Справа № 461/3972/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/3133/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 04 листопада 2025 року про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді застави,

з участю прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

вищезгаданою ухвалою клопотання задоволено частково.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560,00 гривень.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 терміном на 2 місяці, тобто до 04 січня 2026 року включно, такі обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом;

2) не відлучатися з м. Львів без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) утримуватися від спілкування із свідком, ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000034 від 15.04.2025;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 04.11.2025 скасувати, прийняти нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави 255 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з покладенням обов`язків.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що визначний розмір застави не забезпечить виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України та не зможе запобігти спробам останнього ухилятися від органів досудового розслідування та суду, зокрема незаконно виїхати за межі державного кордону України, тому вважає, що ухвала слідчого судді прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Прокурор ОСОБА_6 в суді апеляційної інстанції підтримав подану апеляційну скаргу.

Підозрюваний ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_8 апеляційну скаргу прокурора заперечили, просили ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши доповідача, прокурора на підтримання поданої апеляційної скарги, підозрюваного та його захисника, які заперечили проти апеляційних вимог, перевіривши матеріали провадження, а також наведені доводи скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що така не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з матеріалами клопотання відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000034 від 15.04.2025 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

03.11.2025 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Задовільняючи частково клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дотримався вимог ст. ст. 177, 183, 194 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, та обґрунтовано застосував до останнього запобіжний захід у вигляді застави.

При цьому належно враховано тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , його дані та особисті обставини його життя, які можуть свідчити на користь зменшення ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідча суддя вважала, що для забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігання, встановленим у судовому засіданні ризикам, передбаченим п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є неможливим застосування до нього таких запобіжних заходів як особисте зобов`язання чи порука.

Оцінюючи потреби досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню у контексті засад верховенства права та недопущення дискримінаційного поводження з особою, беручи до уваги гарантії невідворотності кримінальної відповідальності за вчинення злочину та презумпцію невинуватості і забезпечення доведеності вини, з огляду на обставини кримінального провадження та ступінь обґрунтованості підозри, слідча суддя вважала за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави.

Перевіряючи ухвалу слідчого судді в частині визначеного підозрюваному ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді застави, колегія суддів апеляційного суду вважає, що визначений розмір застави в повній мірі узгоджується з положеннями ст.182 та ч. 3, ч.4 ст. 183 КПК України.

Як вбачається з оскарженої ухвали слідчий суддя під час її постановлення врахував особу підозрюваного; наявність офіційно зареєстрованого місця проживання; відсутність даних про притягнення до кримінальної відповідальності; наявність на його утриманні трьох неповнолітніх дітей; мету застосування запобіжного заходу, а також положення Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При визначенні розміру застави слідча суддя врахувала, що її розмір покликаний, у першу чергу, забезпечити явку підозрюваного до відповідних державних органів підчас здійснення кримінального провадження та належного виконання ним своїх процесуальних обов`язків. Беручи до уваги відомості про особу підозрюваного, його майновий стан, особливості життєдіяльності, а також обставини кримінального правопорушення і ступінь тяжкості його наслідків, слідча суддя дійшла висновку за можливе визначити розмір застави 20 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що у цьому випадку буде пропорційним щодо його особи, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного у разі внесення такої застави, буде достатнім стримуючим фактором, який зможе запобігти вказаним ризикам та не є завідомо непомірним для підозрюваного з урахуванням викладеного вище.

Зважаючи на викладене, слідчим суддею не встановлено наявних відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України обставин для визначення розміру застави, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Із урахуванням обставин по справі, особи підозрюваного, його матеріального становища, виходячи з вимог частини п`ятої ст.182 КПК України слідчий суддя дійшла правильного висновку, що підозрюваному слід визначити заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В ч. 4 ст. 182 КПК України зазначено, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається суддею, слідчим суддею з урахуванням характеру вчиненого злочину, даних про особу підозрюваного майнового становища особи, що вносить заставу.

Межі розміру застави залежать, зокрема, від ступеня тяжкості злочину, у вчиненні якого особа підозрюється. При чому у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у таких межах не здатна забезпечити виконання підозрюваним у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, що перевищує встановлені в законі граничні розміри.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання підозрюваного під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Ураховуючи обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , а також дані про особу підозрюваного, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів апеляційного суду вважає, що обраний слідчим суддею розмір застави 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 грн., є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні та не порушує права підозрюваного.

На думку колегії суддів саме такий розмір застави обумовлений тим ступенем довіри до підозрюваного, при якому перспектива втрати застави буде для нього необхідним і достатнім стримуючим фактором, щоб не допустити невиконання ним процесуальних обов`язків та запобігти здійсненню дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Ураховуючи вищенаведене, оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування та задоволення апеляційних вимог не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 04 листопада 2025 року, якою до підозрюваного ОСОБА_11 застосовано запобіжний захід у вигляді застави, залишити без змін, апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4