УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваної - адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого 2-го відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області капітана юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні - заступником начальника відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000955 від 06.08.2025 року стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дубровиця Рівненської області, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , одруженої, раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.111 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого 2-го відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області капітана юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні - заступником начальника відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000955 від 06.08.2025, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.111 КК України.

Клопотання мотивоване наступним.

24.08.1991 Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. Згідно з указаним документом, територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і Російська Федерація (далі - РФ). Статтями 1, 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

22.02.2022 Президент РФ, реалізовуючи злочинний план, направив до Ради Федерації звернення про використання збройних сил РФ за межами РФ, яке було задоволено.

24.02.2022 Президент РФ, оголосив про рішення розпочати «спеціальну військову операцію» в Україні.

У подальшому близько 05 год 00 хв 24.02.2022 збройні сили РФ спільно з підрозділами НЗФ так званих «ДНР» і «ЛНР» здійснили інтенсивні ракетно-бомбові та артилерійські обстріли по військовим та цивільним об`єктам на всій території України, перетнули державний кордон України та вторглися на територію суверенної держави Україна на ділянках Чернігівської, Сумської, Харківської, Луганської, Донецької та Херсонської областей, тобто розпочали відкритий міжнародний збройний конфлікт проти України.

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який діє на даний час.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що громадяни України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою, в умовах воєнного стану вступили в злочинну змову з невстановленим представником іноземної держави - РФ та здійснювали протиправну діяльність на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності та державній безпеці України.

Зокрема, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 23.07.2025, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, використовуючи мобільний телефон марки «iPhone», IMEI: НОМЕР_1 , який перебував у його користуванні, використовуючи програму для обміну миттєвими повідомленнями «Telegram», у якій останній зареєстрував акаунт з іменем користувача « ОСОБА_9 » до якого прив`язав номер мобільного телефону « НОМЕР_2 », де в ході листування вступив в злочинну змову з зазначеним невстановленим представником іноземної держави - РФ, який з метою прикриття своєї діяльності використовував акаунт у програмі для обміну миттєвими повідомленнями «Telegram» з іменем користувача « ОСОБА_10 », з метою вчинення дій на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності та державній безпеці України шляхом надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Так, за попередньою злочинною домовленістю із невстановленим представником іноземної держави - РФ, ОСОБА_8 повинен був за грошову винагороду здійснювати самостійно або за сприянням інших осіб збір необхідної інформації, що полягав у здійсненні фото та відео фіксації наслідків ракетних обстрілів, місць перебування систем протиповітряної оборони Збройних Сил України (далі - ЗСУ), переміщення залізничного транспорту, місць розташування об`єктів критичної інфраструктури, а також вчиняти інші дії, спрямовані на надання представникам країни агресора допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, та в подальшому за допомогою власного акаунту з іменем користувача « ОСОБА_11 », закріпленим за номером мобільного телефону « НОМЕР_2 », передавати зібрану інформацію невстановленому представнику іноземної держави, який використовує обліковий запис у програмі для обміну миттєвими повідомленнями «Телеграм» з іменем користувача « ОСОБА_10 ».

При цьому, ОСОБА_8 усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх подальші негативні наслідки, будучи обізнаним, що отримує завдання від представників спеціальних служб РФ, з корисливих мотивів за грошову винагороду, погодився здійснювати фото та відео фіксацію наслідків ракетних обстрілів, місць перебування систем протиповітряної оборони ЗСУ, переміщення залізничного транспорту, місць розташування об`єктів критичної інфраструктури, а також вчиняти інші дії, спрямовані на надання представникам країни агресора допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, отримуючи за вказані протиправні дії грошову винагороду з боку представників РФ.

Надалі, встановлено, що ОСОБА_8 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 23.07.2025, з метою ефективнішого виконання завдань поставлених представником іноземної держави - РФ, вирішив залучити до вказаної протиправної діяльності свою дружину громадянку України - ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій в ході спілкування довів злочинний план, який полягав зборі необхідної інформації для представника іноземної держави - РФ, який використовує обліковий запис у програмі для обміну миттєвими повідомленнями «Телеграм» з іменем користувача « ОСОБА_10 », а саме: здійснення фото та відео фіксації наслідків ракетних обстрілів, місць перебування систем протиповітряної оборони ЗСУ, переміщення залізничного транспорту, місць розташування об`єктів критичної інфраструктури, а також вчинення інших дій, спрямованих на надання представникам країни агресора допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, на що ОСОБА_5 керуючих корисливим мотивом спрямованим на отримання матеріальної вигоди, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх подальші негативні наслідки, погодилась на спільне вчинення злочину.

