Справа № 309/3816/25
Провадження № 1-кп/309/283/25
У Х В А Л А

про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду

20 листопада 2025 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

адвоката: ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000222 від 12.04.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Хустського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000222 від 12.04.2024 р. про обвинувачення ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 Кримінального кодексу України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, складеного у відповідності з вимогами чинного процесуального законодавства та заявив клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, мотивуючи його тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, застосованих до обвинуваченого не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 , його захисник ОСОБА_5 заперечень щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта не висловили. Також не заперечили проти продовження строку домашнього арешту, однак висловили думку про встановлення даного запобіжного заходу у нічний час доби.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у підготовче судове засідання не з`явились. Подали суду заяви про проведення підготовчого судового засідання без їх участі.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 складений у відповідності з вимогами Кримінального процесуального кодексу України і поверненню прокурору не підлягає.

Провадження за обвинувальним актом підсудне цьому суду.

Підстав для закриття провадження чи його направлення прокурору для проведення досудового провадження немає.

Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, відсутні, відтак суд дійшов висновку про необхідність призначення провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 до судового розгляду.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Коло осіб, які беруть участь, у судовому розгляді - прокурор, обвинувачений, захисник, потерпілі.

Заслухавши клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, думку обвинуваченого та його захисника, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання щодо продовження дії запобіжного заходу, суд виходить із того, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено основне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, і усвідомлюючи можливу міру покарання, може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності, що є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України.

Враховуючи те, що свідки і потерпілі у кримінальному провадженні ще не допитані судом, обвинувачений ознайомлений з їх свідченнями на досудовому слідстві, обізнаний про їх місцезнаходження, то суд вважає на даний час актуальним ризик незаконного впливу на свідків і потерпілих у кримінальному провадженні, що є ризиком передбаченим п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України.

Суд вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, позбавляє обвинуваченого можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, перешкоджанню кримінальному провадженню.

Суду не надано доказів, які б давали можливість припустити, що ризики змінились або зменшились, і вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені п. 1,3 ч. 1 ст.177 КПК України, які існували при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу та недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

При визначенні часових рамок домашнього арешту суд враховує, що обвинуваченим та його захисником не надано суду жодного доказу в обґрунтування і необхідності зміни часових рамок.

Посилання на факт не порушення обов`язків домашнього арешту обвинуваченим, та їх виконання, як на один із доводів клопотання сторони захисту, суд сприймає критично, так як сам по собі запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, стимулює обвинуваченого на виконання процесуальних обов`язків, бо у протилежному випадку, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, і обвинувачений це усвідомлює.

Таким чином на даний час у суду немає підстав для зміни часових рамок домашнього арешту.

З метою дотримання балансу між суспільним інтересом та правом особи на особисту свободу, суд доходить висновку, що для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та уникнення встановлених судом ризиків, доцільно продовжити строк дії запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 177, 314-316, 369 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Призначити судовий розгляд за обвинувальним актом по кримінальному провадженню № 0000222 від 12.04.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України у відкритому судовому засіданні в залі Хустського районного суду на «26» листопада 2025 року на « 10» год. 20 хв.

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілих.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк перебування під домашнім арештом на 60 днів з 24 листопада 2025 року по 22 січня 2026 року включно.

Заборонити ОСОБА_4 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово.

Зобов`язати ОСОБА_4 прибувати до Хустського районного суду Закарпатської області за першим викликом та у призначений час; не відлучатися за межі с. Велятино Хустського району Закарпатської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця свого проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на відповідний структурний підрозділ Національної поліції України.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення в частині обрання запобіжного заходу до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1