Провадження №11-кп/801/984/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 14.08.2025 року у кримінальному провадженні, відомості по якому внесено до ЄРДР за №0000389 від 28.12.2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лісова Лисіївка Калинівського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, із середньою освітою, неодруженого, який має малолітню дитину, громадянина України, раніше судимого:

22.04.2009 року Замостянським районним судом м. Вінниці за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. ст. 104, 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

10.06.2010 року Замостянським районним судом м. Вінниці за ч. 3 ст. 185 КК України ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці;

24.06.2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ст. 395 КК України до покарання у виді арешту на строк 1 місяць;

23.02.2016 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

28.02.2018 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, з урахуванням положень ст. ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;

04.05.2018 року року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 127, ст. 198, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України на 8 років позбавлення волі

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України

за участю сторін кримінального провадження

прокурора: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

обвинуваченого: ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_8 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, у невстановлені дату та час, але не пізніше 27.12.2024, у невстановленому місці та за невстановлених обставин знайшов згорток з речовиною рослинного походження, розуміючи, що в середині знаходиться наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, та залишив його собі для власного вживання за адресою: м. Вінниця, вул. Брацлавська, 2. Таким чином, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», ОСОБА_8 незаконно придбав наркотичний засіб - канабіс, обіг якого обмежено та незаконно зберігав його при собі без мети збуту.

У подальшому, 27.12.2024 близько 09 години 30 хвилин, під час проведення загального обшуку в камерному приміщенні № 25 слідчого ізолятора державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» працівниками оперативного відділу установи виконання покарань здійснено перевірку ОСОБА_9 , під час якої за поясом його штанів, у які він був одягнений, виявлено паперовий згорток із речовиною рослинного походження, який він зберігав при собі для власного споживання.

В подальшому на місце пригоди прибула слідчо-оперативна група відділу поліції № Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області та в ході проведення огляду місця події, у період часу з 13 години 47 хвилина по 14 годину 02 хвилина 27.12.2024, у камерному приміщенні № 25 ДУ «Вінницька УВП (№ 1)», що за адресою: м. Вінниця, вул. Брацлавська, 2, у присутності двох понятих працівниками поліції було вилучено паперовий згорток із речовиною рослинного походження, який ОСОБА_8 зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Згідно висновку експерта надана на експертизу речовина рослинного походження, яку незаконно придбав та зберігав ОСОБА_8 без мети збуту, є наркотичним засобом - канабісом. Канабіс відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. Маса канабісу (у перерахунку на висушену речовину) становить 5,72 г.

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 14.08.2025 року визнано винуватим ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Призначено ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді трьох років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 71, 72 КК України визначено ОСОБА_8 покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання призначеного за цим вироком невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 04.05.2018 року, та остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_8 рахувати з дня затримання на виконання вироку суду.

Стягнуто з ОСОБА_8 витрати на користь держави за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 3183,60 гривень.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.01.2025 року скасувати.

Вирішено долю речових доказів.

Прокурор Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, просив вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 14.08.2025, ухвалений у кримінальному провадженні № 0000389 від 28.12.2024 стосовно ОСОБА_8 , скасувати через незастосування судом закону про кримінальну відповідальність, який підлягає застосуванню, що потягло в свою чергу призначення ОСОБА_8 кримінального покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і є явно несправедливим через м`якість.

Ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 4 років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 72 КК України перевести призначене ОСОБА_8 покарання у виді 4 років обмеження волі в покарання у виді позбавлення волі з розрахунку два дні обмеження волі за один день позбавлення волі, що становить 2 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 04.05.2018 та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив змінити вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 14.08.2025 року по обвинуваченню ОСОБА_8 та пом`якшити йому покарання.

Вимоги апеляційної скарги прокурора мотивовано тим, що кримінальний проступок ОСОБА_8 вчинив відбуваючи покарання у виді позбавлення волі, призначене йому вироком Вінницького міського суду від 04.05.2018, строк відбування якого закінчувався 17.08.2025.

При призначенні покарання ОСОБА_8 суд, посилаючись на положення ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за новим вироком, не приєднав невідбуту частину покарання за вироком від 04.05.2018.

