У Х В А Л А

14 жовтня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР розташованого у м. Полтаві від 17.09.2025 року,

встановив:

10.10.2025 року в провадження слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави надійшла скарга ОСОБА_3 про скасування постанови старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР розташованого у м. Полтаві від 17.09.2025 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 25.07.2025 року про визнання потерпілим та надання матеріалів кримінального провадження для ознайомлення у кримінальному провадженні № 0001507 від 05.12.2024 року; про зобов`язання уповноважених осіб ТУ ДБР у м. Полтаві визнати ОСОБА_3 у вказаному кримінальному провадженні потерпілим та вручити йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

У скарзі вказав, що в провадженні Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР розташованого у м. Полтаві перебуває кримінальне провадження № 0001507 від 05.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 136 КК України, а саме за фактом ненадання допомоги 12.09.2024 року працівниками Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області особі, яка перебувала в небезпечному для життя стані, а саме його батьку ОСОБА_4 , при можливості надати таку допомогу, що призвело до смерті останнього.

ОСОБА_3 являється прямим родичем померлого ОСОБА_4 , а саме сином, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 06.12.1986 року.

ОСОБА_3 зазначив, що якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої статті 55 КПК України поширюються на близьких родичів чи членів сім?ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім?ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб.

У зв`язку з вищевикладеним, ОСОБА_3 25.07.2025 року звернувся до ТУ ДБР у м. Полтаві з клопотанням про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні за № 0001507 від 05.12.2024 року, надання пам?ятки про процесуальні права потерпілого у даному кримінальному провадженні, надання можливість ознайомитися з матеріалами даного кримінального провадження та здійснити фотозйомку наявних матеріалів на власний засіб фіксації, про результати прийнятого рішення повідомити сторону обвинувачення в письмовому вигляді у встановлений законом строк.

28.07.2025 року постановою старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР розташованого у м. Полтаві відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 25.07.2025 року про визнання потерпілим та надання матеріалів кримінального провадження для ознайомлення у кримінальному провадженні № 0001507 від 05.12.2024 року у зв`язку з невстановленням об`єктивних даних, які б свідчили про завдання шкоди ОСОБА_3 .

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 10.09.2025 року скасовано постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР розташованого у м. Полтаві від 28.07.2025 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 25.07.2025 року про визнання потерпілим та надання матеріалів кримінального провадження для ознайомлення у кримінальному провадженні № 0001507 від 05.12.2024 року. Зобов`язано слідчих Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001507 від 05.12.2024 року, повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 з урахуванням доводів скарги.

17.09.2025 року постановою старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР розташованого у м. Полтаві відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 25.07.2025 року про визнання потерпілим та надання матеріалів кримінального провадження для ознайомлення у кримінальному провадженні № 0001507 від 05.12.2024 року.

Із вказаною постановою ОСОБА_3 не згоден, вважає її незаконною та необґрунтованою.

Вказав, що слідчий спирається на матеріали службового розслідування та пояснення судово-медичного експерта Зінківської філії ДСУ Полтавського бюро СМЕ ОСОБА_5 , однак службове розслідування не може бути достовірним доказом, оскільки проводилося працівниками поліції стосовно своїх колег (тобто заінтересованих осіб і не спеціалістами), а пояснення відповідного до вимог КПК України не являється доказом згідно ч. 2 ст. 84, оскільки процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Крім того, ч. 3 ст. 136 КПК України не відноситься до дізнання в рамках ст. 215 КПК України. Водночас, підтвердження чи спростування факту наявності причинного зв?язку у наданні працівниками поліції домедичної допомоги /медичної допомоги для стабілізації стану потерпілого ОСОБА_4 12.09.2024 року, вжиття необхідних заходів повинні були бути здійснені відповідно до чинного законодавства, повинно встановлюватися виключно комплексною посмертною судово-медичною експертизою з залученням відомостей про час та види проходження інструктажів, підготовку та підвищення кваліфікації з приводу надання домедичної допомоги/медичної допомоги на працівників поліції. Тому, вказані обставини взагалі не можуть бути підставами для відмови у визнанні потерпілим, оскільки є наявні та очевидні підстави вважати, що внаслідок кримінального правопорушення, що виразилося у застосуванні психологічного впливу на ОСОБА_4 , що привело до погіршення самопочуття та подальшої смерті особи.

Зазначив, що у зв?язку зі смертю його батька, йому завдана моральна та майнова шкода. Завдана моральна шкода виражається у тому, що ОСОБА_3 та його близьким родичам завдано невиправної втрати для їх сім?ї та значних душевних страждань у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 . ОСОБА_3 як потерпілому була заподіяна моральна шкода, що полягає в факті смерті його батька, якого він дуже любив, поважав та який допомагав йому в усіх труднощах і повсякденному житті. ОСОБА_3 відчуває постійний біль, нервові переживання, стривоженість та дискомфорт після смерті ОСОБА_4 , який перебував у небезпечному для життя стані та працівниками поліції не забезпечено своєчасне надання медичної допомоги направленого на врятування життя ОСОБА_4 . Негативно відображаються на житті ОСОБА_3 щоденні думки та спогади про наслідки зазначеної психотравмуючої події. Окрім того, йому заподіяно майнову шкоду, що виразилася у витратах понесених при похованні батька ОСОБА_4 .

