Справа № 462/6903/25
провадження 1-кп/462/584/25
У Х В А Л А

02 жовтня 2025 року Залізничний районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4 ,

особи щодо якої здійснюється розгляд: ОСОБА_5 ,

законного представника: ОСОБА_6 ,

представника потерпілого: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000148, відомості про яке внесено 05.02.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий,

за ознаками суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , 10.01.2025 року близько 20 години 40 хвилин, перебуваючи в приміщенні торговельного залу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , в умовах воєнного стану, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, таємно, шляхом вільного доступу, викрав із каси обслуговування клієнтів мобільний телефон світло зеленого кольору, марки «Samsung Galaxy А 14 4/128», SM - A14FLGVSEKC, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 , вартістю 5076 гривень 67 копійок без ПДВ, який сховав у ліву зовнішню кишеню куртки, у якій був одягнений під час вчинення крадіжки, після чого із стелажу із сигаретами взяв сигарети «Бонд Стріт Блу Селекшин» у кількості 2 штуки, вартістю 100 гривень без ПДВ кожна, загальною вартістю 200 гривень без ПДВ, та вийшов з приміщення магазину, не оплативши за вказаний товар.

Своїми протиправними діями ОСОБА_5 заподіяв ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » матеріальну шкоду на загальну суму 5 276 гривень 67 копійок, без ПДВ.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 на підставі Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-IX від 24.02.2022 із подальшими змінами та доповненнями, у зв`язку із вторгненням російської федерації на територію України, злочин вважається вчиненим в умовах воєнного стану.

Згідно з висновком судово-психіатричної № 1288 від 12.08.2025 на даний час ОСОБА_5 виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у формі параноїдної шизофренії, безперервний тип перебігу з вираженим дефектом особистості в емоційно-вольовій сферах, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період інкримінованих йому дій, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 також виявляв ознаки тяжкого психічного розладу у формі параноїдної шизофренії, безперервний тип перебігу з вираженим дефектом особистості в емоційно-вольовій сферах, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Таким чином, дії ОСОБА_5 підпадають під ознаки суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання та пояснила, що зібрано достатньо доказів щодо вчинення ОСОБА_5 суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, однак, під час проведення досудового розслідування проведено амбулаторну судово-психіатричну експертизу. Згідно з висновком судово-психіатричної № 1288 від 12.08.2025, враховуючи ступінь клінічного прояву психічного розладу у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на даний час, рекомендовано застосування стаціонарних примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення в спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь відповідно до ст.92 Кримінального Кодексу України.

Захисник, законний представник особи щодо якої здійснюється розгляд та представник потерпілого не заперечили проти застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру.

ОСОБА_5 щодо якого здійснюється розгляд клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у судовому засідання не реагував на запитання суду та учасників справи.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, виходячи із положень ст. 93, 94 КК України, ст. 512, 513 КПК України, роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», Закону України «Про психіатричну допомогу», суд прийшов до наступного висновку.

За приписами ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінально-процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу з суворим наглядом.

Відповідно до вимог ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

При цьому, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які зокрема вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння (п. 1 ч. 1 ст. 93 КК України).

Частиною 2 ст. 19 КК України передбачено, що не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Статтею 513 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Згідно п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності. Кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого у стані неосудності, повинна ґрунтуватися лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій. При цьому не враховуються попередня судимість, факт вчинення раніше кримінального правопорушення, за який особу звільнено від відповідальності або покарання, факт застосування до неї примусових заходів медичного характеру.

Обставини вчинення ОСОБА_5 суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду на підставі наданих суду доказів, що містяться в матеріалах кримінального провадження.