Водночас, з метою приховування своєї протиправної діяльності та отримання грошової винагороди від представника іноземної держави - РФ за надання допомоги у проведенні підривної діяльності проти України, ОСОБА_8 надав останньому реквізити спільного з ОСОБА_5 криптогаманця для отримання коштів.

Надалі, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 31.08.2025, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 отримали завдання від невстановленого представника іноземної держави - РФ щодо здійснення підривної діяльності, спрямованої на шкоду обороноздатності, державній безпеці та суверенітету України.

Так, це завдання полягало встановленні технічного засобу відеокамери поблизу військової частини № НОМЕР_3 , яка розташована у АДРЕСА_3 , а також у наданні зазначеному невстановленому представнику іноземної держави доступу до відеокамери в режимі віддаленого онлайн-доступу через мережу Інтернет із використанням встановленої SIM-карти з номером НОМЕР_4 .

В подальшому, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 31.08.2025 року, на виконання вказівки представника іноземної держави - РФ, з метою виконання злочинного плану, орендували квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , яка розташована поблизу військової частини № НОМЕР_3 .

Надалі, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб придбала технічний засіб - відеокамеру «4G Camera» з № LADG0027248BWCS, а також SIM-карту оператора мобільного зв`язку «Київстар», з номером НОМЕР_4 та доставила їх за місце розташування орендованої квартири у м Бориспіль, де в подальшому разом з ОСОБА_8 здійснили підключення та налаштування вказаної відеокамери.

В свою чергу, реалізуючи вказане завдання ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою з та у присутності ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 31.08.2025, перебуваючи у орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_4 , на балконі, на підвіконні встановив картонну коробку у середині з вищевказаною відеокамерою «4G Camera», об`єктив якої було встановлено в попередньо вирізаний отвір на коробці та який був направлений у бік місця розташування військової частини № НОМЕР_3 , та в подальшому надав доступ зазначеному невстановленому представнику держави-агресора до відеокамери в режимі віддаленого онлайн-доступу через мережу Інтернет із використанням встановленої SIM-карти з номером НОМЕР_4 .

Так, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , які діяли за попередньою змовою між собою, у період часу 31.08.2025 по 11.09.2025, забезпечили доступ невстановленому представнику держави-агресора, до здійснення онлайн фіксування місця розташування складських та інших приміщень, які розташовані на території військової частини № НОМЕР_3 у АДРЕСА_3 , за результатом чого 08.09.2025 на території вказаної військової частини відбулось влучання безпілотного літального апарату та пошкоджено 32 інженерно захисні споруди.

Таким чином, зібравши та передавши вказану інформацію представнику іноземної держави, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 своїми умисними діями надали йому допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Враховуючи викладене, ОСОБА_5 підозрюється у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України шляхом надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.

11.09.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано на підставі п.2 ч.1 ст.208 КПК України, а саме: якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа вчинила злочин передбачений ч.2 ст.111 КК України.

12.09.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.111 КК України. Вказане повідомлення про підозру було вручено особисто ОСОБА_5 у присутності захисника.

В подальшому, 12.09.2025 слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_12 винесено ухвалу у справі № 760/25275/25 згідно якої до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 09.11.2025 включно.

На переконання ініціатора клопотання, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого їй кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

У органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_5 вчинила особливо тяжкий злочини, за який відповідно до ч.2 ст.111 КК України передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк 15 років або довічного позбавлення волі, з конфіскацією майна або без такої.

На переконання ініціатора клопотання, відносно ОСОБА_5 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою оскільки, існують ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК України та, які вказують на те, що підозрювана може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадженні; незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні; вчиняти інше кримінальне правопорушення; намагатися перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.

У судовому засіданні прокурор підтримала подане клопотання та просила його задовольнити з підстав зазначених у ньому.

Захисник - адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечувала. Вважала ризики зазначені стороною обвинувачення, не обґрунтованими, просила змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжних захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладанням на підозрювану обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Підозрювана ОСОБА_5 підтримала позицію свого захисника.

Вислухавши доводи учасників судового розгляду клопотання, дослідивши матеріали клопотання, а саме: рапорт про вчинення кримінального правопорушення № 8784 від 02.08.2025 (а.с.16); матеріали щодо виконання доручення №51/1/2-2221мп від 06.08.2025 (а.с.20-22); матеріали щодо виконання доручення №51/1/2-2222мп від 06.08.2025 (а.с.28-30); протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 09.09.2025 (а.с.31-35); протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 11.09.2025 (а.с.36-41); протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 08.09.2025 (а.с.44-46); письмові пояснення ОСОБА_15 від 08.09.2025 (а.с.47-48); протокол огляду місця події від 08.09.2025 (а.с.49-51); довідку про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів (а.с.52-58); протоколи за результатами негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 10.09.2025 (а.с.59-70, 71-85); протокол обшуку від 11.09.2025 (а.с.86-94); протокол огляду технічного пристрою від 11.09.2025 (а.с.95-136); протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 11.09.2025 (а.с.140-143); протокол допиту підозрюваної ОСОБА_5 від 11.09.2025 (а.с.145-149); протокол додаткового допиту підозрюваної ОСОБА_5 від 30.10.2025 (а.с.153-162); протокол тимчасового доступу до речей і документів від 06.10.2025 (а.с. 164-166); протокол тимчасового доступу до речей і документів від 20.10.2025 (а.с. 167-169); повідомлення про підозру від 12.09.2025 (а.с.181-187) та інші матеріали в їх сукупності та своєму взаємозв`язку, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Положенням ч. 1 ст. 194 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000955 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06.08.2025, за підозрою ОСОБА_8 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст.28 ч.2 ст.111 КК України.

12.09.2025 року слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який закінчується о 24 год. 00 хв. 09.11.2025 року.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

На обґрунтування оголошеної ОСОБА_5 , підозри, слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази та інші матеріали кримінального провадження в їх копіях, які на думку слідчого судді, обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваної ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої їй підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами стосовно підозрюваного, а мотиви за обставинами справи могли вбачатися переконливими та відповідними.

Беручи до уваги, що встановленні ризики, під час застосування ухвалою слідчого судді ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, частково існують на даний час, а саме:

Наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що повідомлена підозра повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження, а максимальна санкція статті кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 15 до довічного позбавлення волі, з конфіскацією майна. Тобто, перебуваючи на волі ОСОБА_5 може переховуватись від органів слідства та суду, усвідомивши невідворотність значного строку покарання за вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Врахування тяжкості злочинів має свій раціональний зміст, оскільки воно свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що ймовірне майбутнє покарання за відповідний злочин підвищує ризик того, що підозрювана може ухилитись від органу досудового розслідування/суду з метою порушення розумних строків досудового розслідування/судового розгляду.

Наявність ризику незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України. Вплив ОСОБА_5 на свідків вказаного кримінального правопорушення може сприяти уникнення притягнення її до кримінальної відповідальності, перебуваючи на волі вона матиме можливість зустрічатись з ними поза межами кримінального процесуального судочинства, що дасть їй можливість незаконно впливати на них, як шляхом застосування погроз щодо їх життя та здоров`я, так у тому числі психологічним чином або умовляннями змушувати їх змінити свої показання, надати нові або відмовитись від наданих раніше з метою створення умов для уникнення від кримінальної відповідальності. Так, підозрюваній безпосередньо та достовірно відоме місце проживання свідків, а отже перебуваючи під дією запобіжного заходу, не пов`язаного підозрювана має реальну змогу впливати на свідків, з метою зміни ними показів, для уникнення останньої від кримінальної відповідальності.

Щодо ризиків, передбачених п.2 ч.1, п 4 ч.1 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя не може погодитись з доведенням наявності зазначених ризиків, оскільки сторона обвинувачення при доведенні їх існування не наддала відповідних підтверджень зазначеному, а обмежилась лише висловленням припущень про можливе вчинення підозрюваною зазначених дій.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особу підозрюваної ОСОБА_5 , її майновий та сімейний стан, обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання ОСОБА_5 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, тому з урахуванням наявних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, доведеність в судовому засіданні всіх складових ч.1 ст.194 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам та вважає за необхідне продовжити підозрюваній ОСОБА_5 строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 12 грудня 2025 року.

Слідчий суддя, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Слідчий суддя, враховуючи підстави та обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, вважає необхідним не визначати розмір застави в даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 199, 201, 202, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого 2-го відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області капітана юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні - заступником начальника відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000955 від 06.08.2025 року стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 37 днів, без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування, тобто до 12.12.2025.

Строк дії ухвали визначити до 23 год. 59 хв. 12.12.2025.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора в даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1