Призначене ОСОБА_8 покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, оскільки за своїм розміром є явно несправедливим через м`якість.

ОСОБА_8 судимий 6 разів, з яких тричі до реального позбавлення волі, вироком Вінницького міського суду від 04.05.2018 до 8 років позбавлення волі.

З 28.09.2023 Вінницьким районним судом стосовно ОСОБА_8 розглядається обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000070 від 01.09.2023 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

За період відбування покарання в державній установі «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» (з 30.07.2018 до 25.09.2023) ОСОБА_8 характеризувався негативно, допустив шість порушень встановленого порядку відбування покарання, чотири рази поміщувався до дисциплінарного ізолятора.

Відбуваючи покарання у зазначеній виправній колонії вчинив умисний особливо тяжкий злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України, після чого 25.09.2023 переведений до державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)», де також характеризується негативно, двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності за зберігання заборонених предметів.

Прокурор вважає, що вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 14.08.2025 стосовно ОСОБА_8 є незаконним через незастосування судом закону про кримінальну відповідальність, який підлягає застосуванню, що потягло в свою чергу призначення ОСОБА_8 кримінального покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і є явно несправедливим через м`якість.

Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що призначене покарання ОСОБА_8 за кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 309 КК України за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення.

Визначаючи покарання суд не взяв до уваги, що ОСОБА_8 скоїв кримінальний проступок вперше, до кримінальної відповідальності за подібні злочини притягується вперше.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 , який просив задоволити апеляційну скаргу прокурора, відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника, захисника ОСОБА_7 , який просив задоволити апеляційну скаргу, заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтримав думку свого захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, в задоволенні апеляційної скарги захисника слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини, кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку за ч.1ст. 309 КК України в апеляційних скаргах прокурора, захисника не оспорюються.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність є обґрунтованими.

Перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано ст. 71 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , хоча суд першої інстацнії і посилається на положення ч. 1 ст. 71 КК України, однак фактично до покарання, призначеного за оскаржуваним вироком, не приєднав невідбуту частину покарання за вироком Вінницького міського суду від 04.05.2018 року.

Відповідно до положень ч.1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 раніше судимий вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 04.05.2018 року, невідбута ОСОБА_8 частина покарання за вироком Вінницького міського суду від 04.05.2018 становить один рік шість днів позбавлення волі

З урахуванням доводів викладених у апеляційній скарзі прокурора щодо наявності підстав для призначення більш суворого покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , які належним чином обгрунтовані, суд апеляційної інстанції вважає, що наявні підстави для скасування вироку суду в частині призначення покарання.

При цьому суд апеляційної інстанції враховує те, що ОСОБА_8 неодноразово судимий, вчинив умисний кримінальний проступок у сфері незаконного обігу наркотичних засобів в період невідбутого покарання, згідно характеристики ДУ «Вінницька УВП (№1)» характеризується негативно та вважає, що призначене судом першої інстанції покарання за своїм розміром є явно несправедливим через м`якість, що є підставою для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо пом`якшення покарання є безпідставними.

Згідно ст.414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, видом та розміром покаранням та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню ним нових злочинів.

Згідно ст.65 КК України суд призначає покарання у межах установлених у санкції статті, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд при призначені покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину має додержуватись принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, є відповідно до ст. 409 КПК України підставою для скасування вироку суду.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Відповідно до вимог ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитись проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст. ст. , 405, 407, 409,414,420, 615 КПК України, суд апеляційної інстанції ,

У х в а л и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника.

Апеляційну скаргу прокурора задоволити.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 14.08.2025 року відносно ОСОБА_8 скасувати через незастосування судом закону про кримінальну відповідальність, що потягло в свою чергу призначення покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і є явно несправедливим через м`якість.

Ухвалити новий вирок.

Призначити ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 309 КК України покарання у виді чотирьох років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 72 КК України перевести призначене ОСОБА_8 покарання у виді чотирьох років обмеження волі в покарання у виді позбавлення волі з розрахунку два дні обмеження волі за один день позбавлення волі, що становить два роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 04.05.2018 та остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді двох років одного місяця позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Судове рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення до Верховного Суду, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення копії судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4