Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 1-кс/733/12/26
Єдиний унікальний №733/1613/24
Ухвала

Іменем України

17 лютого 2026 року м. Ічня

Слідчий суддя Ічнянського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника власника майна ОСОБА_3 ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Ічня в режимі відеоконференції клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001360 від 19.07.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

09.12.2025 року представник власника майна ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001360 від 19.07.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, відповідно до ухвали слідчого судді Ічнянського районного суду Чернігівської області від 13.08.2024 року на грошові кошти у сумі 64000 (шістдесят чотири тисячі) гривень купюрами номіналом по 500 гривень та купюрами номіналом по 1000 гривень; мобільний телефон марки «iphone 11» в корпусі чорного кольору; ноутбук марки «Acer» в корпусі темного кольору разом із зарядним кабелем, яке належить ОСОБА_3 .

Представник власника майна обґрунтовує необхідність скасування арешту на вищевказане майно тим, що з моменту винесення ухвали суду пройшов тривалий час (понад рік) та у слідчих було достатньо часу, щоб в рамках кримінального провадження провести ряд слідчих і процесуальних дій за участю майна, належного ОСОБА_3 та останньому досі не повідомлено про підозру у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення, так як і будь-яким іншим особам в рамках даного кримінального провадження. Вказане свідчить про відсутність належної та достатньої правової підстави для подальшого застосування заходу забезпечення у виді арешту, що порушує права ОСОБА_3 , гарантовані ст. 41 Конституції України.

Слідством проведено ряд слідчих дій та згідно відповіді Прилуцького РВП ГУНП від 21.08.2025 року, у Департаменті кіберполіції перебувало доручення № 382/124/47/2025 від 24.04.2025 року щодо огляду речових доказів, які були вилучені під час санкціонованого обшуку ОСОБА_3 та станом на сьогодні зазначене доручення виконано, а вищевказане майно фактично перестало бути необхідним як об`єкт для подальших дій, так як проведені слідчі дії не дали підстав вважати, що ОСОБА_3 будь-яким чином причетний до вчинення кримінального правопорушення та його майно може мати доказове значення по справі.

Утримання арешту протягом тривалого часу (понад рік), коли основні слідчі дії, пов`язані з цим майном, вже проведені, накладає на ОСОБА_3 індивідуальний надмірний тягар, що є порушенням принципу пропорційності, тоді як ОСОБА_3 під час вирішення питання про накладення арешту повідомляв, що він є фізичною особою-підприємцем та здійснює підприємницьку діяльність, надав докази про джерело походження коштів, а також повідомив, що не причетний до вчинення жодних кримінальних правопорушень. Скасування арешту жодним чином не нашкодить кримінальному провадженню, навіть якщо воно й досі розслідується.

Представник власника майна ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав подане клопотання про скасування арешту на майно та просив його задовольнити із зазначених у ньому підстав.

Начальник відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 в судовому засіданні щодо клопотання представника власника майна та зняття арешту з майна, зазначеного у клопотанні, заперечував та просив відмовити в його задоволенні, оскільки після виконання судових комп`ютерно-технічних експертиз стосовно вилучених технічних засобів, до органу досудового розслідування надійшов оптичний носій (лазерний диск) з інформацією, отриманою під час виконання експертизи. В подальшому, в порядку ст. 40 КПК України, ним було направлено доручення № 382/124/47/2025 від 24.04.2025 року працівникам Департаменту кіберполіції Національної поліції України для огляду висновків експертиз в рамках даного кримінального провадження з метою аналізу та огляду отриманої інформації. До вказаного доручення відносяться також диски з інформацією із техніки, яку було вилучено за місцем проживання ОСОБА_3 . У зв`язку з повним, неупередженим, швидким досудовим розслідуванням даного кримінального провадження, просить відмовити в задоволенні клопотання про скасування арешту, оскільки вилучені під час обшуку предмети речові докази в кримінальному провадженні № 0001360 від 19.07.2023 року можуть бути використані в подальшому як доказ під час судового розгляду по суті та їх повернення власнику може сприяти їх знищенню, пошкодженню чи втраті. Крім того, на даний час не спростовано інформацію про причетність ОСОБА_3 до можливого вчинення шахрайських дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 107 КПК України здійснювалась фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку представника власника майна, слідчого, вважаю, що клопотання про скасування арешту майна задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

