Провадження № 1-кс/161/5969/25
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про відмову у скасуванні арешту на майно

10 жовтня 2025 року м. Луцьк

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:

07 жовтня 2025 року до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області звернувся власник майна ОСОБА_3 про скасування арешту на майно, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 червня 2025 року, а саме: на службове посвідчення УСБУ у Волинській області № ВЛ000112 на ім`я ОСОБА_3 .

Своє клопотання власник майна мотивує тим, що арешт на службове посвідчення накладено необґрунтовано, до того ж, службове посвідчення є його єдиним військово-обліковим документом, а тому просить слідчого суддю скасувати арешт з вказаного документа.

В судове засідання прокурор, старший слідчий та власник майна не з`явились, хоча належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, водночас, кожен, зокрема подали суду заяви про проведення судового засідання за їх відсутності, а тому у відповідності до вимог ч. 4 ст. 107, ч.ч. 1, 2 ст. 174 КПК України судове засідання проводиться за відсутності останніх, а також не здійснюється фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді.

Перевіривши надані матеріали клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 30000517 від 11 квітня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 199, ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 червня 2024 року в даному кримінальному провадженні накладено арешт на майно, яке вилучено 04 червня 2025 року під час особистого обшуку у підозрюваного ОСОБА_3 , та яке останній добровільно видав 04 червня 2025 року, а саме: заздалегідь ідентифіковані для проведення оперативної закупівлі грошові кошти у сумі 3500 доларів США; грошові кошти у сумі 3000 гривень, 350 доларів США та 100 Євро; службове посвідчення УСБУ у Волинській області №ВЛ000112 на ім`я ОСОБА_3 та аркуш паперу А-4 із чорновими записами; банківські картки у кількості 10 штук, а саме: Монобанк № НОМЕР_1 , Монобанк № НОМЕР_2 , Монобанк № НОМЕР_3 (на ім`я ОСОБА_4 ), Монобанк № НОМЕР_4 , Монобанк № НОМЕР_5 , Монобанк № НОМЕР_6 , Приватбанк № НОМЕР_7 , Приватбанк № НОМЕР_8 , Ощадбанк № НОМЕР_9 , Ощадбанк № НОМЕР_10 ; прозорий зіп-пакет, у якому містяться дві сім-карти «Life» з двома пластиковими адаптерами, шпилька; мобільний телефон марки «Redmi Note 8t», s/n модель М1908С3ХС, наручний годинник Apple Watch сірого кольору; мобільний телефон марки «Iphone 16 Pro» сірого кольору у силіконовому чохлі; ноутбук марки «НР Pavilion» s/n 5CD034KWK2 сірого кольору із зарядним пристроєм, з позбавленням власника права на відчуження, розпорядження, користування вище вказаним майном.

Так, згідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При цьому, за змістом ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 червня 2025 року у справі №161/11056/25, на службове посвідчення, на яке просить скасувати арешт власник майна, накладено арешт з тих підстав, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на майно, з метою забезпечення збереження речових доказів, проведення необхідних подальших слідчих (розшукових) дій із вилученим майном, достатності підстав вважати, що таке майно дійсно відповідає критеріям, зазначеним у ст.ст. 98, 100, 167 КПК України.

За вказаних обставин, під час розгляду даного клопотання за наданими матеріалами, встановлено, що втручання органу досудового розслідування у право володіння власника майна, обумовлене законними критеріями, тобто з дотриманням відповідних положень національного законодавства та відповідності верховенства права.

Також, слідчим суддею встановлено, що в даний час забезпечується «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав володільця майна, відповідно існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти.

Враховуючи те, що досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 30000517 від 11 квітня 2025 року триває, постанова про закриття кримінального провадження не виносилась, у своїх клопотаннях, і прокурор, і старший слідчий вказали, що службове посвідчення ОСОБА_3 використовував з метою реалізації свого злочинного умислу, підтверджуючи свій статус іншим співучасникам злочину, а також ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, тому слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність вимог клопотання щодо скасування арешту, який ухвалою слідчого накладено обґрунтовано на вищевказаний документ на даний час відсутні, у зв`язку із чим, слід відмовити в задоволенні клопотання власника майна про скасування арешту на майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту на майно - відмовити.

Копію ухвали вручити учасника судового провадження.

Ухвала слідчого судді оскарженю не підлягає.

Слідчий суддя:/підпис/

Згідно з оригіналом:

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1