Так, вчинення ОСОБА_5 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України підтверджується зібраними на стадії досудового розслідування та дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме: витягом з ЄРДР про внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.4 ст. 185 КК України від 05.02.2025р., з якого вбачається, що директор магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_8 звернулася 04.02.2025 р. у ВП №1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області із письмовою заявою про вжиття заходів щодо невідомої особи, яка 10.01.2025 р. близько 10.40 год. із торгового залу магазину здійснила крадіжку мобільного телефону, а також сигарет у кількості 2 штуки;

- заявою директора магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » про вчинення невідомою особою чоловічої статі крадіжки майна ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », у якій окрім викраденого майна, зазначено, що факт крадіжки підтверджується файлами системи відео нагляду магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_3 та долучено запис камер спостереження;

- протоколом зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 08.02.2025 року, яким надано слідчому тимчасовий доступ до технічних приладів з камер відеоспостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в період часу з 10.00 по 20.00 годину 10.01.2025 року;

- постановою про визнання речових доказів від 08.02.2025 року, якою визнано речовим доказом - компакт-диск « ІНФОРМАЦІЯ_4 », 4,7 GB, на якому знаходяться відеозаписи з камер відеоспостереження за 10.01.2025 року із торгового залу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_3 ;

- протоколом огляду предметів від 08.02.2025 року відповідно до якого здійснено огляд компакт-диску з відеозаписами камер внутрішнього відеоспостереження, які розташовані в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зокрема зображені обставини крадіжки;

- протокол добровільної видачі від 11.02.2025 року відповідно до якого ОСОБА_5 добровільно видав слідчому мобільний телефон «Samsung Galexy A14 4/128», який викрав у магазині та куртку зеленого кольору, яка належить ОСОБА_5 , у яку був одягнутий на момент крадіжки;

- постановою про визнання речовим доказом від 11.02.2025 року мобільного телефону «Samsung Galexy A14 4/128», куртку зеленого кольору, яка належить ОСОБА_5 ;

- ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 14.02.2025 року про накладення арешту на речові докази: мобільний телефон «Samsung Galexy A14 4/128», куртку зеленого кольору, яка належить ОСОБА_5 ;

- показаннями представника потерпілого даних у судовому засіданні, який засвідчив, що у зв`язку із виконанням службових обов`язків від працівників магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_3 йому стало відомо про викрадення 10.01.2025 року невідомою особою чоловічої статі мобільного телефону, що належить ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та дві пачки сигарет. Директор магазину звернулася у поліцію із письмовою заявою про вжиття заходів та у подальшому були передані поліції відеофайли із записами камер відеоспостереження від 10.01.2025 року.

Зібрані у кримінальному провадженні та перевірені судом у судому засіданні докази, які є узгодженими між собою і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, підтверджено, що суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України мало місце і вчинено ОСОБА_5 .

Як встановлено в даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, виявляв ознаки тяжкого психічного розладу у формі параноїдної шизофренії, безперервний тип перебігу з вираженим дефектом особистості в емоційно-вольовій сферах, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 1288 від 12.08.2025 року на даний час ОСОБА_5 виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у формі параноїдної шизофренії, безперервний тип перебігу з вираженим дефектом особистості в емоційно-вольовій сферах, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період інкримінованих йому дій, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 також виявляв ознаки тяжкого психічного розладу у формі параноїдної шизофренії, безперервний тип перебігу з вираженим дефектом особистості в емоційно-вольовій сферах, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Враховуючи ступінь клінічного прояву психічного розладу у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на даний час, рекомендовано застосування стаціонарних примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення в спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь відповідно до ст.92 Кримінального Кодексу України.

Згідно довідки КЗ ЛОР « ІНФОРМАЦІЯ_5 » від 12.02.2025 року, ОСОБА_5 , 1969 року народження перебуває на обліку з 1999 року по теперішній час з приводу параноїдної шизофренії, являється собою з інвалідністю ІІ групи безтерміново.

На обліку в КНП ЛОР « ІНФОРМАЦІЯ_6 » ОСОБА_5 не перебуває згідно довідки №733 від 07.02.2025 року.

