Справа № 226/1257/22
Провадження №1-кс/932/721/26
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 лютого 2026 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Димитров Донецької області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України,

у с т а н о в и л а:

Слідчий Покровського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Покровської окружної прокуратури ОСОБА_3 , подав клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 .

Встановлено, що на початку квітня 2014 року на території Донецької області та Луганської області України невстановленими особами для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки» та «Луганської народної республіки» було створене не передбачене законами України збройне формування, яке мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, були озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою, а також мали тяжке військове озброєння та військову техніку. Крім того в зазначеному формуванні було визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, яка полягала в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур ДНР та ЛНР, придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Донецької та Луганської області, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокувались в різних населених пунктах та місцевостях Донецької та Луганської області та мали загальну координацію керівництва.

Так, на початку травня 2014 року у денний час доби, точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, маючи злочинний намір на вступ до не передбачених законом збройних формувань, перебуваючи в місті Макіївка, прибув за адресою: м. Макіївка, Кіровський район, точної адреси слідством не встановлено, де вступив до лав незаконного збройного формування «ДНР» та був направлений для подальшого проходження служби в батальйон « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (в/ч НОМЕР_1 ), яка мала організаційну структуру військового типу, а саме: єдиноначальність, підпорядкованість та дисципліну і в якому проводиться військова, стройова та фізична підготовка. ОСОБА_5 , назвавши свої анкетні дані невстановленій особі, ознайомившись з встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками члена вказаного збройного формування, дав свою згоду на їх дотримання та виконання, тим самим підтвердив свої наміри на участь у вищевказаному не передбаченому законом збройному формуванні та виконанню його цілей і завдань, після чого був направлений для проходження служби до постійного місця дислокації вказаного підрозділу в м. Єнакієве Донецької області, де проходить службу до теперішнього часу та бере участь в бойових діях на стороні незаконного збройного формування «ДНР».

19.07.2022 складене повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, яке отримано ним заочно через матір ОСОБА_7 .

20.07.2022 ОСОБА_5 оголошений у розшук.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, перебування підозрюваного на тимчасово окупованій території Донецької області, наявність 2-х ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість переховування від органів досудового розслідування або суду та вчинити інші кримінальні правопорушення, свідчать про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому просить слідчого суддю обрати стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор на задоволенні клопотання наполягала, надала пояснення, аналогічні доводам, викладеним у клопотанні.

Захисник заперечував проти клопотання, зазначив, що клопотання не обгрунтоване.

Заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та копії долучених до нього матеріалів, якими слідчий і прокурор обґрунтовують доводи клопотання, захисника, слідча суддя доходить таких висновків.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань установлено, що 13.07.2022 зареєстроване кримінальне провадження № 0000082 за ч. 2 ст. 260 КК України, у межах якого подане клопотання.

19.07.2022 складене повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, яке отримано ним заочно через матір ОСОБА_7 .

20.07.2022 ОСОБА_5 оголошений у розшук.

Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті.

Слідча суддя вважає, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України підтверджується протоколами допиту свідків, протоколами пред`явлення осіб для впізнання по фотокарткам, протоколами огляду та іншими зібраними доказами у справі.

При цьому слідча суддя враховує, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, на цьому етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, оскільки факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Отже, незалежно від подальшої юридичної кваліфікації дій підозрюваного, на сьогодні є достатні підстави стверджувати, що ОСОБА_5 може бути причетним до інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України. Повідомлена йому підозра є обґрунтованою.

На думку слідчої судді органом досудового розслідування доведені ризики, передбачені п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам шляхом обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу неможливо через те, що інші, більш м`які запобіжні заходи, не будуть обмежувати можливість підозрюваного пересуватися та не виключать комунікацію з іншими особами.

Викладене свідчить, що тримання ОСОБА_5 під вартою буде відповідати інтересам суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, у цьому випадку, переважають інтереси забезпечення поваги до його особистої свободи, а тому клопотання слідчого слід задовольнити.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, слідча суддя не вирішує ті питання, які повинні вирішуватись під час застосування обраного запобіжного заходу, а тому, наразі, не розглядаються питання, пов`язані із можливістю чи неможливістю визначення альтернативної застави.

За вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України, питання альтернативної застави вирішується слідчим суддею саме при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу, а не під час його обрання щодо особи, яка перебуває на тимчасово окупованій території України.

Строк дії ухвали не визначається, оскільки ця ухвала не є остаточною у вирішенні питання щодо можливого подальшого тримання підозрюваного під вартою, такий захід є лише обраним, але не застосованим.

Так за ч. 6 ст. 193 КПК України після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу, і саме такою ухвалою визначається строк дії запобіжного заходу, у випадку, якщо такий буде застосовано.

Керуючись ст. 177, 178, 180, 183, 193, 194 КПК України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а:

Клопотання слідчого Покровського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 у межах кримінального провадження, внесеного 13.07.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000082, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання підозрюваного і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставлення до місця кримінального провадження доставити підозрюваного до слідчого судді для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1