справа № 619/2905/25
провадження № 1-кп/619/402/25
ВИРОК

іменем України

8 грудня 2025 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження № 0000272 від 16.03.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

раніше судимого:

- вироком Київського районного суду м. Харкова від 31.10.2001 за ч. 2 ст. 185 КК УКраїни до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців,

- вироком Московського районного суду м. Харкова від 24.11.2003 зач. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців,

- вироком Київського районного суду м. Харкова від 01.07.2008 за ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 3 місяці;

- вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 24.06.2009 за ч. 2 ст. 185 КК України до обмеження волі строком на 1 рік;

- вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 24.02.2010 за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією майна,

- вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 07.07.2014 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць,

- вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 24.07.2014 за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць;

- вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 29.01.2015 за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців;

- вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 18.05.2017 за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки,

- вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 17.04.2018 за ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу у розмірі 850 грн,

- вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 24.06.2021 за ч. 3 ст. 185, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць;

- вироком Ленінського районного суду м. Харкова області від 08.12.2021 за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, звільнився 18.10.2024 по відбуттю;

- вироком Холодногірського районного суду Харківської області від 17.07.2025 за ч. 4 ст. 186 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 3 місяці.

встановив:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

14.03.2025 близько 10 години, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , перебував з дозволу власника у квартирі АДРЕСА_2 , де разом з власником квартири ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та знайомим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вживали спиртні напої.

Перебуваючи у кімнаті, де вони разом відпочивали, ОСОБА_7 скориставшись тим, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вийшли з кімнати, та за його діями ніхто не спостерігає, діючи з раптово виниклим умислом на крадіжку чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, перебуваючи в алкогольному стані, взяв зі столу мобільний телефон належний потерпілому ОСОБА_5 , торгівельної марки «Samsung Galaxy», модель « А05s» із наклейкою на задній кришці з написами «SM-А057G/DSN», «24.06 128 Gb», imei: НОМЕР_1 , imei: НОМЕР_2 , вартість якого згідно з висновком експерта становить 4 863,70 грн, в чохлі чорного кольору торгівельної марки «MAKE Silicone Samsung A05s Black», вартість згідно з висновком експерта 381, 65 грн, із захисною гідрогелевою плівкою «MF SmartCut 2 Clear (MF-CDZ10)», вартість згідно з висновком експерта 296, 65 грн, після чого залишив місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, а саме того ж дня продав за 600 грн, а гроші витратив на власні потреби.

Вищевказаними протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 5 542 грн.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Позиція сторони обвинувачення та сторони захисту.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що у судовому засіданні достеменно було встановлено, що інкримінований злочин вчинений обвинуваченим, а тому просить суд визнати ОСОБА_4 винуватим та призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців та на підставі частини 4 статті 70 КК України призначити покарання 7 років 8 місяців.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, підтвердив правильність викладених в обвинувальному акті обставин, пояснивши про обставини вчинення кримінального правопорушення так, як про це зазначено в обвинувальному акті, вартість викраденого майна не оспорював. Додатково пояснив, що є військовослужбовцем, був поранений, зустрівся з ОСОБА_5 , з яким вживав спиртні напої, після чого взяв телефон ОСОБА_5 та пішов додому. Зранку телефон продав.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не прибув, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також просив покарання призначити на розсуд суду, зазначив що матеріальний збиток йому повністю відшкодовано, цивільний позов заявляти не буде.

Сторони кримінального провадження проти проведення судового розгляду за відсутності потерпілого не заперечували.

Підстави, за яких суд не досліджує докази сторони обвинувачення та захисту, а також вважає доведеною винуватість поза розумним сумнівом.

У судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті. Беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, а також надані в судовому засіданні показання обвинуваченого, і судом встановлено, що учасники судового провадження, у тому числі обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні сумніви і у суду щодо добровільності позиції обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку останній буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстав вважати, що він себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під тиском.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), в умовах воєнного стану.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення визнається обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому.

Обставин, які б обтяжували покарання, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання за вчинені кримінальні правопорушення, суд враховує наступне.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, наявність обставини, що пом`якшує покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення), відсутність обтяжуючих обставин.

Надаючи оцінку особі обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_4 не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий, зокрема, за вчинення умисних корисливих злочинів, у тому числі проти власності, останній раз вироком Холодногірського районного суду Харківської області від 17.07.2025 за ч. 4 ст. 186 КК України до 7 років 3 місяців позбавлення волі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції, визначеної ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням положень ст. 70 КК України.

На переконання суду, призначена міра покарання надасть можливість обвинуваченому сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчинені ним протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою. Саме таке покарання є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 засуджений вироком Холодногірського районного суду м. Харкова від 17.07.2025 за ч. 4 ст. 186 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 3 місяці.

Отже, до призначеного покарання слід частково приєднати покарання за вироком Холодногірського районного суду м. Харкова від 17.07.2025 відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків, так як новий злочин ним вчинено до постановлення попереднього вироку.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Арешт майна, який накладено згідно з ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 21 березня 2025 року у справі № 619/1544/25, провадження № 1-кс/619/286/25- скасувати.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи відповідно до ч.2 ст.124 КПК України покласти на обвинуваченого.

Керуючись ст. 368, 370, 374, 376, 377 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Холодногірського районного суду м. Харкова від 17.07.2025 призначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання в порядку ст. 208 КПК України у кримінальному провадженні № 0000581, а саме - з 22 квітня 2025 року, зарахувавши йому строк перебування під вартою у строк відбування покарання з розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення в ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» судові витрати за залучення експерта у проведенні: товарознавчої експертизи № 3777 від 21.03.2025 у розмірі 3 392 (три тисячі триста дев`яносто дві) гривні 64 копійок.

Арешт майна, який накладено згідно з ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 21 березня 2025 року у справі № 619/1544/25, провадження № 1-кс/619/286/25, - скасувати.

Речові докази: - мобільний телефон торгівельної марки «Samsung Galaxy», моделі «A05s» із наліпкою на задній кришці з написом «SM-A057G/DSN», «24.06 128 Gb», imei: НОМЕР_1 , imei: НОМЕР_2 в чохлі чорного кольору повернути потерпілому ОСОБА_5

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1