ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/3444/20 Номер провадження 11-кп/814/849/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора захисників обвинуваченихОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 вересня 2019 року за №0003137 та 12 квітня 2020 року за №0001255, за апеляційними скаргами потерпілої ОСОБА_11 , обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_12 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , на вирок Автозаводського районного суду м. Кременчук від 30 вересня 2024 року,

в с т а н о в и л а:

Цим вироком

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської обл., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

19 липня 2016 року Автозаводським районним судом м. Кременчук за ч.1 ст.185, ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового тривалістю 1 рік;

07 серпня 2017 року Автозаводським районним судом м. Кременчук за ч.ч.2, 3 ст.185, ч.2 ст.187, ст.ст.69, 98, ч.1 ст.70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

03 червня 2020 року Автозаводським районним судом м. Кременчук за ч.2 ст.186 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки 6 місяців;

07 липня 2020 року Автозаводським районним судом м. Кременчук за ч.1 ст.263 КК України на 3 роки років позбавлення волі,

визнано винуватим і засуджено за п.п.7, 12 ч.2 ст.115 КК України на 14 років позбавлення волі.

Вирок Автозаводського районного суду м. Кременчук від 03 червня 2020 року щодо ОСОБА_10 ухвалено виконувати самостійно.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кременчук Полтавської обл., проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:

26 липня 2021 року Автозаводським районним судом м. Кременчук за ч.1 ст.186 КК України на 1 рік позбавлення волі;

05 листопада 2021 року Автозаводським районним судом м. Кременчук за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі,

визнано винуватим і засуджено за:

ч.1 ст.121 КК України - на 6 років позбавлення волі;

п.п.7, 12 ч.2 ст.115 КК України на 14 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_9 покарання - 14 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворих покарань за вироками Автозаводського районного суду м. Кременчук від 26 липня 2021 року та 05 листопада 2021 року призначено ОСОБА_9 остаточне покарання - 14 років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили застосовано ОСОБА_10 і ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та ухвалено строк покарання обчислювати: ОСОБА_10 - з 15 квітня 2020 року, ОСОБА_9 - з 09 жовтня 2020 року, зарахувавши в цей строк строк їх попереднього ув`язнення.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 задоволено й стягнуто на її користь із ОСОБА_10 і ОСОБА_9 в солідарному порядку 50 896 гривень витрат на поховання та 800 000 гривень моральної шкоди.

Вирішено питання щодо арештів майна та речових доказів.

За вироком місцевого суду ОСОБА_10 та ОСОБА_9 визнано винуватими й засуджено за таких обставин.

14 вересня 2019 року приблизно о 21 годині ОСОБА_9 , перебуваючи біля туалету на території кафе-бару «Кордон», розташованого в парку «Воїнів Інтернаціоналістів» по просп. Лесі Українки в м. Кременчук, зустрів візуально знайомого ОСОБА_13 та між ними виникла сварка на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин через раніше виниклий конфлікт.

Під час сварки у ОСОБА_9 виник протиправний умисел, спрямований на умисне заподіяння ОСОБА_13 тілесних ушкоджень. ОСОБА_9 , діючи з прямим умислом, з мотивів особистої неприязні, після того як потерпілий від удару невстановленої слідством особи в спину упав на землю, почав наносити йому численні удари ногами в праву частину голови й обличчя.

Унаслідок цих протиправних дій ОСОБА_9 ОСОБА_13 заподіяно: тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент спричинення, у вигляді: переломів передньої, задньої, нижньої стінок гайморової пазухи, перелому нижньої стінки правої орбіти з переходом лінії перелому на велике крило клиновидної кістки справа; легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, правостороннього гематосинусу, міжтканьової емфіземи обличчя справа, підшкірних гематом м`яких тканин голови, лобної області, правої вилицевої області, вушної раковини справа; легкі тілесні ушкодження у вигляді: крововиливу в білкову оболонку правого ока, параорбітальної гематоми справа. Після вчинення злочину ОСОБА_9 з місця злочину зник.

