УХВАЛА

Іменем України

26 грудня 2025 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м. Житомира надійшло клопотання ОСОБА_3 в порядку ст. 174 КПК України.

ОСОБА_3 у вимогах клопотання просить скасувати арешт, накладений ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 23.04.2025р. у справі № 296/4276/25, а саме на: чотири USB флешки: синього, біло-червоного, сірого, чорно-фіолетового кольору; мобільний телефон «Redmi» в чохлі чорного кольору; мобільний телефон «Samsung Duos» з imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 з номером НОМЕР_3 ; мобільний телефон «Redmi» в корпусі синього кольору; мобільний телефон «Oppo» в чохлі з imei1: НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_5 , з сім-картками з номерами телефонів НОМЕР_6 та НОМЕР_7 .

Мотивуючи подане клопотання про скасування арешту майна, ОСОБА_3 вказує, що вказане майно оглянуто та досліджено, а отже у подальшому арешті потреба відпала. Враховуючи вищезазначене, просив клопотання задовольнити.

ОСОБА_3 в заяві від 26.12.2025р. просив провести розгляд клопотання без його участі, щодо заяви слідчого ОСОБА_4 не заперечує.

Від слідчого ОСОБА_4 26.12.2025р. надійшла заява в якій останній заперечив щодо скасування арешту чотирьох USB флешок: синього, біло-червоного, сірого, чорно-фіолетового кольору. Разом з тим, щодо скасування арешту на мобільні телефони поклався на розсуд суду.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (ч.1 ст.170 КПК України).

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства з приводу накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження (ч. 2 ст. 173 КПК України). При цьому обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладається на орган досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 23.04.2025р. у справі № 296/4276/25 клопотання задоволено частково. Накладено арешт на майно, вилучене у ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира №296/1089/25 від 31.01.2025 за місцем проживання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: чотири USB флешки: синього, біло-червоного, сірого, чорно-фіолетового кольору; мобільний телефон «Redmi» в чохлі чорного кольору; клаптик паперу з чорновими записами; мобільний телефон «Samsung Duos» з imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 з номером НОМЕР_3 ; мобільний телефон «Redmi» в корпусі синього кольору; мобільний телефон «Oppo» в чохлі з imei1: НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_5 , з сім-картками з номерами телефонів НОМЕР_6 та НОМЕР_7 , скретч-картка з номером НОМЕР_8 , клаптик паперу з номером телефону та сім-картка мобільного оператора «Лайф».

Вирішуючи питання на предмет задоволення клопотання про скасування арешту майна, слідчим суддею враховується наступне.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна із можливістю надання учасниками процесу доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 просить скасувати арешт накладений на: чотири USB флешки: синього, біло-червоного, сірого, чорно-фіолетового кольору; мобільний телефон «Redmi» в чохлі чорного кольору; мобільний телефон «Samsung Duos» з imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 з номером НОМЕР_3 ; мобільний телефон «Redmi» в корпусі синього кольору; мобільний телефон «Oppo» в чохлі з imei1: НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_5 , з сім-картками з номерами телефонів НОМЕР_6 та НОМЕР_7 .

Слідчий у заяві заперечив щодо скасування арешту, чотирьох USB флешок, оскільки на останніх виявлено скановані документи ОСОБА_5 , який є підозрюваним у кримінальному провадженні. Вказані флеш носії визнано речовими доказами. Разом з тим, слідчий не заперечив щодо скасування арешту мобільних телефонів.

Відтак, клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту тимчасово вилученого майна є таким, що підлягає до часткового задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-175, 309 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна - задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 23.04.2025р. по справі № 296/4276/25, а саме на: мобільний телефон «Redmi» в чохлі чорного кольору; мобільний телефон «Samsung Duos» з imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 з номером НОМЕР_3 ; мобільний телефон «Redmi» в корпусі синього кольору; мобільний телефон «Oppo» в чохлі з imei1: НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_5 , з сім-картками з номерами телефонів НОМЕР_6 та НОМЕР_7 .

В решті вимог клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1