Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/2114/25
Провадження №: 1-кп/332/472/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2025 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Заводського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження № 0000191 від 25.03.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, яка має середню спеціальну освіту, не одруженої, яка відповідно до рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07.03.2025 позбавлена батьківських прав відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , директор ТОВ «Промсав ЛТД», яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

- 11.06.2013 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 03.12.2013 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнена від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, призначено цим вироком, більш суворим, призначено за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11.06.2013, остаточно призначено 2 роки позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнена від призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 17.02.2022 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді громадських робіт строком 120 годин;

- 13.05.2024 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у вигляді пробаційного нагляду строком 1 рік. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України із застосуванням вимог ст. 72 КК України із розрахунком, що 1 день пробаційного нагляду відповідає 8 годинам громадських робіт, до призначеного за цим вироком покарання частково приєданано покарання невідбуте за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.02.2022 у вигляді 120 годин громадських робіт, та остаточно призначено 1 рік 3 дні пробаційного нагляду;

- 21.10.2024 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (1700 гривень),

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102- IX від 24 лютого 2022 року, введено воєнний стан в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє по теперішній час на 30 діб, період якого в подальшому був продовжений згідно зі змістом відповідних нормативних актів та який діє по теперішній час.

Так, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достовірно знаючи, що на території України згідно із Указом Президента України введено воєнний стан, 24.03.2025 в період часу приблизно з 12 години 00 хвилин по 14 годину 00 хвилин, знаходячись на законних підставах у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , у котрій мешкає разом з громадянином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілого ОСОБА_7 , таємно викрала мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «Redmi A3», об`ємом пам`яті 4/128 ГБ, у корпусі чорного кольору, з наступними міжнародними ідентифікаторами мобільного обладнання (ІМЕІ), а саме: ІМЕН: НОМЕР_1 , 1МЕ1 2: НОМЕР_2 , ринкова вартість якого, згідно з висновком експерта № СЕ-19/108-25/7285-ТВ від 02.04.2025, станом на 24.03.2025 складає 3 690 гривень 75 копійок, який належить потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після цього ОСОБА_4 разом з викраденим майном безперешкодно залишила місце вчинення кримінального правопорушення, яким у подальшому розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 3 690 гривень 75 копійок (три тисячі шістсот дев`яносто гривень сімдесят п`ять копійок).

Своїми умисними діям ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Позиція обвинуваченої

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала. Щиро розкаялася. Суду пояснила, що 24 березня 2025 року приблизно в обідній час вона знаходилась за місцем спільного проживання із потерпілим, а саме за адресою: АДРЕСА_1 . Поки потерпілий через стан сп`яніння спав, вона взяла телефон, марки «Хіаоmі» моделі «Redmi A3» та здала в ломбард "Капітал" за 1000 гривень. Отримані кошти витратила на спиртне. Також визнала у повному обсязі позовні вимоги потерпілого.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився. У матеріалах справи містяться заяви про розгляд справи у його відсутності. Крім того, у заяві потерпілий просив задовольнити позовні вимоги та стягнути із обвинуваченої матеріальну шкоду в сумі 3690,75 грн, призначити покарання на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, а також документів, що стосуються речових доказів та довідок про витрати на проведення експертиз.

Висновок суду щодо винуватості обвинуваченої.

Під час допиту обвинувачена не заперечувала, що саме вона таємно викрала майно потерпілого ОСОБА_7 . Зважаючи на те, що обвинувачена підтвердила, викладені в обвинувальному акті обставини, і визнала свою вину у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України, покази обвинуваченої суд вважає такими, що відповідають фактичним обставинам, встановленим судом, а також дослідженим матеріалам кримінального провадження, тому приймає як доказ її вини і вважає, що вони в сукупності з дослідженими в ході судового слідства доказами можуть бути покладені в основу обвинувального вироку.

