Номер провадження 1-кс/404/4118/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2025 року місто Кропивницький

Фортечний районний суд міста Кропивницького у складі

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю - секретаря судового засідання- ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні №0038672 від 16.10.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м.Донецьк, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області капітан поліції ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді із клопотанням у даному кримінальному провадженні про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів.

На обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що в провадженні СВ Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Кіровоградській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0038672 від 16.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №58 від 27.02.2022, солдата ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 постановлено на всі види забезпечення, а також визнано таким, що справи номера обслуги 1 мінометного розрахунку 1 мінометного взводу 1 мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат» прийняв та приступив до виконання службових обов`язків.

Таким чином, з моменту зарахування 27.02.2022, до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу, та з того ж дня, 27.02.2022, приступив до виконання військового обов`язку проходження військової служби.

ОСОБА_5 , з 28 по 29 грудня 2022 року, будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу за призовом під час мобілізації та перебуваючи на посаді номер обслуги 1 мінометного розрахунку 1 мінометного взводу 1 мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», діючи умисно в порушення вимог ст.ст.2, 11, 16-17, 127-128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.1, 3 ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, самовільно залишив в умовах воєнного стану та в бойовій обстановці пункт тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокувалась в АДРЕСА_3 , та ухилявся від проходження військової служби по теперішній час, перебуваючи різних в місцях, використовуючи виниклий у зв`язку з цим вільний час на власний розсуд, що не пов`язано з виконанням його обов`язків з військової служби, до моменту затримання ОСОБА_5 , в порядку ст.208 КПК України, старшим слідчим слідчого відділу Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області за адресою: Кіровоградська область, Кропивницький район м. Бобринець, вул. Соборна, буд. 141.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.5 ст.407 КК України.

12.11.2025 о 08 год. 56 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст.208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

12.11.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Зі змісту клопотання вбачається, що наявність обґрунтованої підозри сторона обвинувачення підтверджує матеріалами службового розслідування та доданими до нього матеріалами, показами військовослужбовців, а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

В обґрунтування доводів щодо застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

ІІ. Позиції сторін.

Прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити посилаючись на обставини, викладені в ньому.

Підозрюваний заперечив проти задоволення клопотання. Пояснив, що дійсно 27.12.2022 відмовився від виконання поставлених задач через погіршення стану здоров`я, пов`язаного з отримання поранення. Після тривалого лікування не було надано відповідне направлення на ВЛК для з`ясування стану здоров`я. У судовому засіданні надав письмові заперечення на клопотання про застосування запобіжного заходу. При цьому, він не переховувався від органів досудового розслідування. 03.01.2023 року він приїхав до ТЦК та СП, де письмово повідомив про суть свого приїзду та проходження ВЛК. Через три місяці він особисто приїхав до ВСП та надав пояснення, останні взяли від нього письмові зобов`язання про обов`язок з`являтися до ДБР. З 2022 року ні за місцем мешкання, ні на його номер мобільного телефону, дзвінків не поступало та його не викликали. Місця проживання не змінював, інколи виїздить на оздоровлення на Карпати та на море, де проводить не більше тижня. Також виїжджав на обстежувався до медичного закладу в Київ.

Командири в/ч не дзвонили та не повідомляли про службове розслідування. За три роки жодних питань до нього не було, він з усіма спілкувався. Влітку 2025 року звертався до прокуратури, щоб дали направлення на ВЛК, однак прокурор повідомив, що не має на те повноважень, отже, на дату звернення було відсутнє будь-яке кримінальне провадження. Додав, що для нього не прийнятно повернутися на службу без проходження ВЛК та встановлення групи інвалідності, оскільки йому не повернуть коштів на лікування (200 тис. грн.) Щодо ризиків, то останні нічим не підтверджуються та не містять жодних фактичних даних. Стверджує, що службове розслідування було проведено без нього, що є порушення, тому він не може нести юридичну відповідальність.

