Справа № 461/6751/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/2417/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючої судді ОСОБА_2 ,

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 20 серпня 2025 року про продовження строку тримання під вартою без визначення розміру застави ОСОБА_7 ,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

даною ухвалою, задоволено клопотання.

Продовжено підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 18 жовтня 2025 року, включно, з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)», без визначення розміру застави.

Контроль за виконанням ухвали покладено на уповноваженого прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції, зокрема, вказав, що ризики, які були встановлені під час застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зі спливом часу не зменшились та продовжують існувати, тому з урахуванням викладених ризиків та особи підозрюваного, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_7 , є необхіднім продовження застосовування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

На вказану ухвалу адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 20 серпня 2025 року, дану ухвалу скасувати, та ухвалити нову ухвалу застосувавши до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Заборонити ОСОБА_7 покидати житло за адресою проживання : АДРЕСА_1 , з покладенням на ОСОБА_7 обов`язків передбачених ст. 194 КПК України.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, зокрема, зазначає, що обраний запобіжний захід є надто суворим та не співмірним із обставинами інкримінованого кримінального правопорушення викладеними в клопотанні слідчого, враховуючи характеризуючі та сімейні обставини особи ОСОБА_7 , вважає ухвалу слідчого судді такою, що необхідно змінити, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, заборонити ОСОБА_7 цілодобово залишати житло за адресою проживання : АДРЕСА_2 .

Вважає, що у матеріалах клопотання відсутні будь-які докази, які свідчили б про те, що застосування щодо ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК України.

Стверджує, що ОСОБА_7 не має додаткових доходів. Єдине джерело його доходів та його сім`ї це заробітна плата у зв`язку із службою у ЗСУ. Це також підтверджує і той факт, що при обшуку у помешканні ОСОБА_7 не було вилучено жодних коштів, гак як їх у сім`ї просто не має, вони живуть від зарплати до зарплати.

Крім того, перебування ОСОБА_7 та його сім`ї у скрутному матеріальному становищі, підтверджується наявними боргами та фінансовими зобов`язаннями.

Зазначає, що ОСОБА_7 має стійкі соціальні зв`язки, характеризується позитивно, перебуває в зареєстрованому шлюбі та відповідне свідоцтво про одруження було долучено до матеріалів справи у суді 1 інстанції, на утриманні має малолітню дитину віком 3 роки, відповідне свідоцтво про народження було долучено до матеріалів справи у суді 1 інстанції, та на його утриманні перебуває також його дружина, яка зараз не має можливості працювати та перебуває у декретній відпустці.

Вказує, що підозра відносно ОСОБА_7 , абсолютно не обґрунтована, та немає достатніх доказів у матеріалах клопотання про обрання запобіжного заходу щодо застосування до ОСОБА_7 саме тримання під вартою.

Наголошує, що усі перелічені ризики абсолютно не обґрунтовані та зазначені абстрактно, при цьому вони мотивовані виключно бажанням органу досудового розслідування максимально ускладнити життя особі, не враховуючи те, що ОСОБА_7 наразі має перебувати на реабілітації, враховуючи його хвороби, та міцні соціальні зв`язки в м. Рівне , де фактично проживає з дружиною та малолітньою дитиною, при чому, тільки він один є годувальником сім`ї, має постійну роботу, крім того дружина перебуває у декреті.

Застосовуючи до обвинуваченого такий суворий запобіжний захід у вигляді взяття під варту без можливості внесення застави, судом не з`ясовано та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки.

Щодо строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 20 серпня 2025 року зазначає, що повний текст рішення було отримано лише 28.08.2025, відтак вважає такий пропущено з поважних причин.

Заслухавши доповідь судді, виступ захисника ОСОБА_6 , пояснення підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_8 про законність ухвали слідчого судді, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали клопотання, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення виходячи з наступного.

Поважність причин пропуску адвоката ОСОБА_6 , строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а з частини третьої даної норми слідує, що звертаючись з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має викласти, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.

Як встановлено колегією суддів, слідчим відділом Управління СБ України у Львівській області за процесуального керівництва Львівської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000058 від 03.03.2025 за підозрою ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

26.06.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 27.06.2025 застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід тримання під вартою на строк 60 діб, з утриманням його у Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19» без визначення розміру застави.

Слідчий суддя дійшов обґрунтованого й правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою, врахувавши при цьому наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України; наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились.

На підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів слідчий суддя оцінив у сукупності та навів у своєму рішенні обставини, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції.

Правових підстав для зміни підозрюваному запобіжного заходу, як про це зауважує сторона захисту в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає і вважає, що продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою здійснене з дотриманням вимог закону та з врахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи підозрюваного.

Колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду про те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, який є тяжким злочином у розумінні ст. 12 КК України, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, також те, що ризики, які були встановлені під час застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зі спливом часу не зменшились та продовжують існувати, тому є необхіднім продовження застосовування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Відтак, доводи апелянта про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_7 є безпідставними, апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Доводи сторони захисту про необгрунтованість судового рішення, колегія суддів визнає безпідставними й до уваги не бере.

Прокурором доведено, що заявлені ризики не зменшились, а необхідність проведення певного обсягу процесуальних дій є обставиною, яка перешкоджає завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали про тримання під вартою.

Правових підстав для зміни підозрюваному запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає і вважає, що продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою здійснене з дотриманням вимог закону та з врахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи підозрюваного.

Відповідно до п.5 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо не визначення застави, так як ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України під час дії воєнного стану, який має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками для суспільства, відтак суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, не визначивши застави.

При розгляді клопотання слідчий суддя з`ясував усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу й виклав їх у своєму рішенні.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги й підстав для скасування ухвали слідчого судді про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

поновити адвокату ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 20 серпня 2025 року.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 20 серпня 2025 року, якою продовжено строк тримання під вартою без визначення розміру застави ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4