Згідно з характеристикою ОСОБА_5 веде антигромадський спосіб життя, конфліктує з сусідами за місцем проживання, неодноразово здійснював дрібне викрадення чужого майна та притягався до адміністративної відповідальності.

Суд звертає увагу на те, що метою примусових заходів медичного характеру є не тільки обов`язкове лікування особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, але й запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь (ст. 92 КК України). Для досягнення цієї мети суд має визначити конкретний вид примусового заходу, враховуючи всі передбачені ст. 94 КК України критерії в їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КК України обрання судом певного виду примусового заходу медичного характеру залежить від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КК України госпіталізація до закладу з надання психічної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Пункт 5 частини 1 статті 513 КПК України покладає саме на суд обов`язок під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру, у разі застосування таких заходів, визначати їх вид.

Враховуючи наведене, та те, що ОСОБА_5 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України у стані неосудності та психічний стан його здоров`я, на даний час, позбавляє його здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними, а тому до нього слід застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Під час досудового розслідування ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Враховуючи, що на даний час відсутні достатні підстави вважати, що стан психічного здоров`я ОСОБА_5 змінився настільки, що він перестав бути небезпечним для оточуючих та для самого себе, з урахуванням суспільних ризиків, які переважають над правом особистої свободи, а альтернативний запобіжний захід не змозі гарантувати належну поведінку ОСОБА_5 , а тому запобіжний захід з тримання під вартою слід змінити на запобіжний захід у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 14.02.2025 року у кримінальному провадженні було вжито заходи забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів. Однак, такий вид заходу кримінального провадження як арешт на речові докази слід скасувати в частині вирішенихпитань про долю речових доказів у межах даного кримінального провадження, розгляд якого завершено.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. 100, 174, 176-178, 194-198, 202, 331, 376, 392-395, 503, 508, 512, 513 КПК України, ст. 19, 92-94 КК України, суд

п о с т а н о в и в:

клопотання слідчого СВ ВП №1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 , затверджене 04.09.2025 року прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_10 , про застосування примусових заходів медичного характерущодо ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000148, відомості про яке внесено 05.02.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - задовольнити.

Застосувати доОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом, а саме: Рівненської філії « ІНФОРМАЦІЯ_8 » ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_9 ( АДРЕСА_4 ).

Змінити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме: до Рівненської філії « ІНФОРМАЦІЯ_8 » ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_9 ( АДРЕСА_4 ).

До поміщення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у спеціальний заклад Рівненська філія « ІНФОРМАЦІЯ_8 » ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_9 ( АДРЕСА_4 ) утримувати в ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_10 », ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_11 ».

Етапування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , до Рівненської філії « ОСОБА_11 » ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_9 ( АДРЕСА_4 ) доручити ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_10 », ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_11 » та ІНФОРМАЦІЯ_12 .

Вирішити долю речових доказів:

- компакт-диск « ІНФОРМАЦІЯ_4 », 4,7 GB, на якому знаходяться відеозаписи з камер відеоспостереження за 10.01.2025 року із торгового залу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_3 залишити при матеріалах кримінального провадження /а.с.14/;

- мобільний телефон, зеленого кольору «Samsung Galexy A14 4/128» SM-A14FLGVSEKC ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 , що поміщений до камери схову ВП №1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області повернути представнику потерпілого ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_7 , при цьому скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 14.02.2025 року (справа №462/1083/25, 1-кс/462/249/25)/матеріали кримінального провадження а.с.29-30, 36-37, 38/;

- куртку, зеленого кольору на замок, розміру «S» код 107149, MJK WILKINSON повернути ОСОБА_5 , як власнику, при цьому скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 14.02.2025 року (справа №462/1083/25, 1-кс/462/249/25)/матеріали кримінального провадження а.с.29-30, 36-37, 38/.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд міста Львова.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали після її проголошення негайно вручити учасникам судового провадження.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_10 .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Головуючий суддя: ОСОБА_1