Справа № 450/4468/25 Провадження № 1-кс/450/677/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про обрання запобіжного заходу

"30" вересня 2025 р. слідчий суддя Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , слідчого СВ ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити клопотання слідчого СВ ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , яке надійшло на розгляд слідчого судді 30.09.2025 року, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням застави,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, з середньою освітою, не депутату, неодруженому, який є особою з інвалідністю ІІІ групи, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

у провадження слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області 30.09.2025 року надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в якому слідчий просить суд застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів, з моменту його фактичного затримання, а саме з 28.09.2025 23:25 год. з визначенням розміру застави - 40 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, та у разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 строком на 2 місяці наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України: прибувати у слідче відділення відділу поліції № 3 Львівського РУП № 2 Головного Управління Національної поліції у Львівській області за першою вимогою; не відлучатися за межі місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В обґрунтування вказує, що ОСОБА_5 , достовірно знаючи та усвідомлюючи, що на території України діє воєнний стан, 27.09.2025 року, близько 23:00 год, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, перебуваючи у трейлері з реєстраційним номером АІ5192XG, що знаходиться у власності ТОВ «ТРАНС ВАДА ЛОГІСТИК», який розташований на території ТОВ "АГРОЛАЙФ ТРАНССЕРВІС" за адресою: Львівська обл., Львівський р-н, с. Давидів, вул. Львівська, 2А/9, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи протиправно, умисно, таємно, шляхом вільного доступу до ліжка потерпілого ОСОБА_7 , яке знаходилось у трейлері, викрав наплічну сумку сірого кольору, що знаходилась на ліжку потерпілого, в якій знаходились: грошові кошти в сумі 5000 гривень, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 , власник ТОВ «ТРАНС ВАДА ЛОГІСТИК», паливна картка мережі АЗК «ОККО» № НОМЕР_3 , магнітний ключ, ключ від трейлера та фіскальні чеки та після цього розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Зокрема, грошові кошти у сумі 5000 гривень ОСОБА_5 привласнив та витратив на власні потреби, а сумку з її вмістом залишив на території ТОВ «АГРОЛАЙФ ТРАНССЕРВІС» за адресою: Львівська обл., Львівський р-н, с. Давидів, вул. Львівська, 2А/9. Своїми протиправними діями, ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 5000 гривень. Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого в умовах воєнного стану. 28.09.2025 в межах вказаного кримінального провадження ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за вчинення злочину передбаченого ч. 4 ст. 185КК України. 29.09.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 28.09.2025 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 ; вилученими речовими доказами; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 : протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_8 та іншими матеріалами зібраними під час досудового розслідування у їх сукупності. Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінальних правопорушень, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні, з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України. Викладені вище фактичні обставини підтверджуються матеріалами кримінального провадження в їх єдності та сукупності, тим самим встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, за яке передбачено покарання від п`яти до восьми років позбавлення волі. З метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, як підозрюваного щодо нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в тому, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні з метою зміни показів останніми, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення ним тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, про що підозрюваному відомо; перешкодити кримінальному провадженню іншим чином з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину; вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім цього, сторона обвинувачення просить врахувати той факт, що з 24.02.2022 на території України введено воєнний стан у зв`язку із повномасштабним вторгненням Російської Федерації, при цьому частина областей України, продовжує перебувати під тимчасовою окупацією, а відтак підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення вказаного кримінального правопорушення, може направитись на територію тимчасово непідконтрольної території України, де його розшук за таким умов буде ускладненим.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просять його задоволити, з підстав наведених у ньому.

Захисник ОСОБА_6 щодо задоволення клопотання заперечила, так як вид запобіжного заходу є занадто суворим, оскільки підозрюваний вину визнає, буде самостійно та своєчасно з`являється на вимогу суду, не ухилятиметься та сприятиме слідству. Просить суд застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника, проти обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечив.

Заслухавши думку учасників провадження щодо клопотання слідчого, проаналізувавши матеріали клопотання, встановлено такі обставини, що мають значення для правильного вирішення клопотання слідчого.

ОСОБА_5 , достовірно знаючи та усвідомлюючи, що на території України діє воєнний стан, 27 вересня 2025 року, близько 23:00 год, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, перебуваючи у трейлері з реєстраційним номером АІ5192XG, що знаходиться у власності ТОВ «ТРАНС ВАДА ЛОГІСТИК», який розташований на території ТОВ "АГРОЛАЙФ ТРАНССЕРВІС" за адресою: Львівська обл., Львівський р-н, с. Давидів, вул. Львівська, 2А/9, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи протиправно, умисно, таємно, шляхом вільного доступу до ліжка потерпілого ОСОБА_7 , яке знаходилось у трейлері, викрав наплічну сумку сірого кольору, що знаходилась на ліжку потерпілого, в якій знаходились: грошові кошти в сумі 5000 гривень, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 , власник ТОВ «ТРАНС ВАДА ЛОГІСТИК», паливна картка мережі АЗК «ОККО» № НОМЕР_3 , магнітний ключ, ключ від трейлера та фіскальні чеки та після цього розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Зокрема, грошові кошти у сумі 5000 гривень ОСОБА_5 привласнив та витратив на власні потреби, а сумку з її вмістом залишив на території ТОВ «АГРОЛАЙФ ТРАНССЕРВІС» за адресою: Львівська обл., Львівський р-н, с. Давидів, вул. Львівська, 2А/9. Своїми протиправними діями, ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 5000 гривень.

