Справа № 696/1588/25
У Х В А Л А

Іменем України

01 грудня 2025 року м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської областів складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про самовідвід судді Кам`янського районного суду Черкаської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000250 від 06.11.2025 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України,

встановив:

В провадженні Кам`янського районного суду Черкаської області перебуває вказане кримінальне провадження.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями цього суду визначено, що слухання справи має відбуватись під головуванням судді ОСОБА_4 .

В судовому засіданні суддя ОСОБА_4 подала заяву про самовідвід, яку мотивувала тим, що вона як слідчий суддя постановляла ухвалу про обшук, на підставі якої було знайдено наркотичні засобу за місцем проживання обвинуваченого.

В судовому засіданні прокурор не заперечувала проти самовідводу судді.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали заяви та справи, суд вважає, що заява про самовідвід підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Як слідує з висунутого обвинувачення в обвинувальному акті та додатках до нього, обшук в домоволодінні обвинуваченого було проведено на підставі ухвали слідчої судді Кам`янського районного суду Черкаської області ОСОБА_4 (№ 696/1457/25) від 28 жовтня 2025 року.

Згідно частини 1 статті 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ч.5 ст.80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Підпунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН N 2006/23 від 27 липня 2006 року, визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України», рішення від 28 жовтня 1999 року у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Крім того, ЄСПЛ у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказує, що справедливим в розумінні ст.6 Конвенції може вважатися тільки такий суд, який діє незалежно від будь-яких обставин особистого (людського) чи іншого плану, є безстороннім та безпристрасним, тобто, при абсолютній відсутності обставин, які можуть викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді.

Відтак, з огляду на те, що слідчим суддею ОСОБА_4 постановлено ухвалу про проведення обшуку за місце проживання обвинуваченого, що відображено в обвинувальному акті та додатках до нього, заявлений самовідвід є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 75, ст. 81 КПК України,

ухвалив :

Заяву про самовідвід судді Кам`янського районного суду Черкаської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000250 від 06.11.2025 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України задовольнити та відвести її від розгляду даного кримінального провадження.

Передати матеріали кримінального провадження до канцелярії суду для перерозподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1