Провадження № 1-кп/592/1178/25
КОВПАКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. СУМИ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 0002441, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.09.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Лисянка, Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

У порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також у порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї дружини ОСОБА_5 , що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя останньої.

Зокрема, ОСОБА_3 неодноразово, перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння, вчиняв по відношенню до своєї дружини ОСОБА_5 дії домашнього насильства. На даний час ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває в стані нестабільної психоемоційної напруги, відчуває негативно забарвлені переживання, які порушують її звичну життєдіяльність, погіршують умови повсякденного функціонування, знижують загальну якість життя, спричиняють неінтенсивні психологічні (моральні) страждання.

Так, 10.08.2025 о 10:06 год. за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_5 , а саме: ображав, принижував, завдав фізичного болю, чим саме завдав психологічний тиск на останню.

У зв`язку з чим на ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення та постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.08.2025 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді адміністративного арешту строком на 10 (десять) діб.

Окрім цього, 10.08.2025 о 18:56 год. за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_5 . Відповідно до постанови Ковпаківського районного суду м. Суми, ОСОБА_3 вчинив дії домашнього насильства відносно дружини ОСОБА_5 , а саме: ображав, принижував, завдав фізичного болю, чим саме завдав психологічного тиску та порушив терміновий заборонний припис.

У зв`язку з чим, постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.08.2025 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-8 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді адміністративного арешту строком на 10 (десять) діб.

Також, 16.08.2025 о 15 год 30 хв ОСОБА_3 , знаходячись за місцем проживання: АДРЕСА_2 , перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_5 домашнє насильство, умисні дії фізичного та психологічного характеру: що полягало у стусанах, тріпав за волосся, виражався нецензурною лайкою, чим завдав, психологічних та фізичних страждань, фізичного болю, унаслідок чого завдано шкоду фізичному та психологічному здоров`ю.

У зв`язку з чим на ОСОБА_3 складено адміністративний протокол та постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 01.09.2025 про адміністративне правопорушення визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства) та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 510 грн.

Незважаючи на неодноразове накладення стягнень за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних із вчиненням домашнього насильства, ОСОБА_3 продовжив вчиняти протиправні дії стосовно своєї дружини.

Так, 21.09.2025, близько о 10 год. 10 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 вчинив дії домашнього насильства відносно своєї дружини ОСОБА_5 , під час чого кричав, виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та намагався вдарити, чим завдав шкоди її психологічному здоров`ю.

Не зупиняючись на вчиненому, 01.10.2025 у період з 07.00 до 08.00 год., ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив дії домашнього насильства психологічного характеру відносно своєї дружини під час чого кричав, ображав, виражався нецензурною лайкою в бік ОСОБА_5 .

Згідно висновку експерта №893 від 22.10.2025, на даний час ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває в стані нестабільної психоемоційної напруги, відчуває негативно забарвлені переживання, які порушують її звичну життєдіяльність, погіршують умови повсякденного функціонування, знижують загальну якість життя, спричиняють неінтенсивні психологічні (моральні) страждання. Наявний у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на даний час емоційний стан нестабільної психоемоційної напруги зумовлений (перебуває у причинно-наслідковому зв`язку) агресивною поведінкою її чоловіка. Конфліктна поведінка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постає для ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неінтенсивно психотравмуючою, викликає формування негативних психоемоційних змін досліджуваної.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 Кримінального процесуального кодексу України судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

За таких обставин, суд вважає вину ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні доведеною.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст. 126-1 Кримінального кодексу України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, мотиви суду.

Визнавши на підставі ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, враховуючи думку учасників судового провадження, суд обмежився допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням доказів щодо спричинення шкоди психічному здоров`ю потерпілої та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, а також необхідних для вирішення інших питань, зокрема, щодо долі речових доказів, запобіжного заходу.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 по пред`явленому йому обвинуваченню за ст. 126-1 Кримінального кодексу України свою вину за фактичних обставин, установлених під час досудового розслідування та викладених у обвинувальному акті визнав повністю. Суду пояснив, що згоден з обвинуваченням, у обвинувальному акті все вірно зазначено, кається, неодноразово сварились з дружиною, 1, 2 рази на місяць, допускає нецензурні вислови в бік дружини, просив не застосовувати суворе покарання.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 надала показання відповідно до яких, з чоловіком постійно виникають сварки, всьому винен алкоголь. Декілька разів вона викликала поліцію, щоб припинити дії чоловіка відносно неї. Він її принижував, ображав нецензурними словами, також інколи застосовував і силу до неї. З приводу даної справи ходила до психолога. Зараз обстановка покращилась, він не вживає алкоголю, просила застосувати покарання до обвинуваченого у виді громадських робіт.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання суд відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України визнає: наявність статуса учасника бойових дій.