В провадженні слідчого відділення відділення поліції №2 (м. Ічня) Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001360 від 19.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (частина десята статті 170 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ухвалою слідчого судді Ічнянського районного суду Чернігівської області від 13.08.2024 року по справі № 733/1613/24 клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції №2 (м. Ічня) Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001360 від 19.07.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України задоволено та накладено арешт у виді заборони користування, розпорядження та відчуження власнику майна та іншим особам, на майно, вилучене під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: акт прийому передачі, поміщений до спеціального пакету № PSP2167504; грошові кошти у сумі 64 000 гривень купюрами номіналом по 500 гривень та купюрами номіналом по 1000 гривень, поміщені до спеціального пакету № WAR1488929; дві розписки, поміщені до спеціального пакету № PSP2167514; аркушів із чорновими записами, поміщені до спеціального пакету № PSP2167517; два рахунки та договір №410711/2024, поміщені до спеціального пакету № PSP2167513; папірці із чорновими записами, поміщені до спеціальних пакетів № PSP2177089, № WAR0066068; мобільний телефон марки «iphone 11» в корпусі чорного кольору, поміщений до спеціального пакету № PSP2177088; чорнові записи, поміщені до спеціального пакету № PSP2177087; ноутбук марки «Acer» в корпусі темного кольору разом із зарядним кабелем, поміщені до спеціального пакету № WAR1681408.

Згідно вищевказаної ухвали, у зв`язку з тим, що постановою про визнання речовим доказом старшого слідчого СВ ВП № 2 (м. Ічня) Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 від 09.08.2024 року вищевказане майно визнано речовими доказами, оскільки вони можуть зберегти на собі сліди злочину, або інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення, вищевказане майно має значення для забезпечення кримінального провадження, враховуючи встановлені органом досудового розслідування обставини вчинення кримінального правопорушення, існують розумні підозри вважати, що це майно є засобом вчинення кримінального правопорушення та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні та на таке майно було накладено арешт, про скасування якого на даний час просить представник власника майна. Під час вирішення питання про накладення арешту слідчий суддя врахував, що обмеження права власності буде розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження. При цьому, слідчим суддею не встановлено доказів завдання негативних наслідків внаслідок застосування арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Отже, при розгляді клопотання про скасування арешту слідчий суддя з урахуванням наданих доказів має з`ясувати питання обґрунтованості арешту, накладеного з тих чи інших підстав, визначених у ч. 2 ст. 170 КПК України, а також доцільність подальшого застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Особа, що заявила клопотання про скасування арешту, повинна довести, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя зазначає, що заявником до клопотання не було долучено належних доказів, які б підтверджували, що в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вищезазначеного майна відпала потреба.

Накладення арешту на майно, належне ОСОБА_3 , зумовлене тим, що воно відповідає критеріям речового доказу вчинення кримінального правопорушення, само по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а також є доказами вчинення розслідуваного кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001360 від 19.07.2023 року на даний час не завершене. До вказаного доручення відносяться також диски з інформацією із техніки, яку було вилучено за місцем проживання ОСОБА_3 . Зазначене майно є речовими доказами в кримінальному провадженні та може бути використано в подальшому як доказ під час судового розгляду по суті, а тому в разі повернення вищевказаного майна власнику існують ризики втрати, знищення та пошкодження такого майна.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим у кримінальному провадженні було надано доручення № 382/124/47/25 від 24.04.2025 року, зокрема, щодо огляду речових доказів, які були вилучені під час санкціонованого обшуку у ОСОБА_3 та яке на даний момент виконано, але на даний час не спростовано інформацію стосовно причетності ОСОБА_3 до можливого вчинення шахрайських дій.

Таким чином, в судовому засіданні обставин, передбачених ст. 174 КПК України, які б слугували підставою для скасування арешту майна повністю чи частково не встановлено, оскільки досудове розслідування не завершене та проводяться слідчі та процесуальні дії, спрямовані на встановлення дійсних обставин справи, а тому для запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна, слідчий суддя вважає, що до проведення необхідних процесуальних та слідчих дій, скасування арешту речових доказів є передчасним, оскільки такі дії можуть зашкодити кримінальному провадженню.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що в задоволенні поданого клопотання про скасування арешту майна слід відмовити, оскільки заявником не було доведено, що арешт майна було накладено необґрунтовано, або що необхідність в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна на теперішній час відсутня.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 174, 372 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001360 від 19.07.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1