Щодо себе підозрюваний вказав, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , у житлі належному його матері. Неодружений, дітей не має, з середньою-спеціальною освітою, офіційно не працює, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, зі слів має хронічну хворобу: відкриту форму туберкульозу, до 2024 мав III групу інвалідності, є внутрішньо-переміщеною особою. Проживає разом з матір`ю. Рухомого, нерухомого майна у власності не має. Заощадження відсутні, має кредитні зобов`язання у розмір 5000 грн. Зазначив, що мама є пенсіонеркою, однак ще працює, він трохи займається підсобним господарством.

Захисник у судовому засіданні просила відмовити в задоволені клопотання. Саме клопотання необґрунтоване, а ризики нічим не підтвердженні. Вказала, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом та прокурор має довести, що інший запобіжний захід не може бути до нього застосовано. Відсутні докази заявлених прокурором ризиків. В клопотанні зазначено шаблоні фрази, а обвинувачення посилається лише на припущення. Її підзахисний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є добровольцем, до того ж відсутнє будь-яке документальне підтвердження перешкоджанню кримінальному провадженню. Крім того, ОСОБА_5 має постійне місце проживання, має низку хронічних хвороб. Звертала увагу на те, що підозрюваний не порушував жодної процесуальної норми. Просила обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту (нічний) у визначений період доби.

ІІІ. Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка, мотиви та висновки слідчого судді.

Слідчий суддя, дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов до такого висновку.

У відповідності до положень ст.131 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно положень ст. ст.176, 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

За ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0038672 від 16.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

12.11.2025 о 08 год. 56 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст.208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

12.11.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 10 років, тобто даний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів.

Враховуючи, що повідомлення про підозру, як процесуальний документ, складено та підписано з дотриманням норм кримінального процесуального законодавства і стороною обвинувачення вручено підозрюваному в спосіб, передбачений КПК України, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні відповідно до положень ч.1 ст.42 КПК України.

Щодо обґрунтованості підозри.

Згідно ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема: матеріалами службового розслідування (а.к.11-28), протоколами допиту свідків (а.с.29-32) та іншими документами, долученими до клопотання.

З огляду на зазначене вище, слідча суддя не враховує доводи підозрюваного, викладені у запереченнях про відсутність в матеріалах клопотання документів щодо грошового, речового та продовольчого забезпечення, відомостей про розмір отриманої премії за період з 25.09.2022 по 28.12.2022, копії пенсійного посвідчення інваліда армії ІІІ групи та військового квитка, оскільки на даному етапі кримінального провадження їх відсутність не свідчить про необгрунтованість підозри.

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і неможливо стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення обвинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Разом з тим, вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявності в діях ОСОБА_5 вини у вчиненні злочину. Так, на цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акта, а не під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, що свідчать про вірогідність причетності особи до вчинення інкримінованого злочину та необхідність застосування щодо такої особи обмежувального заходу.

Отже, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

В обґрунтування доводів щодо застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу слідчий, за погодженням з прокурором, посилається на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України,- можливість переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків.

ОСОБА_5 підозрюється у самовільному залишенні військової частини без поважних причин понад три доби, вчинене військовослужбовцем в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України є тяжким злочином у розумінні ст.12 КК України.

Згідно з вимогами ст.ст.178, 183 КПК України, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного триваючого тяжкого кримінального правопорушення проти порядку несення військової служби в період дії воєнного стану, офіційно не працевлаштований, неодружений, дітей на утриманні не має, вік підозрюваного 39 років, зі слів хворіє на відкриту форму туберкульозу, проживає в житлі, належному матері, яка є пенсіонеркою, однак, працює, зі слів є внутрішньо переміщеною особою, отже міцні соціальні зв`язки відсутні.

ОСОБА_5 28-29 грудня 2022 року самовільно залишив військову частину, до військової частини або уповноважених органів з метою повернення на військову службу не звертався, доказів поважності причин неповернення до військової частини, сторона захисту слідчому судді не надала. З наданих суду письмових заперечень вбачається, що ОСОБА_5 добре відомі наслідки для військових за самовільне залишення військової частини.

