УХВАЛА

19 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 463/8744/25

провадження № 13-88 зк 25

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ,

розглянула касаційну скаргу ОСОБА_20 на судові рішення у справі № 463/8744/25 та заяву ОСОБА_20 про перегляд судових рішень за виключними обставинами,

УСТАНОВИЛА:

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_20 звернулась до слідчого судді із скаргою на постанову дізнавача ВД Львівського районного управління поліції № 1 ГУ НП у Львівській області від 11 вересня 2025 року про відмову у визнанні її потерпілою у кримінальному провадженні

№ 0000784 від 11 вересня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172 Кримінального кодексу України (далі - КК України). У скарзі ОСОБА_20 просила слідчого суддю скасувати оскаржувану постанову, вважаючи її незаконною, невмотивованою, необґрунтованою та постановленою без проведення належного досудового розслідування.

Слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ухвалою від 18 вересня 2025 року відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_20 на постанову дізнавача ВД Львівського районного управління поліції № 1 ГУ НП у Львівській області

від 11 вересня 2025 року про відмову у визнанні ОСОБА_20 потерпілою у кримінальному провадженні № 0000784 від 11 вересня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172 КК України. Слідчий суддя мотивував прийняте рішення тим, що скаржником не доведено будь-якими доказами як факту спричинення шкоди, так і розміру шкоди, що була завдана, або могла бути завдана кримінальним правопорушенням.

Львівський апеляційний суд ухвалою від 22 вересня 2025 року відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_20 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 18 вересня 2025 року з тих підстав, що її перегляд в апеляційному порядку законом не передбачено, відповідно до

частини четвертої статті 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).

Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду (далі - Касаційний кримінальний суд) ухвалою від 25 вересня 2025 року на підставі пункту 2 частини другої статті 428 КПК України відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_20 на ухвалу Львівського апеляційного суду

від 22 вересня 2025 року. Вказав, що апеляційний суд, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Ухвалою від 13 жовтня 2025 року Касаційний кримінальний суд відмовив у відкритті касаційного провадження за заявою (скаргою) ОСОБА_20 про перегляд ухвали Касаційного кримінального суду від 25 вересня 2025 року, керуючись частиною другою статті 428 КПК України.

Не погоджуючись із рішеннями попередніх судів, ОСОБА_20 зверталась до Великої Палати Верховного Суду (далі - Велика Палата) із касаційною скаргою, в якій, серед іншого, просила скасувати вищевказані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і направити матеріали кримінального провадження № 0000784 для нового розгляду в суд першої інстанції іншому слідчому судді.

Перевіривши подану касаційну скаргу та копії судових рішень, Велика Палата ухвалою від 29 жовтня 2025 року відмовила у прийнятті її до розгляду на підставі статей 19 Конституції України, 4341, 4342 КПК України.

ОСОБА_20 вкотре звернулася до Касаційного кримінального суду, подавши касаційну скаргу, яку адресувала Великій Палаті , із клопотанням передати її вказаному адресату, також вона подала заяву про перегляд судових рішень за виключними обставинами, посилаючись на положення статті 4342 КПК України.

Касаційний кримінальний суд ухвалою від 03 листопада 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_20 про перегляд судових рішень у справі № 463/8744/25 та її заяву про перегляд судових рішень за виключними обставинами передав до Великої Палати.

У касаційній скарзі ОСОБА_20 просить скасувати ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 18 вересня 2025 року, ухвали Львівського апеляційного суду від 22 вересня 2025 року та Касаційного кримінального суду від 25 вересня 2025 року і 13 жовтня 2025 року, а матеріали кримінального провадження № 0000784 направити для розгляду до суду першої інстанції в іншому складі. Також просить зобов`язати Львівське РУП

№ 1 ГНП у Львівській області і процесуального прокурора встановити причини умисного невнесення відомостей за її заявою від 02 липня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) в порядку статті 214 КПК України протягом 24 годин і не проведення досудового розслідування; винних притягнути до відповідальності; провести досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000784 від 11 вересня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першої статті 172 КК України та визнати її потерпілою у цьому кримінальному провадженні. Посилається те, що внесення відомостей до ЄРДР лише після судової ухвали

від 01 вересня 2025 року (справа № 463/6115/25) є умисним невиконанням чинного законодавства України та судового рішення.

