УХВАЛА

19 грудня 2025 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засідання в м.Рівне клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського міського суду з клопотання про скасування арешту майна звернувся адвокат ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 14.11.2025 року в справі 569/24264/25 накладено арешт на майно, а саме: автомобіль BMW, модель X5, сірого кольору, номер іноземної реєстрації НОМЕР_1 , свідоцтво іноземної держави про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Арешт застосовано шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження з передачею автомобіля на зберігання на територію майданчика тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП в Рівненській області.

З моменту накладення арешту із зазначеним транспортним засобом у повному обсязі проведено всі необхідні слідчі та експертні дії. Автомобіль було детально обстежено, проведено всі можливі експертизи. За результатами проведених досліджень встановлено та документально підтверджено наступне: Номери кузова (VIN), рами та агрегатів є оригінальними, не мають слідів перебиття, змін або пошкоджень. Автомобіль є автентичним, відповідає заявленій марці, моделі та року випуску. На транспортному засобі та його складових відсутні будь-які речові сліди, які б могли свідчити про його використання як знаряддя або об`єкта кримінального правопорушення.

Підстави для продовження обмеження права власності (користування) відсутні

Добросовісність заявника та належне походження майна. Заявник є добросовісним володільцем транспортного засобу, що підтверджується оригінальними документами: Акт №110425-01 приймання-передачі транспортного засобу, що є гуманітарною допомогою, від 24 червня 2025 року. Тимчасовий реєстраційний талон ХХР №143982 від 28 червня 2025 року. Автомобіль був отриманий на законних підставах для виконання службових обов`язків.

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутність, своє клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задоволити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність. З приводу скасування арешту майна не заперечує.

Дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слід прийти до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що відомості про вказане кримінальне правопорушення 06.11.2025 СД Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001089, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України знищення, підробка або заміна номерів вузлів та агрегатів транспортного засобу.

У відповідності до ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 14 листопада 2025 року у справі № 569/24264/25 накладено арешт на автомобіль марки «BMW» моделі «X5», сірого кольору, номер іноземної реєстрації НОМЕР_1 та свідоцтво іноземної держави про реєстрацію вказаного ТЗ серії НОМЕР_2 .

Встановлено заборону власнику чи будь-яким іншим особам користуватися та розпоряджатися автомобілем марки «BMW» моделі «X5», сірого кольору, номер іноземної реєстрації НОМЕР_1 та свідоцтвом іноземної держави про реєстрацію вказаного ТЗ серії НОМЕР_2 , до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

Залишено автомобіль марки «BMW» моделі «X5», сірого кольору, номер іноземної реєстрації НОМЕР_1 , на зберіганні на території майданчика для зберігання тимчасово затриманих ТЗ ГУНП в Рівненській області, за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с. Городок, вул. Б. Штейнгеля, 90.

Залишено свідоцтво іноземної держави про реєстрацію вказаного ТЗ серії Y319538 на зберіганні при матеріалах кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини першої статті 174 Кримінального процесуального кодексу України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як встановлено в судовому засіданні, що з моменту накладення арешту із зазначеним транспортним засобом у повному обсязі проведено всі необхідні слідчі та експертні дії. Автомобіль було детально обстежено, проведено всі можливі експертизи. За результатами проведених досліджень встановлено та документально підтверджено наступне: Номери кузова (VIN), рами та агрегатів є оригінальними, не мають слідів перебиття, змін або пошкоджень. Автомобіль є автентичним, відповідає заявленій марці, моделі та року випуску. На транспортному засобі та його складових відсутні будь-які речові сліди, які б могли свідчити про його використання як знаряддя або об`єкта кримінального правопорушення. Підстави для продовження обмеження права власності (користування) відсутні.

Добросовісність заявника та належне походження майна. Заявник є добросовісним володільцем транспортного засобу, що підтверджується оригінальними документами: Акт №110425-01 приймання-передачі транспортного засобу, що є гуманітарною допомогою, від 24 червня 2025 року. Тимчасовий реєстраційний талон ХХР №143982 від 28 червня 2025 року. Автомобіль був отриманий на законних підставах для виконання службових обов`язків.

Пунктом 2 доручення слідчого передбачено, що матеріали вказаного доручення слід скерувати ініціатору протягом 30 календарних днів з моменту його отримання, відтак усі необхідні слідчі (процесуальні) дії з вилученим у ОСОБА_5 майном мали бути завершені до 05 вересня 2025 року і подальше обмеження на користування майном с невиправданим втручанням в особисте та мирне користуванням майном, яке означає, що кожна фізична чи юридична особа має право мирно володіти своїм майном, і її не можна позбавити цього права інакше, ніж в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Це право закріплене в Статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і спрямоване на захист права приватної власності від будь яких посягань з боку держави.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінально-процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява 31107/96, п. 58). Вимога, щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994рр.; справа «Кушог проти Болгарії» від 10 травня 2007р.).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982р. у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986р. у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

У рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях в тому числі щодо України констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов"язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановления нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами ( див. п. 46 рішення у справі " Устименко проти України", п.п. 51,52 рішення у справі" Рябих проти Росії", п. 31 рішення у справі " Марушин проти Росії", п. 61 рішення у справі "Брумареску проти Румунії").

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому (41 L1 постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення у справах Sperrong and Lonnroth v Sweden» від 23.09,82, «новоселецький проти України» від 11.03.2003, «Федоренко проти України» від 1.06.2006).

Відповідно до положень статті 64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

У свою чергу, право власності в Україні охороняється законом, держава забезпечує стабільність правовідносин власності.

Згідно вимог статті 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Таким чином, необхідність скасування накладеного арешту майна обумовлені такими обставинами як невідповідність майна, на яке накладено арешт, критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, та (або) накладення арешту на майно особи, яка у кримінальному провадженні не має процесуального статусу підозрюваного або обвинуваченого, не належить до осіб, які в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого, тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, в цілях не порушення гарантованого права власності особи, слідчий суддя приходить до переконання, що необхідності в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна не має, а тому клопотання підлягає до задоволення.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 170, 171,174 КПК України, -

УХВАЛИВ :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна задоволити.

Скасувати ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду від 14 листопада 2024 року у справі № 569/24264/25 щодо накладення арешту на автомобіль марки «BMW» моделі «X5», сірого кольору, номер іноземної реєстрації НОМЕР_3 та свідоцтво іноземної держави про реєстрацію вказаного ТЗ серії НОМЕР_2 . 2. Зобов`язати посадових осіб Рівненського РУП ГУНП повернути вказане майно заявнику, та/або уповноваженій ним особі.

Ухвала , відповідно до ст.309 КПК України, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_6