Провадження № 1-кс/638/2598/25
УХВАЛА

Іменем України

16 жовтня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування № 0000143 від 16.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, про арешт майна,

встановив:

До Шевченківського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування № 0000143 від 16.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, про арешт майна.

Клопотання обґрунтоване тим, що У провадженні СВ Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000143 від 16.06.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , головний спеціаліст відділу безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області, налагодив злочинну схему отримання неправомірної вигоди.

У травні 2025 року, точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи в інтересах суб`єктів підприємницької діяльності з метою отримання інформації щодо процедури державної реєстрації потужностей з виробництва звернувся до раніше знайомого йому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував на посаді головного спеціаліста відділу безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Харківського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області, та домовився про зустріч.

У цей час, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на власне незаконне збагачення, а саме на одержання від ОСОБА_5 грошових коштів як неправомірної вигоди, поєднане з вимаганням за можливість вчинення ним дій, направлених на прийняття рішення про державну реєстрацію потужностей.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи, що у відповідності до його посадової інструкції до його обов`язків входить здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин, у тому числі під час ввезення (пересилання) на митну територію України, іншими об`єктами санітарних заходів, що пов`язані з продуктами тваринного походження, а також потужностями, що використовуються для їх виробництва, переробки, зберігання та обігу, в тому числі під час ввезення (пересилання) на митну територію України, діяльністю суб?єктів господарювання, які здійснюють виробництво, перевезення, зберігання, реалізацію органічної продукції (сировини); внесення інформації щодо відповідних реєстрів потужностей (об`єктів); участь у веденні державного реєстру потужностей ринку, діючи з корисливих мотивів, використовуючи владу та своє службове становище всупереч інтересам служби, висловив ОСОБА_5 вимогу про необхідність переказу 4200 грн. за прийняття рішення про державну реєстрацію потужностей щодо одного суб`єкта підприємницької діяльності на банківський рахунок, який буде надісланий на мобільний телефон ОСОБА_5 , повідомив про перелік документів, які для цього необхідно направити йому на мобільний телефон, і повідомив про негативні наслідки у разі його відмови.

ОСОБА_5 , будучи поставленим в умисно створені ОСОБА_4 умови, за яких він вимушений надати неправомірну вигоду, з метою запобігання негативним наслідкам щодо прав суб`єктів підприємницької діяльності, в інтересах яких він діяв, а саме відмову в державній реєстрації потужності, погодився на таку протиправну пропозицію ОСОБА_4 .

У подальшому, 29.05.2025 о 10 год. 15 хв. ОСОБА_5 у месенжері Viber відправив на номер ОСОБА_4 НОМЕР_1 свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 , ідентифікаційний номер, дані паспорта, місце його реєстрації та електронну адресу.

У другій половині дня 29.05.2025, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 з номеру телефону НОМЕР_2 надійшло повідомлення з номером рахунку НОМЕР_3 .

Після чого, діючи на виконання вимоги ОСОБА_4 , 29.05.2025 о 17 год. 29 хв. ОСОБА_5 через термінал самообслуговування на АЗК SOKAR за адресою: м. Харків, вул. Професора Отамановського, 4 А, відправив 4 200 грн. на карту НОМЕР_3 .

Одержавши від ОСОБА_5 неправомірну вигоду в розмірі 4 200 гривень для себе за прийняття рішення про державну реєстрацію потужностей з виробництва фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 , ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_5 про те, що провадження за наданими документами розпочалось.

У подальшому, 03.09.2025 о 13 год. 13 хв. під час особистої зустрічі з ОСОБА_4 біля магазину «Чудо маркет» по вул. Дерев`янка у місті Харкові ОСОБА_5 поцікавився подальшим порядком проведення державної реєстрації потужностей з виробництва для залишившихся суб`єктів підприємницької діяльності, чиї інтереси він представляє.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на одержання грошових коштів як неправомірної вигоди, поєднаного з вимаганням такої неправомірної вигоди, виконуючи свої службові обов`язки, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_5 , що умови не змінились і висловив вимогу про необхідність переказу 4000 грн. за прийняття рішення про державну реєстрацію потужностей щодо одного суб`єкта підприємницької діяльності на банківський рахунок, який буде надісланий на мобільний телефон ОСОБА_5 , повідомив про перелік документів, які для цього необхідно направити йому на мобільний телефон.