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, надав до суду заяву про розгляд скарги у його відсутність, скаргу підтримує, просить задовольнити.

Слідчий, прокурор до суду не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого, прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, що узгоджується з положеннями ст. 107 КПК України.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, в тому числі рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Як убачається із матеріалів скарги, Першим слідчим відділом (з дислокацію у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, до цього часу здійснюється досудове розслідування y кримінальному провадженні № 0001507 від 05.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 136 КК України, досудове розслідування, розпочате на виконання ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 05.11.2024 року у справі № 554/12041/24, провадження № 1-кс/554/11288/2024, якою зобов?язано уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 19.09.2024 року.

Відповідно до вказаної заяви працівниками Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 136 КК України, що виразилося у ненаданні допомоги 12.09.2024 року його батьку ОСОБА_4 , який перебував в небезпечному для життя стані, при можливості надати таку допомогу. Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_4 помер.

ОСОБА_3 зазначив, що якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої статті 55 КПК України поширюються на близьких родичів чи членів сім?ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім?ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб.

У зв`язку з вищевикладеним, ОСОБА_3 25.07.2025 року звернувся до ТУ ДБР у м. Полтаві з клопотанням про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні за № 0001507 від 05.12.2024 року, надання пам?ятки про процесуальні права потерпілого у даному кримінальному провадженні, надання можливість ознайомитися з матеріалами даного кримінального провадження та здійснити фотозйомку наявних матеріалів на власний засіб фіксації, про результати прийнятого рішення повідомити сторону обвинувачення в письмовому вигляді у встановлений законом строк.

28.07.2025 року постановою старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР розташованого у м. Полтаві відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 25.07.2025 року про визнання потерпілим та надання матеріалів кримінального провадження для ознайомлення у кримінальному провадженні № 0001507 від 05.12.2024 року у зв`язку з невстановленням об`єктивних даних, які б свідчили про завдання шкоди ОСОБА_3 .

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 10.09.2025 року скасовано постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР розташованого у м. Полтаві від 28.07.2025 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 25.07.2025 року про визнання потерпілим та надання матеріалів кримінального провадження для ознайомлення у кримінальному провадженні № 0001507 від 05.12.2024 року. Зобов`язано слідчих Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001507 від 05.12.2024 року, повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 з урахуванням доводів скарги.

17.09.2025 року постановою старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР розташованого у м. Полтаві відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 25.07.2025 року про визнання потерпілим та надання матеріалів кримінального провадження для ознайомлення у кримінальному провадженні № 0001507 від 05.12.2024 року, яка мотивована очевидною відсутністю події та складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 136 КК України у діях окремих працівників Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області.

Із вказаною постановою ОСОБА_3 не згоден, вважає її незаконною та необґрунтованою.

Не погоджується із таким обґрунтуванням і слідчий суддя.

Суд зазначає, що у відповідності до ч. 5 ст. 55 КПК України слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим лише за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті.

У той же час положеннями ч. 6 ст. 55 КПК України чітко визначено, що якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 КПК України до близьких родичів та членів сім`ї відноситься в тому числі син.

ОСОБА_3 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 06.12.1986 року, є сином померлого ОСОБА_4 , тобто його близьким родичем та членом сім`ї, тому на нього поширюються положення ч. 6 ст. 55 КПК України.

З матеріалів справи вбачається і ніким не спростовується, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , предметом доказування під час досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні за ч. 3 ст. 136 КК України є підтвердження чи спростування фактичних обставин, викладених у заяві ОСОБА_3 про ненадання його батькові, що перебував у небезпечному для життя стані, допомоги при можливості надати таку допомогу.

Враховуючи викладене, а також те, що досудове розслідування означеного кримінального провадження наразі не завершено та не прийняте відповідне процесуальне рішення про направлення справи до суду з обвинувальним актом чи про закриття справи, не можливо констатувати очевидну відсутність події та складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 136 КК України, а відтак і наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява ОСОБА_3 про залучення його до провадження як потерпілого подана ним як близькою особою (сином) ОСОБА_4 , котрий помер та якому начебто при цьому не завдано шкоди.

З огляду на це постанова слідчого не є достатньо обґрунтованою, тому підлягає скасуванню, а скарга підлягає задоволенню. Вимоги скарги про зобов`язання слідчого визнати ОСОБА_3 потерпілим не можуть бути задоволені, зважаючи на дискреційні повноваження прокурора (слідчого), тому слідчий суддя приходить до висновку про необхідність зобов`язати уповноважену особу у вказаному кримінальному провадженні повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 про визнання потерпілим з урахуванням його доводів та встановлених обставин справи.

Керуючись ст. ст. 303 - 307, 372 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР розташованого у м. Полтаві ОСОБА_6 від 17.09.2025 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 25.07.2025 року про визнання потерпілим та надання матеріалів кримінального провадження для ознайомлення у кримінальному провадженні № 0001507 від 05.12.2024 року.

Зобов`язати слідчих Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001507 від 05.12.2024 року, повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 , з урахуванням доводів скарги та встановлених слідчим суддею обставин справи.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_7