11 квітня 2020 року приблизно о 22 годині 50 хвилин ОСОБА_10 разом зі своїм приятелем ОСОБА_9 перебували в магазині «Продукти» за адресою: пр. Л. Українки, буд. 3 м. Кременчук Полтавської обл. Біля входу в магазин ОСОБА_9 з хуліганських спонукань, спровокував конфлікт із раніше незнайомим ОСОБА_14 , у ході якого ОСОБА_9 й ОСОБА_14 вийшли з магазину на вулицю та продовжили розмовляти там. Через деякий час за ними на вулицю вийшов ОСОБА_10 .

На вулиці біля будинку №3 по пр. Лесі Українки в м. Кременчук між ОСОБА_14 з одного боку та ОСОБА_9 й ОСОБА_10 з іншого боку виник конфлікт, під час якого в ОСОБА_9 та ОСОБА_10 без будь-яких причин виник раптовий умисел на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень та смерті ОСОБА_14 , тобто з хуліганських мотивів. З цією метою ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи на виконання свого спільного злочинного умислу, діючи з прямим умислом, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства й прийнятих в ньому правил поведінки: ігноруючи існуючі в суспільстві правила поведінки й моральності, знаходячись в громадському місці: на вулиці біля магазину, діючи з особливою зухвалістю і винятковим цинізмом, нанесли ОСОБА_14 численні удари кулаками в голову й тулуб та повалили його на землю, після чого продовжили наносити потерпілому ОСОБА_14 множинні удари ногами у взутті й руками по голові та тулубу.

Внаслідок цих злочинних дій ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ОСОБА_14 було заподіяно: відкриту черепно-мозкову травму у вигляді: саден в лобній ділянці зліва з переходом на ліву скроневу ділянку, в ділянці зовнішнього кута лівого ока; саден на тлі синців у лобній ділянці по центру, в лобній ділянці справа з переходом на праву виличну ділянку та ділянку правої щоки, на спинці носа; синців у правій навколоочній ділянці, на слизовій оболонці верхньої губи зліва, на слизовій оболонці нижньої губи зліва, у верхній частині шиї по задній поверхні, з переходом на праву завушну ділянку, на тлі припуханням м`яких тканин; крововиливів у сполучнотканинні оболонки очей; неповного відриву носового хряща від носових кісток; крововиливів у скроневі м`язи; крововиливів у м`які тканини обличчя; крововиливів у м`які покриви голови в лобній ділянці та в лобно-скроневих ділянках; лінійні переломи кісток склепіння та основи мозкового черепу, кісток лицевого черепу, які утворюють фрагмент черепу; крововиливу під м`яку мозкову оболонку лівої скроневої частки головного мозку; закритої тупої травми грудей у вигляді: розгинального перелому дев`ятого лівого ребра по заднє-підпаховій лінії, з крововиливом довкола; крововиливу в проекції п`ятого та шостого грудних хребців; забою струсу легень; двох саден на правій кисті; синця на правій кисті з переходом на праве передпліччя; двох синців на лівому передпліччі; крововиливу в проекції 1-3-х поперекових хребців.

При цьому, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , наносячи удари в голову й тулуб ОСОБА_14 , розуміли, що вони є значно сильнішими за нього. Ураховуючи масивність травм, отриманих від вказаних тілесних ушкоджень, ОСОБА_14 був не в змозі чинити їм фізичний опір і через декілька хвилин, від заподіяної ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відкритої черепно-мозкової травми помер на місці вчинення злочину.Затим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зникли з місця події.