Після чого, діючи на виконання вимоги ОСОБА_4 , 05.09.2025 о 08 год. 03 хв. ОСОБА_5 через месенджер Telegram на номер ОСОБА_4 НОМЕР_1 направив виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на ФОП ОСОБА_7 та адрес його електронної поштової скриньки.

05.09.2025 об 11 год. 45 хв. ОСОБА_8 у месенджері Viber з номера НОМЕР_2 прийшло повідомлення з номером рахунку НОМЕР_3 .

Діючи на виконання вимоги ОСОБА_4 , 05.09.2025 о 14 год. 12 хв. ОСОБА_5 на АЗК SOCAR за адресою: м. Харків, вул. Професора Отамановського, 4 А, за допомогою терміналу самообслуговування вніс грошові кошти у сумі 4 000 грн. на рахунок НОМЕР_3 .

Одержавши від ОСОБА_5 неправомірну вигоду в розмірі 4 000 гривень для себе за прийняття рішення про державну реєстрацію потужностей з виробництва фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 , ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_5 про те, що провадження за наданими документами розпочалось.

18.09.2025 о 12 год. 00 хв. під час зустрічі з ОСОБА_5 біля будівлі за адресою: м. Харків, пров. Мовчанівський, 31, ОСОБА_4 передав останньому повідомлення про прийняте рішення про державну реєстрацію потужності на ФОП ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_7 .

ОСОБА_5 поцікавився подальшим порядком проведення державної реєстрації потужностей з виробництва для залишившихся трьох суб`єктів підприємницької діяльності, чиї інтереси він представляє.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на одержання грошових коштів як неправомірної вигоди, поєднаного з вимаганням такої неправомірної вигоди, виконуючи свої службові обов`язки, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_5 , що умови не змінились і висловив вимогу про необхідність переказу 12 000 грн. за прийняття рішення про державну реєстрацію потужностей для трьох суб`єктів підприємницької діяльності на банківський рахунок, який буде надісланий на мобільний телефон ОСОБА_5 , повідомив про перелік документів, які для цього необхідно направити йому на мобільний телефон.

Після чого, діючи на виконання вимоги ОСОБА_4 , 23.09.2025 об 11 год. 00 хв. ОСОБА_5 через месенджер Telegram на номер ОСОБА_4 НОМЕР_1 направив виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на ФОП ОСОБА_9 , ТОВ «Глобал трак» та ФОП ОСОБА_10

24.09.2025 у першій половині дня, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_8 у месенджері Viber з номера НОМЕР_2 прийшло повідомлення з номером рахунку НОМЕР_3 .

Діючи на виконання вимоги ОСОБА_4 , 24.09.2025 о 14 год. 12 хв. ОСОБА_5 на АЗК SOCAR за адресою: м. Харків, вул. Отакара Яроша, за допомогою терміналу самообслуговування вніс грошові кошти у сумі 12 000 грн. на свій особистий рахунок НОМЕР_4 , з якого перерахував вказану суму на рахунок НОМЕР_3 .

Одержавши від ОСОБА_5 неправомірну вигоду в розмірі 12 000 гривень для себе за прийняття рішення про державну реєстрацію потужностей з виробництва ФОП ОСОБА_9 , ТОВ «Глобал трак» та ФОП ОСОБА_10 , ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_5 про те, що провадження за наданими документами розпочалось.

10.10.2025 о 10 год. 20 хв. під час зустрічі з ОСОБА_5 біля будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 передав останньому повідомлення про прийняте рішення про державну реєстрацію потужності на ФОП ОСОБА_9 , ТОВ «Глобал трак» та ФОП ОСОБА_10 .

Крім цього, 10.10.2025 у період часу з 12 год. 45 хв. по 14 год. 10 хв., слідчим СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_11 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 ., під час обшуку вилучено: мобільний пристрій POCO X3 NFC 128 gb, (M2007J20CG) imei (слот SIM 1) НОМЕР_5 , ICCID (слот SIM 1) НОМЕР_6 , Imei (слот SIM 2) НОМЕР_7 в якому сім карта з м.т НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , який поміщено до спец пакету RAWO018318.

На підставі вищевикладеного, виникає необхідність у застосуванні заходу забезпечення арешту майна.

Вилучені речі визнані речовими доказами та знаходяться в Харківському РУП №3 ГУНП в Харківській області, оскільки містять інформацію, що має істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, та можуть бути використані як докази (відповідно до вимог ст. 98 КПК України).

Прокурор у клопотанні вказав, що вилучені електронні пристрої можуть містити дані (електронне листування, файли, повідомлення, відео, аудіо, документи тощо), що підтверджують факт вимагання та отримання неправомірної вигоди, а також коло осіб, причетних до вчинення злочину.

Також зазначив, що на час звернення з даним клопотанням існують обґрунтовані підстави вважати, що вилучене під час обшуку майно: має безпосереднє відношення до вчиненого кримінального правопорушення; містить дані, що становлять доказову базу у кримінальному провадженні; необхідне для проведення комп`ютерно-технічних експертиз та інших слідчих (розшукових) дій.

Вважає, що не накладення арешту на зазначене майно може призвести до втрати доказової інформації, знищення або зміни вмісту носіїв, що істотно ускладнить встановлення істини у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим просить клопотання задовольнити.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав та просив задовольнити.

Суд, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, вважає доводи переконливими, а клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у провадженні СВ Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000143 від 16.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

10 жовтня 2025 року слідчим було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 ., під час обшуку вилучено: мобільний пристрій POCO X3 NFC 128 gb, (M2007J20CG) imei (слот SIM 1) НОМЕР_5 , ICCID (слот SIM 1) НОМЕР_6 , Imei (слот SIM 2) НОМЕР_7 в якому сім карта з м.т НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , який поміщено до спец пакету RAWO018318.

Зазначений пристрій постановою слідчого від 10.10.2025 було визнано речовим доказом.

Доводи прокурора підтверджуються матеріалами кримінального провадження № 0000143 від 16.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Згідно з ч.1, 2 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якого накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі Бакланов проти Російської Федерації , Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі Фрізен проти Російської Федерації , Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A № 98).

Таким чином, правомірність втручання держави в право на мирне володіння майном у кримінальному провадженні під час застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, повинна бути доведена в суді першої інстанції, а спів розмірність наслідків обмеження права власності бути завданням кримінального провадження, а також можливості застосування найменш обтяжливий спосіб арешту.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Тобто, незастосування тимчасового позбавлення можливості будь-яких осіб відчужувати це майно, може призвести до зникнення, втрати, пошкодження вказаного майна.

Суд погоджується з позицією прокурора щодо того, що вилучений пристрій може містити дані, які підтверджують факт вимагання та отримання неправомірної вигоди.

Враховуючи вищевикладене, майно, на яке прокурор просить накласти арешт, оцінивши потреби досудового розслідування, правову підставу для арешту майна, враховуючи наслідки арешту майна для інших осіб, виходячи із розумності та співмірності обмеження в результаті накладення арешту на майно, завданням кримінального провадження, суд визнає клопотання таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.131, 132, 170, 172, 173 КПК України, суд,-

ухвалив:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на виявлене та вилучене під час проведення обшуку від 10.10.2025 у період часу з 12 год. 45 хв. по 14 год. 10 хв. за адресою: АДРЕСА_2 ., майно третьої особи, а саме: мобільний пристрій POCO X3 NFC 128 gb, (M2007J20CG) imei (слот SIM 1) НОМЕР_5 , ICCID (слот SIM 1) НОМЕР_6 , Imei (слот SIM 2) НОМЕР_7 в якому міститься сім карта з м.т НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , який поміщено до спец пакету RAWO018318, котрий належить ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали про арешт майна не зупиняє її виконання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1