Справа № 950/1025/25
Провадження № 1-в/950/36/25
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2025 року м. Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_7 звернувся до Лебединського районного суду Сумської області з клопотанням у якому просив замінити призначене йому покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років.

Клопотання обґрунтоване тим, що вироком Апеляційного суду Сумської області від 15.12.2004 його визнано винним та засуджено до довічного позбавлення волі. 18.10.2022 набув чинності Закон № 2690-ІХ яким внесено зміни до Кримінального кодексу України, зокрема ст. 82, та передбачено можливість заміни покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким.

У судовому засіданні ОСОБА_7 своє клопотання підтримав, вважав, що Лебединський районний суд Сумської області повноважний розглядати його клопотання. Захисник засудженого, адвокат ОСОБА_6 , клопотання підтримала.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував.

Заслухавши учасників судового провадження, суд зазначає наступне.

Так, згідно з матеріалами особової справи, ОСОБА_7 засуджений вироком Апеляційного суду Сумської області від 15.12.2004 за п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

Вирок набрав законної сили 22.03.2005.

Для відбування покарання ОСОБА_7 направлено до Державної установи «Замкова виправна колонія (№ 58)». У подальшому, з метою вирішення питань, пов`язаних в тому числі з виконанням вироку, ОСОБА_7 переведено до Державної установи «Сумський слідчий ізолятор», де останній перебуває до теперішнього часу.

Суд зазначає, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 7-1, 13-1, 13-4, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2, 14 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: законність; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно з ч. 1 ст. 30 КПК України у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється лише судом згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 370 КПК України законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен має право на розгляд його справи «судом, встановленим законом», що відображає принцип верховенства права, притаманний системі захисту, встановленій Конвенцією і Протоколами до неї.

Метою вимоги статті 6 Конвенції, щоб судочинство здійснював «суд, встановлений законом», є забезпечення того, щоб організація судочинства в демократичному суспільстві регулювалася законом, прийнятим парламентом, і не залежала від розсуду виконавчої влади або судових органів, хоча це не виключає певну свободу судів у тлумаченні національного законодавства. Вираз «встановлений законом» охоплює не лише правову основу самого існування суду, але й дотримання ним певних правил, які регулюють його діяльність.

В контексті викладеного суд зазначає, що положення ч. 1 ст. 537, ч. 2 ст. 539 КПК України імперативно встановлюють правила вирішення процедурних питань, зокрема питання про заміну невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким вирішується місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Як встановлено судом, місцем відбування покарання ОСОБА_7 є ДУ «Замкова виправна колонія (№ 58)».

Тобто ОСОБА_7 звернувся до Лебединського районного суду Сумської області з порушенням правил територіальної юрисдикції, оскільки Лебединський районний суд Сумської області не є судом за місцем відбування ним покарання.

За таких обставин клопотання ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, оскільки у даному випадку Лебединський районний суд Сумської області не має повноважень вирішувати питання, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України.

З урахуванням позиції Верховного Суду, викладеній в ухвалі від 08.06.2021 у справі № 585/2239/20, суд також роз`яснює засудженому, що звернення до неналежного суду з цим клопотанням не перешкоджає йому в подальшому подати нове клопотання до належного суду, а саме Ізяславського районного суду Хмельницької області.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 21, 370, 372, 537, 539 КПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Лебединський районний суд Сумської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_8

Судді ОСОБА_9

ОСОБА_10