В апеляційних скаргах:

потерпіла ОСОБА_11 просить скасувати вирок Автозаводського районного суду м. Кременчук від 30 вересня 2024 року в частині призначення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за вчинені ними кримінальні правопорушення покарання у вигляді довічного позбавлення волі, в іншій частині вирок місцевого суду залишити без зміни;

обвинувачений ОСОБА_9 просить скасувати вирок Автозаводського районного суду м. Кременчук від 30 вересня 2024 року щодо нього та закрити кримінальне провадження щодо нього у зв`язку з недоведеністю в його діях складів кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, п.п.7, 12 ч.2 ст.115 КК України;

захисник ОСОБА_12 просить скасувати вирок Автозаводського районного суду м. Кременчук від 30 вересня 2024 року щодо ОСОБА_10 і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Під час провадження в суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_7 , у інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , подав заяви про надання обвинуваченому ОСОБА_9 короткочасного виїзду тривалістю однієї доби під конвоєм та надання дозволу на перевезення обвинуваченого ОСОБА_9 під конвоєм у м. Кременчук для участі в церемонії поховання.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку учасників судового провадження щодо поданих захисником заяв, перевірила матеріали кримінального провадження, обговорила доводи заяв та дійшла висновку про те, що вони не підлягають задоволенню з огляду на таке.

У справі «Фельдман проти України» (№ 2) (Заява № 42921/09) Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яке втручання у право особи на повагу до її приватного та сімейного життя становитиме порушення ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), якщо воно не здійснювалося «згідно із законом», не переслідувало легітимну ціль або цілі згідно з п.2 та було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було пропорційним цілям, які мали бути досягнуті (також рішення у справі «Ельсхольц проти Німеччини» (Elsholz v. Germany) [ВП], заява № 25735/94, п. 45, ECHR 2000-VIII).

Згідно з практикою Суду ст. 8 Конвенції не гарантує особі, яка тримається під вартою, безумовне право на отримання дозволу відвідати похорон родича. Навіть якщо природа становища особи, яка тримається під вартою, передбачає застосування різноманітних обмежень прав і свобод, кожне з таких обмежень, тим не менш, повинно бути виправдане як необхідне у демократичному суспільстві. Держава може відмовити особі у праві взяти участь у похороні її батьків тільки якщо для цього існують вагомі підстави та якщо неможливо знайти альтернативне рішення (також рішення у справі «Плоський проти Польщі» (Ptoski v. Poland), п. 37).

Зокрема, справа «Гімон проти Франції» (Guimon v. France), 2019, §§ 37-52, стосувалася відмови у дозволі ув`язненій, засудженій за терористичні злочини, на короткочасний виїзд за межі в`язниці під охороною, щоб вона могла віддати шану своєму покійному батькові. Суд не встановив порушення положень ст.8 Конвенції. Суд взяв до уваги наступні міркування: кримінальний профіль заявниці вона відбувала кілька тюремних покарань за терористичні акти і продовжувала стверджувати про своє членство в ЕТА; охорона повинна була бути організована на відстань майже 650 км, а заходи з організації охорони мали бути особливо надійними; часу, відведеного на розгляд клопотання після надання остаточного дозволу на виїзд під охороною, було недостатньо для організації охорони, до складу якої входили б офіцери, спеціально підготовлені для перевезення та нагляду за ув`язненими, засудженими за терористичні злочини, а також для організації попереднього огляду приміщень; заявницю регулярно відвідували члени сім`ї та друзі; органи судової влади встановили баланс між інтересами, а саме: правом заявниці на повагу до її сімейного життя, з одного боку, та громадською безпекою та запобіганням безладу і злочинам, з іншого боку.

У справі «Везев проти Болгарії» (заява № 54558/15) наголосив також, що ст.8 Конвенції національні органи влади повинні вивчати сутність кожного запиту. При вирішенні питання мають враховуватися небезпечність особи, його поведінка, характер злочину, гарантії повернення у в`язницю, можливість альтернативних рішень для того, щоб задовольнити запит особи.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_9 інкриміновано вчинення тяжкого й особливо тяжкого насильницьких злочинів проти здоров`я та життя людей із непоправними наслідками у вигляді заподіяння смерті людині. ОСОБА_9 загрожує покарання за санкцією п.п.7, 12 ч.2 ст.115 КК України в разі визнання його винуватим у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавленням волі.

