Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Провадження № 1-кп/359/968/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2025 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши в судовому засіданні без технічної фіксації в спрощеному провадженні без виклику учасників кримінальне провадження №0000206, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.05.2025 року, що надійшло до суду 27.05.2025 року з обвинувальним актом та доданими матеріалами, по обвинуваченню

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Бориспіль Київської області, громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , інвалідом не являється, на утриманні малолітніх дітей не має, раніше не судима, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

та вивчивши матеріали кримінального провадження,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, за наступних обставин.

19.05.2025, близько 15 год. 00 хв., ОСОБА_2 підійшла до під`їзду багатоповерхового житлового будинку, що розташований за адресою: м. Бориспіль, вул. Головатого, буд 36А, біля якого на той час знаходилась потерпіла ОСОБА_3 , з якою у ОСОБА_2 тривають довготривалі неприязні стосунки.

В подальшому, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виник словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_2 раптово виник умисел на спричинення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень. Після чого, ОСОБА_2 підійшла до потерпілої, яка на той час сиділа на лавці біля під`їзду даного будинку, та нанесла декілька ударів кулаками обох рук в область голови. Далі, ОСОБА_3 виставила праву руку з метою відвернення ударів, однак ОСОБА_2 продовжила наносити удари кулаками обох рук в область голови та передпліччя правої руки, завдавши щонайменше 14 ударів.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи ОСОБА_2 спричинила ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді: два синця правого передпліччя, подряпина правого передпліччя, 11 саден правого передпліччя, синець лівого передпліччя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Указані обставини встановлені органом досудового розслідування та, як встановлено судом, не оспорюються учасниками судового провадження.

З цього приводу, в матеріалах кримінального провадження, містяться відомості та докази тому, що обвинувачена ОСОБА_2 в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , надала письмову заяву, відповідно до якої вона беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, згідна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч.2 ст.302 КПК України, згідна з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні (а.с.92-93).

Також потерпіла ОСОБА_3 подала на досудовому слідстві заяву про те, що остання згодна із встановленими досудовим розслідуванням фактами, ознайомлена з обмеженнями права на апеляційне оскарження вироку суду в спрощеному провадженні, та згодна на розгляд в такому провадженні зазначеного обвинувального акту (а.с. 90-91).

Судом також встановлено, що під час досудового розслідування ОСОБА_2 беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згідна з розглядом обвинувального акту за її відсутності, а прокурор ОСОБА_5 надав клопотання про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду та виклику учасників судового провадження на підставі ч. 1 ст. 302 КПК України (а.с. 94-95).

Суд перевіривши матеріали кримінального провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист ОСОБА_2 було роз`яснено та останні дотримані, сумнівів у добровільності відповідної заяви підозрюваної у суду не виникло, перешкод для спрощеного провадження судом не встановлено.

Таким чином, ОСОБА_2 , на думку суду, своїми умисними діями, що виразилися в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, скоїла кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч.1 ст.125 КК України. Вчинення нею даного кримінального проступку не оспорюється.

Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне призначити покарання за вчинене ОСОБА_2 кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ст.ст.50, 65КК України, суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину і тяжкості наслідків, що настали.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст.65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Аналізуючи дані про особу обвинуваченої, суд встановив, що ОСОБА_2 не судима, до лікарів нарколога та психіатра за амбулаторною допомогою не зверталася, на обліках не перебуває, має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштована, малолітніх дітей на утриманні не має, інвалідом не являється, за місце проживання характеризується з посередньої сторони, схильна до провокування конфліктних ситуацій.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_2 судом не встановлено.

Таким чином, при призначенні обвинуваченій покарання, необхідного та достатнього для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що ОСОБА_2 за вчинений кримінальний проступок має бути призначене покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Призначення ж іншого виду покарання, на думку суду, є недоцільним, зважаючи на відношення останньої до скоєного. Підстав для застосування більш суворого покарання судом не встановлено.

Саме таке покарання, на думку суду, має на меті не лише покарання, а й виправлення обвинуваченої, з урахуванням обставин вчиненого нею, її матеріального становища, тощо.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

Претензій матеріального характеру у потерпілої немає, цивільний позов не заявлений.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 65-67, ч.1 ст.125 КК України, ст.ст. 368, 370-374, 381-382 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

ОСОБА_2 зобов`язана сплатити суму штрафу на рахунок Державного бюджету України (отримувач коштів: ГУК у Київській області; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989; банк отримувач: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0010103; код класифікації доходів: 21081100) в місячний строк з моменту набрання вироком суду законної сили.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку - після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1