провадження № 1-кс/361/1764/25
У Х В А Л А

Іменем України

20 вересня 2025 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Броварського районного управління поліції ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Скибин, Броварського району, Київської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працюючого, не інвалід, не одруженого, раніше судимого, підозрюваного у кримінальному провадженні №0001775 від 16.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Броварської окружної прокуратури Київської ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0001775 від 16.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. ст. 186 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що слідчим відділом Броварського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001775 від 16.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 будучи раніше, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та вчинив повторно новий умисний, майновий, корисливо-насильницький злочин за наступних обставин.

Так, 16 вересня 2025 року, приблизно о 14 годині 55 хвилин ОСОБА_5 перебуваючи в якості пасажира-попутчика в салоні легкового транспортного засобу автомобіля марки «Volkwagen» моделі «Caddy», н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, під керуванням водія автомобіля ОСОБА_8 , який рухався в напрямку села Семиполки Броварського району Київської області з боку міста Бровари, звернув свою увагу на той момент невідому йому жінку потерпілу ОСОБА_9 , яка перебувала на задньому сидінні вказаного транспортного засобу також в якості пасажира-попутчика, та тримала у руках належну їй жіночу сумку, чорного кольору, після чого у ОСОБА_5 раптово виник корисливий умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, передбачаючи, що у ній можуть знаходитися цінні речі та/або грошові кошти.

Того ж дня, а саме 16.09.2025, приблизно о 15 годині 15 хвилин, у зв`язку з технічними несправностями автомобіля «Volkwagen» моделі «Caddy», н.з. НОМЕР_1 , у салоні якого перебували водій ОСОБА_8 , пасажир ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_9 , транспортний засіб зупинився у полі, за координатами: 50.6759825 30.9122259, поблизу населеного пункту Семиполки Броварського району Київської області, у зв`язку з чим вказані особи вийшли з салону авто.

В подальшому, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, діючи умисно та повторно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2402-ІХ, який неодноразово продовжувався та діє на всій території України до цього часу, переслідуючи корисливий мотив, маючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх негативні наслідки, підійшов до раніше невідомої йому потерпілої ОСОБА_9 та розуміючи, що його дії носять відкритий характер для останньої, наблизившись впритул до неї, наніс 1 (один) удар долонею лівої руки в область правої щоки потерпілої, після чого ОСОБА_5 під погрозою застосуванням фізичного насильства та розправи, наказав потерпілій віддати йому належні їй мобільний телефон марки «Techno» моделі «BC2» та гаманець чорного кольору в якому знаходились грошові кошти в загальній сумі 1000 грн, 1 (одна) купюра номіналом 1 долар США (що відповідно до курсу НБУ станом на 16.09.2025 еквівалентно 41 гривня 23 копійки), пластикова картка «Клінінговий дім» та банківська картка банку «Укрсиббанк», що потерпіла і зробила, відчуваючи реальну загрозу своєму життю і здоров`ю.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на відкрите заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 в грубій формі наказав потерпілій віддати йому, належне їй цінне майно, та з метою подолання фізичного опору останньої, ОСОБА_5 кулаком правої руки наніс один удар в область голови ОСОБА_9 , а саме в зону лівого вуха та прикладаючи фізичну силу почав шарпати потерпілу за одяг та руки, при цьому постійно погрожував, проте ОСОБА_9 в той же час користуючись нагодою почала втікати від нього в напрямку автодороги Київ-Чернігів, однак втратила рівновагу та впала на землю. В той час ОСОБА_5 наздогнав потерпілу та користуючись її безпораднім станом, коли вона знаходилася у горизонтальному положенні, лежачи на землі та не могла чинити будь-який фізичний опір, ОСОБА_5 продовжив наносити їй тілесні ушкодження, а саме: один удар правою ногою в область правої руки та один удар кулаком правої руки в область лівого вуха потерпілої, в ході чого відкрито вирвав з рук ОСОБА_9 її жіночу сумку, чорного кольору, в якій знаходилися паспорт громадянина України на ім`я потерпілої, грошові кошти на загальну суму 140 гривень та мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 13».

При цьому, своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_9 тілесні ушкодження, а саме: забій правого зап`ястя, забій правої вушної раковини, забійні садна нижньої щелепи.

Після вчинення злочину ОСОБА_5 зник з місця події разом з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши своїми діями майнової шкоди та фізичної страждань.

17.09.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

У вчиненні вказаного правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 раніше судимий, останній раз вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 17.05.2018 за ч.ч. 2,3 ст. 185, ч.ч. 2,3 ст. 187, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 115, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 16 років та 6 місяців із конфіскацією усього майна, що є у його власності.

Причетність ОСОБА_5 , до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: обґрунтованою підозрою ОСОБА_5 від 17.09.2025, оглядом місця події, допитом потерпілої, допитами свідків, впізнанням та іншими матеріалами кримінального провадження №0001775 від 16.09.2025, які містяться в клопотанні.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 згідно ч. 2 ст. 177, ст. 194 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з тих же підстав.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник заперечували щодо клопотання прокурора, прохали обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт, посилаючись на відсутність ризиків, на які вказує у своєму клопотанні прокурор, а також вказали на невірну кваліфікацію дій підозрюваного. Намірів впливати на потерпілу та свідків чи ухилятися від слідства та суду підозрюваний не має.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали, надані до клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Броварського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001775 від 16.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. ст. 186 КК України.

17 вересня 2025 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, в порядку ст. 208 КПК України, був затриманий ОСОБА_5 .

17.09.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених статтею 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені статтею 178 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини (рішення Нечипорук і Йонкало проти України ) відповідно до якої обґрунтована підозра означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Аналізуючи ризик переховуванням від органів досудового розслідування та суду в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови).

Аналізуючи даний ризик, суд звертає увагу, що ОСОБА_5 раніше судимий, офіційно не працює, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а відтак розуміючи, що у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, йому загрожує покарання виключно у виді позбавлення волі, через що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке інкримінується йому органом досудового розслідування, оскільки в розпорядженні слідчого є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, що інкримінується ОСОБА_5 органом досудового розслідування.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

А відтак, суд приходить до висновку, що є достатні підстави для обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, на даній стадій досудового розслідування, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, з метою запобігання ризикам, суд вважає, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, не можуть забезпечити виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків.

Обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції Ради Європи від 04.11.1950 року Про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Тому, суд приходить до висновку, що є достатні підстави для задоволення клопотання щодо запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доведені слідчим та прокурором ризики, передбачені ст. 177 КПК України є суттєвими, і, як засвідчили обставини, якими обґрунтовується клопотання, їм неможливо запобігти в умовах застосування до підозрюваного будь-якого іншого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваного не можуть їм запобігти.

Крім того злочин, у якому підозрюється ОСОБА_5 , відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України дає право слідчому судді при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 194, 196, 309, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного у кримінальному провадженні №0001775 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб в межах строку досудового розслідування, а саме з 20 год. 30 хв. 17 вересня 2025 р. до 20 год. 30 хв. 15 листопада 2025 р. та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України відносно підозрюваного ОСОБА_5 не визначати розмір застави.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді 20 год. 30 хв. 15 листопада 2025 р.

Ознайомити та вручити підозрюваному під розпис копію ухвали.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурорів, що входять до складу групи прокурорів у даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в частині обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним, що перебуває під вартою, з моменту отримання вказаної ухвали суду в тому самому порядку.

Слідчий суддя: ОСОБА_1