За вироком місцевого суду ОСОБА_9 визнано винуватим і засуджено за те, що він 14 вересня 2019 року приблизно о 21 годині, перебуваючи біля туалету на території кафе-бару «Кордон», розташованого в парку «Воїнів Інтернаціоналістів» по просп. Лесі Українки в м. Кременчук, зустрів візуально знайомого ОСОБА_13 та між ними виникла сварка на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин через раніше виниклий конфлікт. Під час сварки у ОСОБА_9 виник протиправний умисел, спрямований на умисне заподіяння ОСОБА_13 тілесних ушкоджень. ОСОБА_9 , діючи з прямим умислом, з мотивів особистої неприязні, після того як потерпілий від удару невстановленої слідством особи в спину упав на землю, почав наносити йому численні удари ногами в праву частину голови й обличчя.

Унаслідок цих протиправних дій ОСОБА_9 ОСОБА_13 заподіяно: тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент спричинення, у вигляді: переломів передньої, задньої, нижньої стінок гайморової пазухи, перелому нижньої стінки правої орбіти з переходом лінії перелому на велике крило клиновидної кістки справа; легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, правостороннього гематосинусу, міжтканьової емфіземи обличчя справа, підшкірних гематом м`яких тканин голови, лобної області, правої вилицевої області, вушної раковини справа; легкі тілесні ушкодження у вигляді: крововиливу в білкову оболонку правого ока, параорбітальної гематоми справа. Після вчинення злочину ОСОБА_9 з місця злочину зник.

11 квітня 2020 року приблизно о 22 годині 50 хвилин ОСОБА_10 разом зі своїм приятелем ОСОБА_9 перебували в магазині «Продукти» за адресою: пр. Л. Українки, буд. 3 м. Кременчук Полтавської обл. Біля входу в магазин ОСОБА_9 з хуліганських спонукань, спровокував конфлікт із раніше незнайомим ОСОБА_14 , у ході якого ОСОБА_9 й ОСОБА_14 вийшли з магазину на вулицю та продовжили розмовляти там. Через деякий час за ними на вулицю вийшов ОСОБА_10 .

На вулиці біля будинку №3 по пр. Лесі Українки в м. Кременчук між ОСОБА_14 з одного боку та ОСОБА_9 й ОСОБА_10 з іншого боку виник конфлікт, під час якого в ОСОБА_9 та ОСОБА_10 без будь-яких причин виник раптовий умисел на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень та смерті ОСОБА_14 , тобто з хуліганських мотивів. З цією метою ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи на виконання свого спільного злочинного умислу, діючи з прямим умислом, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства й прийнятих в ньому правил поведінки: ігноруючи існуючі в суспільстві правила поведінки й моральності, знаходячись в громадському місці: на вулиці біля магазину, діючи з особливою зухвалістю і винятковим цинізмом, нанесли ОСОБА_14 численні удари кулаками в голову й тулуб та повалили його на землю, після чого продовжили наносити потерпілому ОСОБА_14 множинні удари ногами у взутті й руками по голові та тулубу.