Обґрунтовуючи заяву з клопотанням про перегляд судових рішень за виключними обставинами ОСОБА_20 зазначає, що справа містить виключну правову проблему, яка полягає у відсутності єдності судової практики щодо застосування статей 55, 56, 214 КПК України, зокрема, порядку визнання особи потерпілою та забезпечення судового контролю за невнесенням відомостей до ЄРДР; системній бездіяльності органів досудового розслідування, порушенні конституційного права на судовий захист та наявності суспільно важливого аспекту - невиконання судових рішень і відмови у визнанні потерпілою в умовах воєнного стану, що становить загрозу принципу верховенства права. З огляду на це, вважає, що справа має значення для формування єдиної судової практики та забезпечення реалізації конституційних гарантій прав громадян.

Перевіривши наведені у касаційній скарзі та заяві доводи, Велика Палата дійшла таких висновків.

Відповідно до статті 19 Конституції України Велика Палата діє виключно в межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений законом.

Частина третя статті 33 КПК України передбачає, що кримінальне провадження у касаційній інстанції здійснює Верховний Суд.

Згідно пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 424 КПК України у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.

Згідно із частиною першою статті 36, пунктом 1 частини другої статті 45 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів»

(далі - Закон № 1402-VIII) Верховний Суд забезпечує сталість та єдність судової практики в порядку та спосіб, визначені кримінальним процесуальним законом, котрий імперативно встановлює випадки, в яких перегляд судових рішень здійснює саме Велика Палата, а також правові підстави для цього.

В аспекті кримінальної юрисдикції ці норми кореспондують з приписами

КПК України, в яких чітко врегульовано випадки здійснення кримінального провадження саме Великою Палатою . Зокрема, Велика Палата уповноважена переглядати: судові рішення за виключними обставинами з підстави, визначеної пунктом 2 частини третьої статті 459 КПК України; ухвалені нею рішення з підстав, передбачених пунктами 1 та 3 частини третьої статті 459 цього Кодексу

(частина п`ята статті 33 КПК України), і за нововиявленими обставинами (частина четверта статті 33 цього Кодексу); судові рішення, передбачені статтею 424 КПК України, в касаційному порядку - лише в разі передачі кримінального провадження на розгляд цієї палати за процедурою статей 4341, 4342 КПК України для відступу від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду або якщо Суд, який розглядає кримінальне провадження в касаційному порядку дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Крім того, згідно з приписами частини п`ятої статті 4341, частини першої

статті 4342 КПК України питання про передачу на розгляд Великої Палати провадження, яке розглядається в касаційному порядку, вирішує Касаційний кримінальний суд за власною ініціативою або за клопотанням учасників справи, а сторони кримінального провадження не наділені правом безпосередньо звертатися до Великої Палати з метою перегляду судових рішень за вказаною процедурою.

ОСОБА_20 вкотре звернулась до Касаційного кримінального суду з клопотанням про передачу кримінального провадження на розгляд Великої Палати, який з метою виключення сумнівів щодо перешкоджання розгляду процесуальних звернень ОСОБА_20 саме Великою Палатою, якій і адресовані процесуальні звернення, передав їх на розгляд до Великої Палати.

Доводи ОСОБА_20 по суті зводяться до її незгоди з вказаними судовими рішеннями та вимоги про їх повторний перегляд з метою інакшого вирішення.

Крім того, Велика Палата звертає увагу ОСОБА_20 на те, що Велика Палата не уповноважена зобов`язувати правоохоронні органи вчиняти певні дії або ініціювати притягнення осіб до кримінальної відповідальності.

З урахуванням наведеного у прийнятті до розгляду Великою Палатою касаційної скарги та заявиОСОБА_20 необхідно відмовити.

Враховуючи викладене вище та керуючись статтею 19 Конституції України, частиною другою статті 45 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», статтями 33, 4341, 4342 КПК України, Велика Палата

УХВАЛИЛА:

Відмовити у прийнятті до розглядуВеликою Палатою Верховного Суду касаційної скарги ОСОБА_20 на судові рішення у справі № 463/8744/25 та заяви ОСОБА_20 про перегляд судових рішень за виключними обставинами.

Касаційну скаргу ОСОБА_20 , її заяву й усі додані до них матеріали повернути особі, яка їх подала.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_11

ОСОБА_3 ОСОБА_12

ОСОБА_4 ОСОБА_13

ОСОБА_5 ОСОБА_14

ОСОБА_6 ОСОБА_15

ОСОБА_7 ОСОБА_16

ОСОБА_23 ОСОБА_17

ОСОБА_9 ОСОБА_18

ОСОБА_10 ОСОБА_19