Провадження № 1-кс/161/5713/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 29 вересня 2025 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , дізнавача ОСОБА_4 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого дізнавача СД ВП №3 (м. Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, -

В С Т А Н О В И В :

Старший дізнавач СД ВП №3 (м. Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучено 18.09.2025 на по вул. Набережній, 32, м. Луцьк в ході проведення огляду місця події, а саме на легковий автомобіль марки «BMW» модель 330і державний номерний знак НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , позбавивши права на розпорядження та користування чи вчинення будь-яких інших дій із вищевказаним майном до прийняття кінцевого процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Клопотання вмотивоване тим, що 08.09.2025 Луцьким РУП ГУНП у Волинській області відомості про дане кримінальне правопорушення внесено у Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000655, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.293 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 07.09.2025, в нічну пору доби, ряд невстановлених осіб, на території Луцької об`єднаної територіальної громади, зокрема на АЗС «МАР», що знаходиться біля автомобільної дороги М-19 у с. Сирники, використовуючи транспортні засоби, в тому числі доукомплектовані пристроями посилення гучності випускної системи, без відповідних на те дозволів, діючи умисно, нехтуючи суспільними правилами поведінки та моралі, ігноруючи загально прийняті суспільні норми, яких слід дотримуватися у громадських місцях, активно беручи участь у вуличних перегонах, вчинили дії, які спричинили суспільну небезпеку та групове порушення громадського порядку.

19.09.2025 дізнавачем СД Луцького РУП ГУНП у Волинській області проведено огляд місця події по вул. Набережна,32, м. Луцьк вході якого було оглянуто та вилучено легковий автомобіль марки «BMW» модель 330і державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та мобільний телефон марки «iPhone» 14 Pro, який поміщено до до спец пакету Національної поліції PSP EXPT212690.

20.09.2025 було винесено постанову про визнання речовим доказом речей, які були вилучені в ході огляду місця події від 19.09.2025, оскільки вони мають значення речового доказу по даному кримінальному провадженню за №0000655 від 08.09.2025.

Причетність вказаного вище транспортного засобу до вчинення вказаного вище кримінального правопорушення було підтверджено в ході проведення огляду камер відео нагляду «Безпечного міста», де встановлено, що в момент вчинення кримінального правопорушення, тобто 07.09.2025 легковий автомобіль марки «BMW» модель 330і державний номерний знак НОМЕР_1 о 22:30 рухався із місця його вчинення, тобто із АЗС «МАР» у напрямку м. Луцьк.

Враховуючи вищевказане, для встановлення всіх обставин кримінального провадження, проведення необхідних судових експертиз, перевірки показань, виникла необхідність в накладенні арешту на вилучений автомобіль, тобто заборону на використання та розпорядження вказаним транспортним засобом, тому дізнавач просить клопотання задовольнити та накласти запитуваний арешт.

В судовому засідання прокурор та дізнавач підтримали подане клопотання, просили його задовольнити з підстав зазначених в ньому, представник власника майна заперечив щодо задоволення клопотання, оскільки транспортний засіб жодного відношення до кримінального правопорушення немає, виключно перебував на «АЗС» та вподальшому рухався в колоні з іншими автомобілями, не вчиняючи цим жодних протиправних дій.

Заслухавши думку учасників судового провадження, кожного зокрема, дослідивши клопотання, долучені до нього матеріали із кримінального провадження, відеодокази, в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення.

Так, відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 7 ч.2 ст.131 КПК України визначено, що арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частина 1 ст. 170 КПК України передбачає, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п.1 ч.2, ч.3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

До матеріалів клопотання слідчим долучено постанову від 20.09.2025 про визнання вилученого в ході огляду місця події 19.09.2025 по вул. набережній, 32, м. Луцьк, а саме автомобіля марки «BMW» модель 330і державний номерний знак НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , речовими доказами у кримінальному провадженні.

Водночас, на думку слідчого судді, сам факт визнання вилученого автомобіля речовим доказом, за відсутності належного обґрунтування досягнення конкретних завдань арешту майна, визначених ст. 170 КПК України, не є безумовною підставою для накладення арешту на майно.

Разом з цим, слідчим у клопотанні жодним чином не доведена така мета арешту, як забезпечення збереження речових доказів, на яку останній посилається, а лише формально вказано, що не накладання арешту на майно, а саме на автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, які перебувають в користуванні гр. Дін ОСОБА_6 , може призвести до втрати речового доказу, а також, що існує реальна загроза зміни або пошкодження необхідних слідству відомостей, які можуть бути використані в суді як докази.

Також клопотання слідчого не містить конкретних завдань, які будуть досягнуті шляхом накладення арешту на вилучений автомобіль, та доказів, що не накладення арешту призведе до приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного у клопотанні майна, тобто обґрунтування необхідності арешту майна відсутнє.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 171 КПК України передбачено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений своєї власності.

У відповідності до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, вмотивованим та обґрунтованим. Рішення відповідає цим критеріям, якщо воно ухвалено у відповідності із нормами матеріального та процесуального права на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, належним чином оціненими в їх сукупності та з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Таким чином, з огляду на викладене, враховуючи, що стороною кримінального провадженняне доведено необхідності та конкретної мети накладення арешту на вилучені у гр. ОСОБА_7 автомобіль марки BMW» модель 330і державний номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , клопотання не містить обґрунтування досягнення завдань арешту майна, визначених ст.170 КПК України, та доказів, що гр. ОСОБА_7 причетний до вчинення будь якого кримінального правопорушення, що також підтверджено дослідженим в судовому засіданні відео із камер спостереження АЗС «МАР» та камер відеонагляду «Безпечного міста», на якому прослідковується, що даний автомобіль прибув на АЗС, та в подальшому рухався в колоні із іншими автомобілями по дорозі М19, тому в задоволенні клопотання старшого дізнавача СД ВП №3 (м. Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання старшого дізнавача СД ВП №3 (м. Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме на легковий автомобіль марки «BMW» модель 330і державний номерний знак НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 в рамках кримінального провадження №0000655, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.293 КК України - відмовити.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1