Єдиний унікальний № 946/534/25
Провадження № 1-кп/946/240/26
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову в задоволенні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності

та про закриття кримінального провадження

12 січня 2026 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у місті Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні клопотання про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0001483, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Комишівка Ізмаїльського району Одеської області (далі с. Комишівка), громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 Кримінального кодексу України (далі КК),

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,

інші учасники судового провадження: потерпіла юридична особа Саф`янівська сільська рада Ізмаїльського району Одеської області (далі Саф`янівська сільська рада).

Представник потерпілої юридичної особи Саф`янівської сільської ради у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку судової повістки про виклик до суду в електронній формі. Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності представника потерпілої юридичної особи з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, відповідно до ст. 325 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), дійшов висновку про проведення судового розгляду без його участі.

Суть питання, що вирішується

1.Обвинувачений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про його звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 197-1 КК на підставі ст. 48 КК та про закриття кримінального провадження, посилаючись на те, що він вперше вчинив нетяжкий злочин, щиро розкаявся у вчиненому, після вчинення злочину ним було демонтовано дерев`яну споруду для утримання тварин, а також дерев`яний паркан. Крім того, обвинувачений зазначає, що було проведено обстеження земельної ділянки за участю представників селищної громади с. Комишівка, факт звільнення земельної ділянки та демонтування споруд підтверджено відповіддю Комишівської селищної громади Саф`янівської сільської ради. Обвинувачений ОСОБА_3 також просив звернути увагу на те, що він є особою пенсійного віку, учасником бойових дій та має відповідні пільги на території України, а також на його утриманні перебуває неповнолітня дитина.

Встановлені судом обставини

2.Згідно обвинувальному акту, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що в період з 2017 року до 20.11.2024, більш точні дата та час не встановлено, він, маючи умисел на зайняття та самовільне будівництво споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці комунальної форми власності без кадастрового номеру, розташованої за межами населеного пункту с. Комишівка, яка знаходиться відповідно до системи прямокутних координат СК-63 за Хmin = 5030129,806 Xmax = 5030170,911 Ymin = 3270576,184 Ymax = 3270616,846, площею 0,1185 га, що належить Саф`янівській сільській громаді, розташованої біля озера Китай на відстані 86 м від урізу води, самовільно зайняв зазначену земельну ділянку, яка знаходиться у складі водоохоронної та прибережної зон для зайняття господарською діяльністю, а саме вівчарством.

ОСОБА_3 , діючи умисно, всупереч вимогам статей 112, 116, 118, 123 126 Земельного кодексу України (далі ЗК), які регламентують набуття і реалізацію права на землю, при відсутності відповідного договору про передачу йому у власність чи надання у користування земельної ділянки, а також ст. ст. 60, 61 ЗК, у порушення ст. ст. 87 89 Водного кодексу України, самовільно зайняв зазначену вище ділянку, в межах водоохоронної та прибережної зон шляхом будівництва дерев`яного паркану периметром 137,49 м2 та дерев`яної споруди для утримання тварин площею 0,0193 га, з метою подальшого використання для здійснення господарської діяльності, а саме вівчарства.

3.Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК, а саме в самовільному будівництві споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці в охоронних зонах.

4.Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, щиро розкаявся у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення та просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК, у зв`язку зі зміною обстановки, надавши свою згоду на закриття кримінального провадження у зв`язку з цим. Захисник ОСОБА_5 також підтримав клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та просив його задовольнити.

5.Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та просив суд звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК та закрити кримінальне провадження.

6. ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК, яке в силу ч. 4 ст. 12 КК є нетяжким злочином, та відповідно до примітки до ст. 45 КК не включений до переліку корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією. Крім того, це кримінальне правопорушення не відноситься і до порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

7.З довідки про судимість вбачається, що ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, раніше кримінальних правопорушень не вчиняв (а.п. 45).

8.Відповідно до довідки Саф`янівської сільської ради від 07.02.2025 №07/17-05, ОСОБА_3 розібрав навіси та прибрав територію кошари, яка знаходиться відповідно до системи прямокутних координат (СК-63, за Хmin = 5030129,806 Xmax = 5030170,911 Ymin = 3270576,184 Ymax = 3270616,846), площею 0,1185 га, що належить Саф`янівській сільській громаді, розташованої біля озера Китай на відстані 86 м від урізу води (а.п. 43). А згідно наданим під час судового засідання документам, ОСОБА_3 є учасником бойових дій, є пенсіонером за віком та має дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на час розгляду клопотання вже досягла повноліття.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали

9.Суд, розглянув клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухав думки учасників судового провадження, дійшов висновку, що в клопотанні обвинуваченого ОСОБА_3 слід відмовити з таких підстав.

10.Так, пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК встановлено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

11.Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

12.Згідно ст. 48 КК, особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

13.Пленум Верховного Суду України у п. 7 його постанови №12 від 23.12.2005 зазначив, що судам слід мати на увазі, що в зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила. При цьому треба розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності.

