ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/826/26 Номер провадження 11-сс/814/251/26Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтава від 21 січня 2026 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою повернуто скаргу адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР у м. Плтава щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви від 05 січня 2026 року.

Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , просить внести відомості про кримінальне правопорушення, вчинене працівниками Шосткинського РУП ГУНП у Сумській області, тобто оскаржує бездіяльність слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією в м. Суми) ТУ ДБР у м. Полтава, що розташований в межах територіальної юрисдикції Зарічного районного суду м. Суми, а тому зазначена вище скарга не підлягає розгляду в Шевченківському районному суді м. Полтава.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтава від 21 січня 2026 року та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги мотивує тим, що слідчий суддя не врахував те, що заява про кримінальне правопорушення подавалась саме до ТУ ДБР у м. Полтава, але слідчий ТУ ДБР у м. Полтава в порушення до вимог ст.214 КПК України не вніс відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_7 , у зв`язку з чим зазначена бездіяльність оскаржується та скарга підсудна слідчому судді Шевченківського районного суду м. Полтава.

Учасники провадження належним чином повідомлялись про місце, дату, час апеляційного розгляду та в судове засідання вони не з`явились, клопотань/заяв про відкладення судового засідання від них не надоходило. Водночас адвокат направив клопотання, в якому просив здійснювати розгляд апеляційної скарги без його та ОСОБА_7 участі.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, вивчила матеріали провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України регламентовано, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Цим вимогам оскаржувана ухвала не відповідає.

За п.2 ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Згідно з п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Приписами ч.1 ст.412 КПК України визначено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Окремою ж формою судової діяльності є судовий контроль за додержанням законів органами дізнання, досудового слідства та прокурором, який реалізує слідчий суддя. Зміст і характер такої діяльності щодо судового контролю в рамках кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини на стадії досудового розслідування кримінального провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Пунктом 2 ч.2 ст.304 КПК України передбачено, що скарга повертається, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді.

Положення ж п.2 ч.2 ст.304 КПК України надають право слідчому судді повернути скаргу особі, яка її подала, лише в тому випадку, коли після отримання скарги для слідчого судді є очевидно встановленим той факт, що скарга не підлягає розгляду в суді, до якого її подано, й такий факт не потребує встановлення якихось додаткових обставин для його підтвердження.

Із системного тлумачення положень ч.7 ст.100, ч.2 ст.132, ч.1 ст.184, ч.1 ст.192, ч.2 ст.199, ч.1 ст.201, ч.3 ст.244, ч.10 ст.290 КПК України, за змістом яких законодавець зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, враховуючи положення ч.6 ст.9 КПК України, вбачається, що скарга на бездіяльність слідчого повинна розглядатись слідчим суддею місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, бездіяльність уповноваженої особи якого оскаржується.

За змістом скарги та доданих до неї матеріалів адвокат ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , звернувся із заявою від 05 січня 2026 року про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.365, ч.3 ст.368 КК України, подавши її до ТУ ДБР, розташованого в м. Полтава (а.п.6-7).

Затим адвокат ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , подав до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтава скаргу на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) ТУ ДБР у м. Полтава щодо невнесення відповідних відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання названої вище заяви про вчинення кримінальних правопорушень (а.п.1-2).

Таким чином, представник подав скаргу в порядку ст.303 КПК України до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтава з дотриманням правил підсудності, так як у межах територіальної юрисдикції цього суду знаходиться орган досудового розслідування, бездіяльність уповноваженої особи якого оскаржує представник.

При цьому, мотиви слідчого судді щодо поверення скарги не ґрунтуються на матеріалах провадження, оскільки адвокат не зазначав про оскарження ним бездіяльності уповноваженої особи Четвертого слідчого відділу (з дислокацією в м. Суми) ТУ ДБР у м. Полтава. Також згадана вище заява про вчинення кримінальних правопорушень до Четвертого слідчого відділу (з дислокацією в м. Суми) ТУ ДБР у м. Полтава не адресувалось і не подавалась заявником.

При вирішенні питання щодо підсудності скарги слідчий суддя мав виходити з місця розташування саме того органу досудового розслідування, бездіяльність уповноваженої особи якого було оскаржено представником, і, до того ж, до якого апелянт звертався із заявою про кримінальні правопорушення, але слідчий суддя не врахував зазначене.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов помилкового й безпідставного висновку щодо повернення скарги з підстави, передбаченої п.2 ч.2 ст.304 КПК України.

Допущені слідчим суддею порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, оскільки перешкодили слідчому судді постановити законне та обґрунтоване судове рішення, що відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для його скасування.

Ураховуючи викладені вище обставини й те, що слідчим суддею розгляд скарги по суті не здійснювався, питання щодо наявності чи відсутності оскаржуваної бездіяльності слідчого не вирішувалось, колегія суддів позбавлена можливості надати оцінку доводам апелянта щодо зазначеної вище допущеної, на думку апелянта, бездіяльності. У тому числі ці доводи підлягають перевірці слідчим суддею під час нового розгляду.

Тому ухвалу слідчого судді належить скасувати та постановити нову ухвалу про призначення нового розгляду в суді першої інстанції, під час якого необхідно врахувати викладене вище, перевірити доводи адвоката та постановити законне й обґрунтоване судове рішення, належним чином умотивувавши свої висновки.

Отже, апеляційна скарга, за змістом якої порушувалось питання про скасування оскаржуваної ухвали та призначення нового розгляду в першій судовій інстанції, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтава від 21 січня 2026 року про повернення скарги адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , скасувати та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4