За таких обставин, суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення і кваліфікує дії останньої за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Мотиви призначення судом покарання.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані, що характеризують особу винної, - раніше неодноразово судима за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, судимість не знята і не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не стала, натомість під час виконання покарання у виді пробаційного нагляду вчинила нове кримінальне правопорушення, також залишаєтья невиконаним покарання у виді штрафу, матеріальна шкода не відшкодована, стан здоров`я - на обліку у лікаря психіатра і лікаря нарколога не перебуває, соціальні зв`язки не одружена, позбавлена батьківських прав відносно дитини, працює директором ТОВ «Промсав ЛТД».

Згідно з вимогами ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 , покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч. 4 ст. 185 КК України. Саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даним про особу обвинуваченої, встановленій судом обставині, що пом`якшує покарання останній. Підстав для застосування ст.ст. 69, 75, 76 КК України, судом не встановлено.

Як зазначалося раніше ОСОБА_4 була засуджена вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 13.05.2024 за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у вигляді пробаційного нагляду строком 1 рік. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України із застосуванням вимог ст. 72 КК України, із розрахунком, що 1 день пробаційного нагляду відповідає 8 годинам громадських робіт, до призначеного за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 13.05.2024 покарання частково приєднано покарання невідбуте за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.02.2022 у вигляді 120 годин громадських робіт, та остаточно призначено 1 рік 3 дні пробаційного нагляду.

Разом з тим, з відповіді начальника Заводського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Запорізькій області від 14.07.2025 слідує, що 30.06.2025 ОСОБА_4 була знята з обліку Заводського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Запорізькій області по закінченню строку відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

Також, обвинувачена ОСОБА_4 була засуджена вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21.10.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (1700 гривень). Також було зазначено про самостійне виконання вироку від вироку Заводського районного суду м. Запоріжжя від 13.05.2024. Вказаний штраф згідно відповіді начальника Заводського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Запорізькій області від 14.07.2025 обвинуваченою не сплачений. У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 підтвердила вказану інформацію.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до роз`яснень, що викладені в абз. 1 п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року, за сукупністю вироків (ст. 71 КК України) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбуття основного покарання чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також, коли новий злочин вчинено після оголошення вироку, але до набрання ним законної сили. Під час складання покарань у порядку зазначеної норми остаточне покарання має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Ці приписи закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.

Вищевказана позиція щодо призначення покарання за сукупністю вироків висловлена також і в постановах Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25 червня 2018 року у справі №511/37/16-к та від 14 липня 2021 року у справі №443/806/19.

Згідно положень ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Тому, остаточне покарання ОСОБА_4 належить призначити на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21.10.2024, який, відповідно до вимог ч. 3 ст. 72 КК України, необхідно виконувати самостійно.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом

при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Вирішуючи питання про запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_4 , суд, враховуючи відсутність у учасників процесу відповідних клопотань, вважає за необхідне запобіжний захід обвинуваченій до вступу вироку в законну силу не обирати.

Згідно з довідками НДЕКЦ МВС про витрати на проведення експертизи, витрати за проведення двох експертиз складають 795,90 грн, тому на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

У справі потерпілим ОСОБА_7 завлений цивільний позов на суму у 3690,75 грн, який з урахуванням визнання вини та вказаного позову обвинуваченою та на підставі ч. 1 ст. 129 КПК України підлягає задоволенню.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 349, 368, 369, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання до призначеного покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21.10.2024 у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та штрафу в розмірі 1700 гривень, який, відповідно до вимог ч. 3 ст. 72 КК України, виконувати самостійно.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання.

Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави 795 гривень 90 копійок витрати на залучення експерта.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 матеріальну шкоду в сумі 3690 гривень 75 копійок.

Речові докази:

-картонну коробку, в якій був придбаний мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «Redmi A3», що передана на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити потерпілому за належністю.

-диск для лазерних систем зчитування "DVD-R", об`ємом пам`яті 4,7 Gb, долучений до протоколу огляду, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1