14.Для застосування ст. 48 КК необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним.

15.Крім того, Верховний Суд України у постанові від 13.04.2023 у справі №157/1091/22 зазначив, що особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

16.Збереження суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення на момент розгляду справи у суді не перешкоджає застосуванню ст. 48 КК у разі, коли у зв`язку зі зміною обстановки особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, перестала бути суспільно небезпечною.

17.Аналогічна правова позиція міститься в постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 26.03.2019 у справі № 569/20/14-к (провадження № 51-2661км18) та від 04.02.2021 у справі № 953/21593/19 (провадження № 51-5619км20).

18.Як вбачається з клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 , а також з матеріалів справи, обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, він є особою пенсійного віку, учасником бойових дій, припинив самовільне використання земельної ділянки, демонтувавши дерев`яну споруду для утримання тварин, а також дерев`яний паркан, що підтверджено відповіддю Комишівської селищної громади Саф`янівської сільської ради.

19.Проте, сторона захисту не довела в чому саме полягала зміна обстановки, що призвела до того, що вчинене ОСОБА_3 діяння перестало бути суспільно небезпечним або його особа перестала бути суспільно небезпечною. Також, стороною захисту не наведено переконливих підстав, які б вказували на те, що ОСОБА_3 та обстановка навколо нього зазнали таких змін, що робить маловірогідним вчинення ним нового тотожного або однорідного злочину.

20.Підстави, що наведені в клопотанні про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК, вже були предметом дослідження суду, за наслідками розгляду яких судом першої інстанції ухвалою від 26.03.2025 тотожне клопотання було задоволено (а.п. 50), але ухвалою Одеського апеляційного суду від 03.09.2025 (а.п. 86 87) ухвала суду першої інстанції була скасована та був призначений новий розгляд у цьому кримінальному провадженні у суді першої інстанції в іншому складі суду. При цьому апеляційним судом зроблено висновок про те, що притаманних звільненню від кримінальної відповідальності обвинуваченого на підставі ст. 48 КК зміни, які свідчать про те, що особа втратила суспільну небезпечність, не встановлено та стороною захисту не доведено.

21.А повторне клопотання обвинуваченого про його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК є тотожне первісному, лише доповнене відомостями про його особу щодо того, що він є особою пенсійного віку, учасником бойових дій, а також про наявність у нього на утримані неповнолітньої доньки, ІНФОРМАЦІЯ_2 , хоча станом на час подання клопотання вона досягла повноліття. Але, в будь якому разі відомості про особу не є і не можуть бути обставинами, які свідчать про зміну обстановки в розумінні ст. 48 КК.

22.Відповідно до ч. 3 ст. 415 КПК, висновки і мотиви суду апеляційної інстанції, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

23.Тому, враховуючи, що нових обставин, які би свідчили про зміну обстановки, сторона захисту не навела, а відомості про його особу не є та не можуть свідчити про це, а також враховуючи висновки і мотиви, з яких скасована судом апеляційної інстанції попередня ухвала суду про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження, то підстав для задоволення повторної тотожної заяви обвинуваченого немає.

24.При вирішенні питання про наявність підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності суд також враховує висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду щодо правозастосування положень статей 49, ч. 3 ст. 197-1 КК, що викладений в постанові від 09.09.2024 у справі № 353/999/23, згідно якому днем початку перебігу строку давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинення триваючого кримінального правопорушення є день припинення або переривання вчинення особою відповідного триваючого суспільно небезпечного діяння. Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.197-1 КК, є триваючим злочином. Склад вказаного кримінального правопорушення є закінченим з початку ведення самовільного будівництва на самовільно зайнятій земельній ділянці і з цього часу особа безперервно перебуває в злочинному стані до моменту припинення або переривання кримінального правопорушення.

25.Враховуючи подібність ситуацій у наведеній справі та у розглядуваній, то днем початку перебігу строку давності притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 197-1 КК, яке є триваючим та в якому він обвинувачується, є день припинення або переривання вчинення цього суспільно небезпечного діяння, тобто 20.11.2024 (що зазначено в обвинувальному акті), у зв`язку з чим станом на час вирішення питання про наявність підстав для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності п`ятирічний строк давності, що встановлений п. 3 ч. 1 ст. 49 КК (за нетяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше двох років), не минув. Тому відсутні підстави для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності й на підставі ст. 49 КК.

26.Отже, суд дійшов висновку, що в клопотанні обвинуваченого ОСОБА_3 слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 284, 370 372, ч. 2 ст. 376 КПК, суд

постановив:

1.У клопотанні обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК, у зв`язку із зміною обстановки, та про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.11.2024 за №0001483, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, у зв`язку з його звільненням від кримінальної відповідальності, відмовити.

2.Ухвала оскарженню не підлягає.

3.Повний текст ухвали оголошений 15 січня 2026 року.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1