Внаслідок цих злочинних дій ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ОСОБА_14 було заподіяно: відкриту черепно-мозкову травму у вигляді: саден в лобній ділянці зліва з переходом на ліву скроневу ділянку, в ділянці зовнішнього кута лівого ока; саден на тлі синців у лобній ділянці по центру, в лобній ділянці справа з переходом на праву виличну ділянку та ділянку правої щоки, на спинці носа; синців у правій навколоочній ділянці, на слизовій оболонці верхньої губи зліва, на слизовій оболонці нижньої губи зліва, у верхній частині шиї по задній поверхні, з переходом на праву завушну ділянку, на тлі припуханням м`яких тканин; крововиливів у сполучнотканинні оболонки очей; неповного відриву носового хряща від носових кісток; крововиливів у скроневі м`язи; крововиливів у м`які тканини обличчя; крововиливів у м`які покриви голови в лобній ділянці та в лобно-скроневих ділянках; лінійні переломи кісток склепіння та основи мозкового черепу, кісток лицевого черепу, які утворюють фрагмент черепу; крововиливу під м`яку мозкову оболонку лівої скроневої частки головного мозку; закритої тупої травми грудей у вигляді: розгинального перелому дев`ятого лівого ребра по заднє-підпаховій лінії, з крововиливом довкола; крововиливу в проекції п`ятого та шостого грудних хребців; забою струсу легень; двох саден на правій кисті; синця на правій кисті з переходом на праве передпліччя; двох синців на лівому передпліччі; крововиливу в проекції 1-3-х поперекових хребців.

При цьому, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , наносячи удари в голову й тулуб ОСОБА_14 , розуміли, що вони є значно сильнішими за нього. Ураховуючи масивність травм, отриманих від вказаних тілесних ушкоджень, ОСОБА_14 був не в змозі чинити їм фізичний опір і через декілька хвилин, від заподіяної ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відкритої черепно-мозкової травми помер на місці вчинення злочину.Затим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зникли з місця події.

ОСОБА_9 неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень із призначенням йому покарання у вигляді позбавлення волі.

У заявах порушується питання про надання обвинуваченому ОСОБА_9 короткочасного виїзду тривалістю однієї доби під конвоєм та надання дозволу на перевезення обвинуваченого ОСОБА_9 під конвоєм у м. Кременчук.

Разом з тим, стороною захисту як у заявах, так і в судовому засіданні апеляційної інстанції не вказано місце, де саме відбуватиметься поховання (конкретне кладовище та його адресу), не надано жодних доказів про: те, що поховання здійснюватиметься в зазначені стороною захисту дату й час; місце поховання.

Це, окрім того, позбавляє можливості перевірити наявність укриттів та гарантування безпеки ОСОБА_9 й осіб, якими забезпечуватиметься його конвоювання, в умовах воєнного стану.

Водночас підлягає врахуванню складна безпекова ситуація в м. Кременчук Полтавської обл., який піддається обстрілам держави-агресора в умовах збройної агресії проти України та значно територіально віддалений від м. Полтава.

Окрім того, у відповідь на запит апеляційного суду командиром Військової частини НОМЕР_1 повідомлено про те, що військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України не уповноважена здійснювати конвоювання обвинувачених до інших місць аніж тих, що визначені в Інструкції з організації конвоювання та тримання в судах обвинувачених (підсудних), засуджених за вимогою судів наказу Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України, Верховного Суду України, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Державної судової адміністрації України, Генеральної прокуратури України від 26 травня 2015 року №613/785/5/30/29/67/68, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 червня 2015 за № 698/27143. У зв`язку з цим забезпечення короткочасного виїзду обвинуваченого ОСОБА_9 для участі в церемонії поховання не є можливим.

Ураховуючи те, що сторона захисту як у заявах, так і в судовому засіданні апеляційної інстанції не вказала місце, де саме відбуватиметься поховання (конкретне кладовище та його адресу), не надала жодних доказів про: те, що поховання здійснюватиметься в зазначені стороною захисту дату й час; місце поховання, зважаючи на наведені вище обставини в їх сукупності щодо особи обвинуваченого, інкримінованих йому злочинів, обставини воєнного стану, особливості процедури його конвоювання, колегія суддів дійшла висновку про наявність вагомих обставин, які свідчать про необхідність відмови в задоволенні заяв захисника.

Керуючись ст.ст.376, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Заяви захисника ОСОБА_7 , у інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , про надання обвинуваченому ОСОБА_9 короткочасного виїзду тривалістю однієї доби під конвоєм та надання дозволу на перевезення обвинуваченого ОСОБА_9 під конвоєм у м. Кременчук для участі в церемонії поховання залишити без задоволення.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4