28.09.2025 в межах вказаного кримінального провадження ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185КК України.

29.09.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого в умовах воєнного стану.

У відповідності до ч. 3 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 відноситься до тяжкого злочину.

Допитаний як підозрюваний ОСОБА_5 , вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України визнав.

Положеннями ч. 1 та ч. 3 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

При розгляді даного клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що слідчий та прокурор довів обґрунтованість підозри висунутої затриманій.

У відповідності до положень ч.1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно положень ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 5 ч. 2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При обранні запобіжного заходу підозрюваному слідчий суддя погоджується із доводами слідчого та прокурора про те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Також, обґрунтованими є доводи слідчого про те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні з метою зміни показів останніми, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення ним тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, про що підозрюваному відомо; перешкодити кримінальному провадженню іншим чином з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Тримання під вартою не повинно бути продовжене лише через очікуване покарання у виді позбавлення волі (Leteliier v.France (Летельєр проти Франції), §51; LA, v.France (LA. проти Франції), §104; Prencipe v.Monaco (Прансип проти Монако), §79; Tiron v.Romania (Тирон проти Румунії), §§41-42).

Ризик того, що обвинувачений буде перешкоджати належному відправленню судочинства, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами (Becciev v.Moldova (Бекчієв проти Молдови), §59).

Ризик тиску на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу (Jarzynski v.Poland (Яжинський проти Польщі) §43).

Європейський суд з прав людини вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевативних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою (W v.Switzerland, 14379/88, 26 січня 1993 року).

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови) §58).

Ризик втечі зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою (Neumeister v.Austria (Коймайетер проти Австрії), §10).

Згідно п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про його незначний ступінь, який може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Вчинення підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованого правопорушення підтверджується отриманими у провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 28.09.2025 року, заявою ОСОБА_7 від 28.09.2025 року, протоколом огляду місця події від 28.09.2025 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 28.09.2025 року; заявою ОСОБА_7 від 28.09.2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 28.09.2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 28.09.2025 року; письмовими поясненнями ОСОБА_5 від 28.09.2025 року; витягом з Адмінпратики щодо ОСОБА_5 ; рапортом о/у СКП ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_11 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 від 28.09.2025 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 28.09.2025 року; постановою про визнання та приєднання речових доказів до матеріалів досудового розслідування від 29.09.2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 29.09.2025 року; протоколом проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_8 від 29.09.2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 29.09.2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 29.09.2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 29.09.2025 року; повідомленням про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення від 29.09.2025 року та іншими матеріалами зібраними під час досудового розслідування у їх сукупності та взаємозв`язку.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеної, зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, неодружений, з середньою освітою, який є особою з інвалідністю ІІІ групи, на утриманні неповнолітніх дітей не має, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , однак зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за межами діяльності органу досудового слідства, враховуючи характер та суспільну небезпеку інкримінованого йому кримінально караного діяння, перебуваючи на волі, матиме можливість перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілих та свідків, продовжувати свою злочинну діяльність.

Щодо підозрюваного є наявність обґрунтованої підозри, яка підтверджена зазначеними у клопотанні доказами, в також наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, що свідчить про неможливість запобігання цим та іншим ризикам шляхом застосування більш м`якого виду запобіжного заходу. А відтак, слідчий суддя приходить до висновку щодо підозрюваному слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів з визначення розміру застави.

На думку слідчого судді, є необхідним визначити підозрюваному заставу, оскільки кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , є тяжким злочином проти власності, вчиненим в умовах воєнного стану, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, а тому у відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (60 560,00 грн.), що відповідає п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 183, 182, 193, 194, 196, 197, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

клопотання слідчого СВ ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням застави ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задоволити частково.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів з 28 вересня 2025 року до 26 листопада 2025 року включно.

Визначити ОСОБА_5 , заставу у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що він має право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в цій ухвалі. У випадку внесення застави у встановленому цією ухвалою розмірі ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти.

У випадку внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_5 буде покладено обв`язки:

прибувати у слідче відділення відділу поліції № 3 Львівського РУП № 2 Головного Управління Національної поліції у Львівській області за першою вимогою;

не відлучатись за межі Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд,, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в?їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 28 листопада 2025 року.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку її дії.

Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному, захиснику та скерувати начальнику ЛСІ УДДУ з ПВП Львівської області для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1