Справа № 504/3389/25
Номер провадження 1-кп/504/707/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2025 рокус-ще Доброслав

Доброславський районний суд Одеської області:

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що подане в межах розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за №0000198 від 30.07.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

на розгляді Доброславського районного суду Одеської області перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В ході судового розгляду, прокурор звернувся до суду з клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи таке тим, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, що передбачений ч. 4 ст. 186 КК України. На думку прокурора існують ризики поза процесуальної поведінки обвинуваченого, які полягають у тому, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, а також продовжити злочинну діяльність та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Перешкодити зазначеним ризикам може продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав вищевказане клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник не заперечували, щодо задоволення клопотання прокурора, проте просили розглянути можливість застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Дослідивши клопотання учасників провадження та вислухавши думки прокурора, захисника обвинуваченого, обвинуваченого суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

На стадії досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи питання доцільності продовження обвинуваченому, саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд виходить з такого.

Суд враховує можливу причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення. Вказане підтверджується сукупністю наявних у кримінальному провадженні матеріалів. Відомості, викладені в реєстрі матеріалів досудового розслідування, а також посилання прокурора в клопотанні на матеріали можуть свідчити про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованого кримінального правопорушення.

Щодо продовження існування передбачених ризиків поза процесуальної поведінки обвинуваченого, то в цій частині суд зазначає про таке.

ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, що передбачене ч.4 ст.186 КК України, яке є тяжким за правилами ст. 12 КК України. Санкція інкримінованого діяння передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років. Обвинувачений є непрацевлаштованим, малолітніх дітей на утриманні не має, не одружений, раніше неодноразово сумий. Доказів наявності тісних соціальних зв`язків у м. Одеса та Одеській області обвинуваченого суду не надано.

В рішенні ЄСПЛ від 26.06.2001 у справі "Ilijkov v. Bulgaria" (§ 80, заява N 33977/96), суд зазначив, що суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

Таким чином, враховуючи тяжкість інкримінованого діяння, а також соціальні зв`язки обвинуваченого ОСОБА_4 , які не є настільки міцними, щоб унеможливити його втечу від суду, ризик переховування від суду останнього є надвисоким.

Також є доведеним ризик незаконного впливу на свідків кримінального провадження, оскільки свідки у цьому провадженні судом не допитані, а тому вільне пересування обвинуваченого в просторі ставить під загрозу здобуття об`єктивних доказів судом. Обвинувачений вмовлянням, погрозами, підкупом чи шантажем може спонукати свідків надати вигідні для нього покази.

Судом взято до уваги встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, окрім порядку отримання показань, визначеного ст. 615 КПК України (ч. 4 ст. 95 КПК України).

У зв`язку із викладеним вище суд зазначає, що ризик впливу на свідків може існувати не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, але й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань свідків та їх дослідження.

Доведеним є ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, так як обвинувачений раніше неодноразово судимий, на час затримання офіційно не працював.

Враховуючи наведене, а також наявності реального ризику переховування від суду, незаконного впливу на свідків, а також продовження злочинної діяльності на даному етапі кримінального провадження саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого і зможе запобігти ризикам, що доведені прокурором.

Застосування інших запобіжних заходів, як то домашній арешт чи особисте зобов`язання суд вважає за неможливе, з огляду на вищевказані обставини.

При цьому, враховуючи покарання, що загрожує обвинуваченому, можливе вчинення кримінального правопорушення в період іспитового строку, беручи до уваги його вік, стан здоров`я, притягнення до кримінальної відповідальності у минулому, ризик повторення протиправної поведінки, а також наявність ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, клопотання прокурора слід задовільнити.

Керуючись правилами ч. 5 ст. 182 КПК України, ст. 183 КПК України, суд знаходить правові підстави для визначення обвинуваченому застави, в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 гривень, оскільки внесення застави в такому розмірі буде достатнім для забезпечення виконання обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись статтями 176, 177, 178, 183, 184, 194, 197, 331, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах слідчого ізолятору до 20.11.2025 року включно.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ним обов`язків, визначених КПК України.

Заставу визначити у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що станом на 01.01.2025 складає 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України в Одеській області.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у разі внесення застави та з моменту звільнення його з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися із Одеського району Одеської області без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до Головного управління ДМС в Одеській області вул. Преображенська, 44, м. Одеса, 65045 документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд до України.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено 23.09.2025 о 15 год. 00 хв.

Суддя: ОСОБА_1