ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 593/987/15-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/194/25 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.3 ст.368 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2025 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі заяву про самовідвід судді,- ВСТАНОВИЛА:

На розгляді Тернопільського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження №11-кп/817/194/25( справа № 593/987/15-к) за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області щодо нього від 23.03.2025 року за ч.3 ст.368 КК України.

Автоматизованою системою документообігу Тернопільського апеляційного суду для розгляду вказаного провадження визначено: суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

До початку апеляційного розгляду від судді-доповідача ОСОБА_2 надійшла заява про самовідвід , яка обгрунтована тим, що вона 24 липня 2015 року у складі колегії суддів Апеляційного суду Тернопільської області постановляла ухвалу у вказаному провадженні про зміну його підсудності, зокрема, направляла його для розгляду по суті з Бережанського районного суду Тернопільської області до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області та в апеляційній скарзі на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області щодо ОСОБА_7 від 23.03.2025 року за ч.3 ст.368 КК України обвинувачений вказує на те, що суд змінюючи підсудність порушив вимоги ч.2 ст.34 КПК України, наведені обставини, на думку судді, у відповідності до вимог п.4 ч.1 ст.75 КПК України унеможливлюють її участь у вказаному кримінальному провадженні.

Заслухавши суддю ОСОБА_2 , яка підтримала подану заяву з викладених у ній мотивів, прокурора, який заперечив щодо її задоволення, вважає що визначені законом підстави для відводу судді відсутні, обвинуваченого, які підтримав подану суддею ОСОБА_2 заяву про самовідвід, дослідивши матеріали провадження, перевіривши доводи поданої заяви про відвід, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

В рішенні Європейського суду у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10.12.2009) зазначено, що наявність безсторонності має визначатися (з огляду на п.1 ст.6 Конвенції) за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається серед інших аспектів, чи забезпечував суд загалом та його склад зокрема відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», від 24.02.93, та «Ветштайн проти Швейцарії» заява № 33958/96). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають відносини, які розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» від 10.06.96). Безсторонність суду визнається, поки не надано доказів протилежного (рішення «Ветштайн проти Швейцарії).

Враховуючи що суддею ОСОБА_2 не приймалось рішення по суті справи, а постановлена нею 24 липня 2015 року ухвала пов`язана виключно з вирішенням процедурного питання, що стосувалось зміни підсудності вказаного кримінального провадження, таке рішення жодним чином не впливає на оцінку вироку суду, не стосується доказів чи встановлених фактичних обставин справи та не може бути підставою для скасування вироку через порушення судом першої інстанції правил підсудності оскільки зміна суду в цій ситуації відбулась відповідно до визначеної законом процедури, а справа розглядалась незалежним і безстороннім судом визначеним законом, таке рішення не перешкоджає подальшому розгляду нею провадження оскільки не вплинуло та не могло вплинути на права та обов`язки обвинуваченого. У відповідності до вимог КПК України спори про підсудність не допускаються. Колегії суддів, яка розглядає апеляційну скаргу обвинуваченого на вирок суду, не потрібно надавати оцінки вироку суду чи доводам обвинуваченого щодо зміни підсудності вказаного провадження оскільки з підстав, передбачених ст.ст.32,34 КПК України для визначення підсудності кримінального провадження, тому вирок суду не може бути скасовано відповідно до пункту 6 ч.2 ст.412 КПК України. Незгода ж обвинуваченого з судовим рішенням не є підставою для відводу судді. Викладені суддею в ухвалі доводи не могли викликати обґрунтовані побоювання, що у нею уже сформувалася думка про вину заявників і що це може позначитися на її безсторонності при розгляді справи по суті оскільки суддею ОСОБА_2 не надавалась оцінка доказам у кримінальному провадження та не встановлювались фактичні обставини справи.

Отже, на переконання колегії суддів заявлений суддею ОСОБА_2 самовідвід не містить жодних обставин, які б свідчили про наявність підстав що передбачені нормами чинного законодавства та обгрунтованих доводів про упередженість судді у результатах даного кримінального провадження. Жодних аргументів, які можуть ставити під сумнів безсторонність судді як з точки зору об`єктивного, такі суб`єктивного критерію у заяві не наведено. Отже, колегія суддів прийшла до висноку про те, що наведені суддею ОСОБА_2 в обгрунтування заяви обставини не містять передбачених п.4 ч.1 ст.75 КПК України підстав для самовідводу судді, а тому у задоволенні поданої нею заяви слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 75, 80, 81 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

В заяві про самовідвід судді ОСОБА_2 відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді