Справа № 521/767/26
Номер провадження:1-кс/521/396/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Хаджибейського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі клопотання старшого дізнавача СД відділу поліції № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Хаджибейської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.01.2026 року за № 0000037, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 360 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший дізнавач СД відділу поліції № 1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області звернувся до слідчого судді Хаджибейського районного суду міста Одеси з клопотанням, погодженим з прокурором, про накладення арешту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.01.2026 року за № 0000037, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 360 КК України.

Клопотання обґрунтовується тим, що 20.01.2026 до чергової частини відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області надійшла заява від представника ТОВ НВП «Тенет» ОСОБА_5 про те, що 20.01.2026 невстановлена особа, перебуваючи у приміщенні під`їзду № 3 будинку, № 8 на вул. Варненська в м. Одесі, пошкодила кабель зв`язку, що спричинило припинення надання телекомунікаційних послуг. (ЄО 1979).

Так, 20.01.2026 проведено огляд місця події у під`їзді № 3 будинку № 8 на вул. Варненська в м. Одесі, де виявлено та вилучено 2 контрольні зрізи кабелю зі слідами перепилу які поміщено до сейф-пакету № HYQ 0187711, металева пилка яка поміщена до сейф-пакету №WAR 1930441 на яких нанесено пояснювальні написи та підписи усіх учасників слідчої дії.

За даним фактом дізнавачем СД відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000037 від 21.01.2026, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 360 КК України.

В подальшому, постановою дізнавача від 21.01.2026 2 контрольні зрізи кабелю зі слідами перепилу які поміщено до сейф-пакету №HYQ 0187711, металева шилка яка поміщена до сейф-пакету №WAR 1930441, визнано речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України підставою для накладення арешту на майно є збереження речових доказів.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, клопотання просив розглянути без його участі та участі прокурора.

Вивчивши клопотання та матеріали додані до нього, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи, що виявлені на місці події, речі, предмети, можуть містити інформацію, про час, місце, спосіб вчинення злочину, з метою використання в подальшому в якості доказів у кримінальному провадженні №0000037 від 21.01.2026, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 360 КК України вказані речі, предмети визнані речовим доказом, так як, могли на собі зберегти сліди вчиненого кримінального правопорушення та могли зберегти сліди особи яка вчинила вказане кримінальне правопорушення.

В подальшому виникла необхідність у збереженні вказаних речових доказів та допустимості у використанні їх в кримінальному провадженні, а також проведення судових експертиз так як на них збереглися сліди вчинення кримінального правопорушення та визначення їх вартості.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.

Судом встановлено, що є всі підстави вважати, що вилучена річ може бути предметом злочинного посягання, тому може бути використана як доказ факту і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ст. 173 КПК України суд прийшов до висновку, що слідчим доведено необхідність арешту зазначеного вище майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи, що заявлене клопотання містить достатньо даних про майно, та належну обґрунтованість підстав для арешту майна, воно підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно. Отже, наведеною вимогою законодавства передбачено зазначення в ухвалі слідчого судді лише заборони та обмеження щодо розпорядження або користування майном, тому слідчий суддя із врахуванням вимог клопотання дізнавача про арешт майна із забороною користування, розпорядження та відчуження, приходить до висновку про зазначення в ухвалі слідчого судді заборони розпорядження та користування майном.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого дізнавача СД відділу поліції № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на речовий доказ, а саме:

- на 2 контрольні зрізи кабелю зі слідами перепилу які поміщено до сейф-пакету №HYQ 0187711, металева пилка яка поміщена до сейф-пакету №WAR 1930441,

які вилучено в ході проведення огляду місця події 20.01.2026 у під`їзді № 3 будинку № 8 на вул. Варненська в м. Одесі.

Заборонити розпоряджатись та користуватись зазначеним майном до прийняття рішення по кримінальному провадженню.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1