процесуальних обов`язків та були достатніми для запобігання вказаним ризикам.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

З посиланням на норми кримінально процесуального закону захисник вказує, що в матеріалах клопотання відсутні будь-які докази обґрунтованості підозри, так як зміст підозри, а саме час вчинення кримінальних правопорушень, спосіб, місце, особи, які діяли за попередньою змовою, мотив, мета та інші обставини кримінальних правопорушень не встановлені, а тому на думку захисника в матеріалах провадження відсутні будь-які фактичні дані стосовно причетності ОСОБА_8 до даних кримінальних правопорушень.

Також зазначає про те, що вказані в клопотанні ризики не доведені та необґрунтовані, оскільки підозрюваний ОСОБА_8 має постійне місце проживання, одружений, на утриманні має двох малолітніх дітей, офіційно працевлаштований, тобто міцні соціальні зв`язки.

При таких обставинах, захисник вважає, що обрання відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, було б цілком достатнім для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків.

Окрім того, адвоката у апеляційній скарзі також просить також поновити строк на апеляційне оскарження вищевказаної ухвали слідчого судді, вказуючи на те, що хоча вступна та резолютивна частина ухвали слідчого судді проголошені 25 грудня 2025 року, копію повного тексту оскаржуваної ухвали адвокат отримав лише 06 січня 2026 року.

Заслухавши доповідача, думку захисника-адвоката ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу захисника та просили суд її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягає за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Таким чином, строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді обчислюється з дня оголошення оскаржуваної ухвали.

Однак, у випадку необізнаності зацікавлених осіб з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК України, згідно з яким пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Так, хоча вступна та резолютивна частина ухвали слідчого судді проголошені 25 грудня 2025 року, копію повного тексту оскаржуваної ухвали адвокат ОСОБА_7 отримав лише 06 січня 2026 року, у зв`язку з чим строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

З представлених матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час розслідування кримінального провадження внесеного 04 жовтня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002785, слідством встановлено, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч4 ст.358 КК України.

23 грудня 2025 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 та ч.4 ст.358 КК України.

Згідно п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Положеннями ст.183 КПК України регламентовано, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В даному випадку, фактичні обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190 та ч.4 ст.358 КК України, а тому з урахуванням серйозності висунутої проти нього підозри, що свідчить про його суспільну небезпеку, як особи та тяжкість покарання, що загрожує у разі доведеності його винуватості у вчиненні даних кримінальних правопорушень, можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, дає колегії суддів достатньо підстав з певною вірогідністю стверджувати, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, впливати на свідків.

Також, колегія суддів, враховує, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190 та ч.4 ст.358 КК України, один з яких є особливо тяжким, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, у зв`язку з чим підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що буде перешкоджати кримінальному провадженню.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_8 може схиляти свідків у даному кримінальному провадженні до дачі завідомо неправдивих показів, що може привести до зміни їх показань або відмови від давання показань.

Зокрема, підозрюваний ОСОБА_8 усвідомлюючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та суворість можливого покарання, існує ризик того, що ОСОБА_8 буде переховуватись від органів досудового розслідування та без перешкод залишить місце проживання, чим буде перешкоджати кримінальному провадженню.

Також, колегія суддів враховує те, що підозрюваний ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочин проти основ національної безпеки України, на шлях виправлення не став, вчинив нові умисні злочини, що свідчить про підвищений ступінь суспільної небезпеки, а тому до нього не може бути застосований більш м`який запобіжний захід.

Аналізуючи викладене в сукупності та доводи апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що слідчий суддя районного суду під час розгляду клопотання слідчого дійшов до правильного висновку, про існування ризиків, передбачених п.п.1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Тому доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, спростовуються вищевикладеним.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

При цьому, колегія суддів оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_8 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни, обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також, колегія суддів враховує характеризуючи дані особи підозрюваного, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні вищезазначених злочинів, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 , що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Заявлений в клопотанні слідчим та прокурором запобіжний захід відносно підозрюваного кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Колегія суддів апеляційного суду враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, які мають великий суспільний інтерес та вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, оскільки у зв`язку із встановленням обґрунтованої підозри, доведеністю існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків, особи підозрюваного та конкретних обставин злочину, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , контроль за поведінкою підозрюваного шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу є неможливим.

Вище зазначені обставини є виправданими та необхідними елементами, що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного ОСОБА_8 під вартою.

Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу колегія суддів не вбачає.

Окрім того, як зазначив у судовому засіданні адвокат ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_8 , що 26 грудня 2025 року підозрюваний ОСОБА_8 був звільнений під заставу, призначену ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Кропивницького від 25 грудня 2025 року.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла до переконливого висновку, що слідчий суддя районного суду обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть запобігти встановленим ризикам, зазначеним п.п.1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст.182, 183, 184, 197, 309, 370 - 372, 376, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити адвокату ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Кропивницького від 25 грудня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Кропивницького від 25 грудня 2025 року в кримінальному провадженні № 002785 від 04 жовтня 2023 року стосовно підозрюваного ОСОБА_8 без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду є остаточною та оскарженню касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4