Тому, з урахуванням встановленого, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність ризику, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування (п.1 ч.1 ст. 177 КПК України).

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.23, ст.224, ч.4 ст.95 КПК України.

З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Підозрюваному добре відомі свідки в кримінальному провадженні, отримавши матеріали клопотання, ОСОБА_5 відомі анкетні їх анкетні дані та засоби зв`язку.

Тобто, прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність ризику, визначеного п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що докази і обставини, на які посилався слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що зазначені ним ризики існують і підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

За наведених обставин в сукупності слідчий суддя вважає, що застосування відносно ОСОБА_5 менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є неможливим, оскільки не зможе забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти встановленим ризикам на цій стадії досудового розслідування, а тому слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання і вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що сама по собі тяжкість вчиненого злочину, не є підставою для задоволення клопотання, проте у сукупності з іншими обставинами є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню з обранням відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Враховуючи обставини провадження, слідчий суддя вважає, що у провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню з обранням відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Визначаючи вид запобіжного заходу слідчий суддя враховує, вимоги ч.8 ст.176 КПК України, відповідно до якої під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті - тримання під вартою. Отже, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не може бути застосовано до ОСОБА_5 .

Доказів наявності хронічних хвороб, які б перешкоджали застосуванню до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, матеріали клопотання не містять та слідчому судді в судовому засіданні також надано не було.

Відповідно до вимог ч.1-2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

В ході судового розгляду слідчим суддею встановлено обставини, визначені ч.1 ст.194 КПК України, відтак, у слідчого судді відсутні підстави для відмови у задоволенні клопотання.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого ЗУ від 24.02.2022 року «2102-ІХ», воєнний стан запроваджується із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Таке рішення ухвалено у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану», який відповідно до Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №2119-IX (реєстр. №7168) продовжено строк дії воєнного часу в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб; в подальшому, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією РФ, Указами Президента України військовий стан продовжувався, який діє і на даний час.

Відповідно до абз.3 ч.4 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України, проте це є право, а не обов`язок слідчого судді.

Вирішуючи питання щодо визначення чи не визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя, окрім врахування обставин та суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, також враховує особу підозрюваного, його вік, матеріальний стан, міцні соціальні зв`язки підозрюваного. Відтак, відповідно до положення ч.5 ст.182, ч.ч.3-4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя вважає за необхідне в рамках даного кримінального провадження визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 90 840 гривень, що відповідає 30 прожитковим мінімумам для працездатних осіб та узгоджується зі змістом ст.182 КПК України.

При визначенні суми застави, слідчим суддею враховується, що застава для особи не має бути надмірним тягарем і призвести до скрутного матеріального становища її та її родини - це не покарання. Застава лише має забезпечити виконання особою (підозрюваним) процесуальних обов`язків на час досудового розслідування чи судового розгляду.

Керуючись ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне у разі внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки, визначені ч.5 ст.194 КПК України.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 08 годин 56 хвилин 12 листопада 2025 року .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про застосування запобіжного заходу - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали та тримання під вартою ОСОБА_5 , визначити з 08 год 56 хв. 12.11.2025 до 08 год 56 хв. 10.01.2026 включно.

Визначити розмір застави в сумі 90 840 гривень, яка може бути внесена:рахунок отримувача №UA5002505, отримувач коштів ТУ ДСА України в Кіровоградській області, , банк отримувача ДКСУ м. Київ, код банку отримувача МФО 820172, призначення платежу: застава за ОСОБА_5 .

З моменту звільнення підозрюваного ОСОБА_5 ,з-під варти у разі внесення застави останній вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В разі внесення суми застави, зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 , до 10.01.2026 виконувати наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування із свідками у даному кримінальному проваджені або будь-якою особою визначеною слідчим, за винятком їх участі в процесуальних діях;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України з одночасним вирішенням питання, передбаченого ч.10 ст.182 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який тримається під вартою, у цей же строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького ОСОБА_1