Провадження № 1-кс/201/5260/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2025 року Соборний районний суд міста Дніпра

у складі: судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соборного районного суду міста Дніпра заяву захисника адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від участі у розгляді скарги захисника адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра, у кримінальному провадженні, відомості про яке 11 листопада 2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000119, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Соборного районного суду міста Дніпра перебуває скарга захисника адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра, у кримінальному провадженні, відомості про яке 11 листопада 2024 року внесені до Єдиного ОСОБА_4 .

Захисником адвокатом ОСОБА_3 було заявлено відвід слідчому судді ОСОБА_4 , в обґрунтування якого останнім було зазначено, що слідчим суддею ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні було постановлено ухвалу від 05 лютого 2025 року про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. У вказаній ухвалі слідчий суддя ОСОБА_4 встановив наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , при цьому, слідчий суддя не врахував, що наявна в матеріалах кримінального провадження довідка Державної прикордонної служби України підтверджує алібі ОСОБА_5 на момент вчинення кримінального правопорушення невідомими особами, у зв`язку з чим, існують об`єктивні сумніви у неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні.

Учасники кримінального провадження та особа, якій було заявлено відвід у судове засідання не з`явились, про дату, місце та час розгляду відводу були повідомлені належним чином, що не перешкоджає розгляду даної заяви за їх відсутності.

Дослідивши заяву про відвід слідчого судді, а також ознайомившись з матеріалами провадження в частині заявленого слідчому судді ОСОБА_6 відводу, суд доходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Положеннями ч. 1 ст. 75 КПК України встановлений вичерпний перелік підстав, які перешкоджають подальшому розгляду слідчим суддею кримінального провадження, зокрема: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумніви у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, суду для розгляду справи.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначено засади самостійності судді при здійсненні ним процесуальної діяльності, а саме те, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції України, Законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Так, одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

Беззаперечно, інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Водночас, такий інститут не є інструментом перегляду судового рішення чи додаткового роз`яснення мотивів його ухвалення. Незгода з судовим рішенням має втілюватися у його апеляційному оскарженні або, якщо рішення окремому оскарженню не підлягає, - у включенні заперечень проти таких рішень до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України. Таким чином, незгода учасника кримінального провадження із судовим рішенням не може бути розцінена як прояв упередженості суду, а тому не може бути підставою для його відводу.

Процесуальні рішення судді, їх зміст та форма, не можуть бути підставою для відводу судді. Незгода з рішеннями судді має здійснюватись у порядку, передбаченому чинним процесуальним законодавством України, яким передбачено процедуру оскарження будь-яких процесуальних рішень судді окремо або разом з кінцевим процесуальним рішенням по кримінальному провадженню з наведенням мотивів такої незгоди, а заперечення на ухвалу суду, що не підлягає оскарженню, можна включити до апеляційної скарги на рішення суду за наслідками розгляду справи.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах суду від 10 травня 2018 року (справа №800/592/17) та від 01 жовтня 2018 року (справа № 9901/673/18). В ухвалі від 18 грудня 2018 року у справі № 910/2968/18 Верховний Суд визнав відвід завідомо безпідставним, а його заявлення зловживанням процесуальними правами, оскільки вказаний відвід по суті «є висловленням незгоди з процесуальним рішенням Верховного Суду після того, як суд мотивував таке рішення».

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Аналізуючи вищезазначені обставини, що виключають участь слідчого судді ОСОБА_4 у розгляді скарги, а також зіставляючи їх з доводами заявника, через які останній вважає, що слідчий суддя ОСОБА_4 не може брати участь у розгляді скарги на бездіяльність прокурора, суд приходить до висновку, що заявлені підстави не містять в собі будь-яких відомостей, щодо можливої упередженості судді під час розгляду скарги, не ставлять під сумнів об`єктивність суду, а також не вказують на будь-які інші підстави передбачені законом для відводу слідчого судді, а отже, твердження сторони захисту зводяться до незгоди із процесуальними діями і рішеннями судді ОСОБА_4 , правильність яких може бути перевірена лише в процесуальному порядку в ході їх оскарження до судів вищих інстанцій, у зв`язку із чим, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про відвід слідчого судді при розгляді зазначеної скарги на бездіяльність прокурора.

Керуючись ст.ст. 75-76, 80-81, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви захисника адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від участі у розгляді скарги захисника адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра, у кримінальному провадженні, відомості про яке 11 листопада 2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000119 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1