Справа № 682/2306/25
Провадження № 1-кп/682/186/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Славута кримінальне провадження № 0001572 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славути Хмельницької обл., громадянина України, українця, з неповною вищою освітою, який не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У зв?язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IХ, з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, Указом Президента України від 14.07.2025 №478/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 15.07.2025 №4524-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05.30 год. 07.08.2025 строком на 90 діб, тобто до 05 листопада 2025 року, вчинив умисне кримінальне правопорушення (злочин), з наступних обставин. Так, 22 серпня 2025 року, близько 13:00 год, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину «Стас», що розташований по вул. Зарічна, 9 в м. Славута Хмельницької області, у своєму мобільному телефоні із встановленою сім - карткою стільникового оператора мобільного зв?язку ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_1 , увійшов у мобільний додаток «Приват24», де в подальшому із використанням фінансового номеру телефону потерпілого ОСОБА_6 НОМЕР_2 , знаючи пароль доступу до мобільного додатку «Приват24» за банківською карткою останнього № НОМЕР_3 , ОСОБА_6 скориставшись неуважністю, який підтвердив доступ до свого електронного банківського кабінету, у зв?язку із чим, отримав вільний доступ до його банківської картки. В подальшому, ОСОБА_7 реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, умисно, з метою особистого незаконного збагачення, розуміючи суспільну небезпеку своїх дій, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стан, маючи доступ до банківської картки потерпілого за № НОМЕР_3 , о 13 год. 20 хв. 22.08.2025 здійснив переказ грошових коштів на свою банківську картку № НОМЕР_4 в сумі 4 000 грн.

Після чого, ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення грошових коштів ОСОБА_6 , 22.08.2025 о 13 год. 23 хв., перебуваючи у приміщенні фойє торгового центру «Рута», що розташований по вул. Зарічна, 18 в м. Славута Шепетівського району Хмельницької області, в банкоматі самообслуговування АТ КБ «Приватбанк», за допомогою мобільного додатку «Приват24» із належної йому банківської картки № НОМЕР_4 , здійснив зняття вказаних грошових коштів готівкою та розпорядився ними на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 , майнової шкоди на суму 4000 грн.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

30.09.2025 року між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості у вчиненні вказаного кримінального правопорушення на таких умовах: ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Сторони погодили призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років із звільненням його на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю визначеною судом з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України, також визначених судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу є тяжким злочином. Обвинувачений свою вину у вчиненні злочину визнає повністю, підтвердив обставини вчинення злочину, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Захисник підтвердив добровільність позиції свого підзахисного на укладення угоди, просив суд також затвердити угоду про визнання винуватості.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив свою згоду на укладення угоди про визнання винуватості між обвинуваченим і прокурором, претензій до обвинуваченого не має, грошові кошти йому повернуто.

Прокурор пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 КПК України, та просить затвердити угоду.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст угоди про визнання винуватості, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено.

Прокурором при вирішенні питання про укладення угоди враховані обставини, визначені ст. 470 КПК України.

Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, визначена у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових злочинів. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують його покарання. Зокрема, враховано, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв слідству, що пом`якшує його покарання.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд дійшов висновку укладену між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості затвердити, призначити останньому узгоджене сторонами покарання у виді 5 років позбавлення волі із звільненням його на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням встановивши йому іспитовий строк тривалістю один рік з покладенням на нього обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Укладену 30 вересня 2025 року між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання встановивши іспитовий строк 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Апеляційна скарга подається через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1