Справа № 314/5518/25
Провадження № 1-кп/314/1156/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2025 м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Значкове, Вільнянського району Запорізької області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх (неповнолітніх) дітей не маючого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ЗС України, який перебуває на посаді номера обслуги, у військовому званні «солдат», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою без реєстрації: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за участю

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Вільнянського районного суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження за №0000507 від 17.09.2025 стосовно ОСОБА_3 за ч.4 ст. 186 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у виді у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 .

Обвинувачений та захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши учасників процесу, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотання сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2, 4, ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Стороною обвинувачення відповідно до положення п.4 ч.1 ст. 184 КПК України доведено наявність ризиків передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, в яких обвинувачується ОСОБА_3 те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні вважає достатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Суд враховує позицію обвинуваченого на стадії досудового розслідування, де сторона обвинувачення визначає обставинами, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Суд приходить до висновку, що ступінь втручання у права і свободи особи у виді запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, в цілому будуть виправдовувати потреби судового провадження розслідування та забезпечувати виконання обов`язків обвинуваченим.

Згідно ч.7 ст.194 КПК України зазначені обов`язки покладаються на обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст.199 КПК України.

Керуючись ст.176, 181, 183, 193-196, 202, 205, 314, 331, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 відмовити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_2 .

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 з під варти в залі судового засідання.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , такі обов`язки:

- не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими.

Визначити строк дії ухвали тривалістю 2 місяці - до 16.02.2026.

Ухвалу про застосування запобіжного у вигляді домашнього арешту передати до відділення поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП України в Запорізькій області для негайного виконання і постановки обвинуваченого на облік, про що необхідно повідомити прокурора.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

16.12.2025