Обставин, що відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України обтяжують покарання не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Злочин, передбачений ст. 126-1 Кримінального кодексу України, вчинений обвинуваченим відповідно до ч. 4 ст. 12 Кримінального кодексу України є злочином невеликої тяжкості.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд на підставі ст. 65 Кримінального кодексу України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання, яке буде необхідне та достатнє для виправлення ОСОБА_3 , попередження нових злочинів, суд враховує тяжкість та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, який є раніше не судимим, у лікарів-наркологів та психіатрів на обліку не перебуває, не працює, одружений.

Враховуючи засади законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також беручи до уваги все наведене в сукупності, із врахуванням всіх обставин провадження та особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт в межах санкції ст. 126-1 Кримінального кодексу України. Підстави до застосування положень ст.69 КК України не встановлені.

Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винної, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Дана позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справах «Ювченко та інші проти України» (рішення від 09 квітня 2020 року), та в справі «Скачкова та Рижа проти України» (рішення від 16 липня 2020 року), де зазначено, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».

У справі «Белане Надь проти Угорщини» (рішення від 13 грудня 2016 року) та у справі «Садоха проти України» (рішення від 11 липня 2019 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Крім того, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, в інтересах потерпілої від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_3 обмежувальні заходи, передбачені ст. 91-1 КК України.

Вирішення цивільного позову

Цивільний позов заявлений не був.

Вирішення питання про долю речових доказів, процесуальних витрат, заходів забезпечення кримінального провадження.

Процесуальні витрати за твердженням прокурора відсутні.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.10.2025 (справа № 592/17615/24, провадження № 1-кс/592/7129/25) до обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Покладено обов`язок прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та у відповідності до частини 5 статті 194 КПК України наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою у визначений час;

2) не відлучатися з м. Суми без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання, роботи;

4) утримуватись від спілкування із потерпілою ОСОБА_5 , свідками ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Застосувати до ОСОБА_3 передбачені ч. 6 ст. 194 КПК України обмежувальні заходи:

1) заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_5 , особою, яка постраждала від домашнього насильства, за адресою: АДРЕСА_2 ;

2) заборонити ОСОБА_3 листування, телефонні переговори, інші контакти через засоби зв`язку чи електронні комунікації особисто чи через третіх осіб з ОСОБА_5 , особою, яка постраждала від домашнього насильства;

3) направити ОСОБА_3 для проходження програми для кривдників.

Прокурором заявлено клопотання про залишення застосованого запобіжного заходу обвинуваченому у виді особистого зобов`язання для запобігання наявних ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, існування зазначених ризиків не зменшилося.

Ураховуючи викладене, до набрання вироком законної сили, суд вважає за необхідне залишити ОСОБА_3 застосований ухвалою слідчого судді запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та застосуванню відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 194 КПК України обмежувальних заходів.

Керуючись статтями 368, 371, 374, 376, 392, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого статтею 126-1 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

Застосований ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.10.2025 (справа № 592/17615/24, провадження № 1-кс/592/7129/25) до ОСОБА_3 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати до суду за першою вимогою у визначений час;

2) не відлучатися з м. Суми без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну місця свого проживання, роботи;

4) утримуватись від спілкування із потерпілою ОСОБА_5 , свідками ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

з застосуванням до ОСОБА_3 передбачені ч. 6 ст. 194 КПК України обмежувальних заходів:

1) заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_5 , особою, яка постраждала від домашнього насильства, за адресою: АДРЕСА_2 ;

2) заборонити ОСОБА_3 листування, телефонні переговори, інші контакти через засоби зв`язку чи електронні комунікації особисто чи через третіх осіб з ОСОБА_5 , особою, яка постраждала від домашнього насильства,

залишити без змін до набрання вироком законної сили.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяці.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення засудженого до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України.

Контроль за поведінкою ОСОБА_3 покласти на орган пробації за місцем його проживання.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_10