Провадження № 1-кс/201/5293/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2025 року м. Дніпро

Слідча суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання слідчого слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях лейтенанта ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000331 від 06 лютого 2025 року, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий за погодженням прокурора звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000331 від 06 лютого 2025 року, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та запобігання можливості відчуження, розпорядження, користування, приховування, пошкодження, псування, знищення та перетворення, а саме на:

- об`єкт нерухомості - квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 81.31 (кв.м), форма власності - приватна, частка власності 3/4;

- автомобіль марки OPEL моделі OMEGA 2.0, № кузова НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , д.н.з НОМЕР_3 .

В обґрунтуванні клопотання слідчий зазначив, що слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000331 від 06.02.2025 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше листопада 2024 року громадянин України ОСОБА_5 , перебуваючи на тимчасово окупованій території - в м. Горлівка Донецької області, діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на зайняття посади пов`язаної з виконанням організаційно розпорядчих функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території України, обійняв посаду «заступника голови Адміністрації міського округа Горлівка Донецької Народної Республіки», та з листопада 2024 року виконує наступні організаційно розпорядчі функції в незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території:

- забезпечує реалізацію рішень «Горлівської міської ради Донецької Народної Республіки», розпоряджень та вказівок «голови Адміністрації міського округу Горлівка Донецької Народної Республіки», а також забезпечує контроль за їх виконанням;

- бере участь у формуванні та виконанні бюджету міського округу, забезпечує цільове та ефективне використання бюджетних коштів відповідно до законодавства Російської Федерації та Донецької Народної Республіки;

- бере участь у підготовці проектів муніципальних правових актів, що регулюють діяльність адміністрації та муніципальних підприємств.

- здійснює кадрове керівництво підвідомчими підрозділами, узгоджує призначення та звільнення керівників муніципальних установ, в межах, встановлених законом;

- організовує розгляд звернень громадян, юридичних осіб та забезпечує своєчасне надання відповідей у відповідності з чинним законодавством;

- представляє адміністрацію в державних, муніципальних та судових органах за дорученням «голови Адміністрації міського округу Горлівка Донецької Народної Республіки»;

- забезпечує дотримання вимог законодавства про державну таємницю та захист інформації;

- виконує інші функції та доручення, покладені на нього «голови Адміністрації міського округу Горлівка Донецької Народної Республіки» відповідно до законодавства.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше листопада 2024 року, призначений на посаду, що передбачає виконання організаційно-розпорядчих функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, в окупаційній адміністрації Російської Федерації, а саме на посаду «заступника голови Адміністрації міського округа Горлівка Донецької Народної Республіки».

«Адміністрація міського округа Горлівка Донецької Народної Республіки», розташована за адресою: Донецька область, м. Горлівка, проспект Перемоги, буд. 67.

02.12.2025, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України, а саме вручено захиснику ОСОБА_5 адвокату ОСОБА_6 .

Постановою слідчого від 09.12.2025 на підставі ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_4 ), володіє правом власності на об`єкт нерухомого майна, а саме:

- об`єкт нерухомості - квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 81.31 (кв.м), форма власності - приватна, частка власності 3/4.

Також встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_4 ), володіє на праві власності рухомим майном, а саме:

- автомобілем марки OPEL моделі OMEGA 2.0, № кузова НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , д.н.з НОМЕР_3 .

Згідно з ч. 5 ст. 111-1 КК України добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, або добровільне обрання до таких органів, а також участь в організації та проведенні незаконних виборів та/або референдумів на тимчасово окупованій території або публічні заклики до проведення таких незаконних виборів та/або референдумів на тимчасово окупованій території караються позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

За названих обставин, наявні обґрунтовані підстави для накладення арешту на майно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНКОПП НОМЕР_4 ).

Орган досудового слідства станом на час подання клопотання не володіє інформацією про те, чи передавав підозрюваний за довіреністю або іншим чином право відчужувати належне йому майно своїм родичам або іншим особам.

На підставі викладеного, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, керуючись ст.ст.131-132, 170-171 КПК України, слідчий просить клопотання задовольнити.

Слідчий у судове засідання для розгляду клопотання не з`явився, про час та місце його розгляду повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності, клопотання підтримав в повному обсязі, неприбуття слідчого в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З метою забезпечення арешту майна, клопотання розглядається без повідомлення підозрюваного та його захисника.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідча суддя визнала за можливе прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Як вбачається з матеріалів справи, 02 грудня 2025 року письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, вручено захиснику ОСОБА_5 адвокату ОСОБА_6 .

Санкція злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, підозрюваному ОСОБА_5 на праві власності належить:

- об`єкт нерухомості - квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 81.31 (кв.м), форма власності - приватна, частка власності 3/4.

Відповідно до інформації наданої територіальним сервісним центром №1452 РСЦ ТСЦ МВС в Донецькій, Луганській областях, АР Крим та м. Севастополі встановлено наявність зареєстрованого рухомого майна у ОСОБА_5 , а саме:

- автомобіль марки OPEL моделі OMEGA 2.0, № кузова НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , д.н.з НОМЕР_3 .

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Чинний кримінальний процесуальний закон покладає на орган досудового розслідування обов`язок вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні (ч. 1ст. 170 КПК України), який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення права відчуження, розпорядження та/або користування майном, у тому числі для можливої конфіскації майна.

Згідно з вимогами ч. 2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження доказів, забезпечення спеціальної конфіскації майна та забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Відповідно до вимог ч. 3, 4, 5 ст. 170 КПК України, у випадках, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, або на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати в тому числі: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених в тому числі й п. 1-3 ч. 2 ст. 170 КПК України; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

З матеріалів провадження, наданих слідчому судді, які обґрунтовують клопотання, вбачається, що зазначені обставини підозри ОСОБА_5 , могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних та доказами. Тобто існують обґрунтовані підстави підозрювати ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111 КК України, санкція якого передбачає у тому числі конфіскацію майна.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише можна визначити, що причетність ОСОБА_5 до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлено, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього такого обмежувального заходу, як арешт майна.

Окрім того, в судовому засіданні встановлено, що майно, на яке просить накласти арешт слідчий, знаходиться у власності підозрюваного, а тому існує обґрунтований ризик його відчуження задля запобігання можливої конфіскації у разі в майбутньому доведеності висунутого обвинувачення.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий процесуальний примус, як накладення арешту на вказане майно, що належить підозрюваному та надасть змогу виконати завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням.

А тому клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, слідча суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання слідчого слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях лейтенанта ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000331 від 06 лютого 2025 року, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНКОПП НОМЕР_4 ), а саме на:

- об`єкт нерухомості - квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 81.31 (кв.м), форма власності - приватна, частка власності 3/4;

- автомобіль марки OPEL моделі OMEGA 2.0, № кузова НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , д.н.з НОМЕР_3 .

Заборонити розпорядження, користування та відчуження вищевказаним майном на час досудового розслідування та судового розгляду у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1