справа № 619/4947/25
провадження № 1-кс/619/882/25
УХВАЛА

іменем України

30 вересня 2025 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області від 11 вересня 2025 року про часткову відмову в задоволенні клопотання,-

в с т а н о в и в:

15 вересня 2025 року до Дергачівського районного суду Харківської області звернулась зі скаргою ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області від 11 вересня 2025 року про часткову відмову в задоволенні клопотання.

В обґрунтування скарги зазначено, що 09 вересня 2025 року вона звернулась до ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області з клопотанням (за вх. № Р-6972 від 09.09.2025) про долучення до матеріалів провадження висновків ІКС, ІПНП з приводу її звернень та звернень її доньки ОСОБА_4 щодо неправомірних дій ОСОБА_5 у період 2023-2024 років.

11 вересня 2025 року їй було вручено постанову дізнавача СД ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області про часткову відмову в задоволенні клопотання.

Вказану постанову вважає незаконною та необґрунтованою, з огляду на наступне: постанова не містить належного мотивування відмови; не враховано критично важливі факти та свідчення, які прямо вказують на систематичне домашнє насильство; ігноруються матеріали, що можуть мати істотне значення для повного й неупередженого розслідування. Зокрема, ОСОБА_4 , яка має статус свідка, фактично постійно проживала разом з нею та її колишнім чоловіком, і була безпосереднім очевидцем фактів домашнього насильства. У періоди, коли вона перебувала під фізичним впливом і не мала змоги звертатися особисто, саме ОСОБА_4 неодноразово викликала поліцію, телефонуючи на лінію 102. Більшість звернень до поліції здійснювалася саме з її номера телефону, що підтверджується наявними записами. Крім того, нею подавались звернення до ДПС, ДПНП та інших органів, в яких викладались факти домашнього насильства. Просить визнати постанову дізнавача СД ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області від 11.09.2025 про часткову відмову в задоволенні клопотання незаконною.

Зобов`язати дізнавача:

- повторно розглянути клопотання з урахуванням обставин, наведених у скарзі;

- вилучити та долучити до матеріалів кримінального провадження № 0000109 записи звернень на лінію 102 з номера ОСОБА_4 ;

- долучити до справи всі письмові звернення, що підтверджують факти домашнього насильства;

- провести допит ОСОБА_4 як свідка подій;

- вжити заходів щодо притягнення винної особи до відповідальності.

У судове засідання 30 вересня 2025 року скаржник ОСОБА_3 не з`явилась, на адресу суду надала заяву про розгляд скарги без її участі, просила скаргу задовольнити.

Прокурор, представник ВП № 3 Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області, повідомлені про дату, час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явились.

Від дізнавача СД ВП № 3 Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд скарги без його присутності, заперечував проти задоволення скарги. В заяві зазначив, що 09 вересня 2025 року до ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області надійшло клопотання ОСОБА_3 за вх. № Р-6972 від 09.09.2025 про долучення до матеріалів провадження висновки ІКС, ІПНП з приводу її звернень та звернень її доньки ОСОБА_4 щодо неправомірних дій ОСОБА_5 у період 2023-2024 років. У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні має процесуальний статус свідка. Вказані звернення ОСОБА_4 може отримати самостійно, звернувшись до ВП № З ХРУП № З ГУНП в Харківській області. Витребування та долучення звернень ОСОБА_4 до вказаного кримінального провадження є недоцільним, оскільки вони не впливають на хід досудового розслідування та не підтверджують і не спростовують факт спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 .

За приписами ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого (дізнавача) чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчим суддею з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги визнано можливим розглянути скаргу за відсутності заявника, уповноваженої особиДергачівської окружної прокуратури Харківської області, уповноваженої посадової особи ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, з дотриманням положень ст.ст. 26, 306 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Так, порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

За ч. 2 цієї статті про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

За матеріалами скарги слідчим суддею встановлено, що СД ВП № 3 Харківського районного управління № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000109 від 02.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

У ст. 2 КПК України визначено, що завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кожен факт протиправної поведінки підлягає належній перевірці.

В силу вимог ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, які мають значення у кримінальному провадженні, покладено на слідчого, та в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

За своєю суттю доказування - це збирання, перевірка, оцінка доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

В ході досудового розслідування слідчий зобов`язаний встановити та перевірити обставини, які мають значення для кримінального провадження. Їх перелік наведений у ч. 1 ст. 91 КПК України.

При цьому, слідчому не достатньо лише зібрати докази. Йому, в силу ст. 94 КПК України, необхідно їх оцінити з точки зору належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення про можливість кримінального переслідування конкретної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 401 КПК України, «дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання».

Постановою дізнавача СД ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 від 11 вересня 2025 року частково відмовлено у задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000109 від 02.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Підставою прийняття такого рішення дізнавач зазначив, що у ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні має процесуальний статус свідка. Вказані звернення ОСОБА_4 може отримати самостійно, звернувшись доВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області.

Витребування та долучення звернень ОСОБА_4 до вказаного кримінального провадження є недоцільним, оскільки вони не впливають на хід досудового розслідування та не підтверджують і не спростовують факт спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 .

Із скарги ОСОБА_3 вбачається, що фактично дана особа не погоджується з кваліфікацією кримінального правопорушення/кримінального проступку по вказаному кримінальному провадженню.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Слідчий суддя зазначає, що чинним законодавством не передбачено повноважень слідчого судді надавати вказівки слідчому (дізнавачу) щодо вчинення тих чи інших конкретних процесуальних дій, за виключенням випадків, що прямо передбачені законом, чи слідчих (розшукових) дій під час розслідування кримінального провадження, за виключенням випадків, що прямо передбачені законом, тощо.

Більш того, спроба вчинення таких дій з боку суду була б невиправданим втручанням в роботу органу досудового розслідування в цілому, та в заплановану слідчим стратегію досудового розслідування, що прямо суперечить принципу диспозитивності.

Так, ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що прокурор, слідчий та дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно, слідчий суддя позбавлений змоги надати вказівку слідчому/дізнавачу щодо прийняття конкретного за змістом процесуального рішення, адже слідчий/дізнавач є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Таким чином, слідчий суддя доходить висновку, що постанова дізнавача СД ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 від 11 вересня 2025 року про часткову відмову у задоволенні клопотання укримінальному провадженні № 0000109 від 02.07.2024 є законною та обґрунтованою.

Приймаючи постанову від 11 вересня 2025 року, дізнавач дійшов обґрунтованого висновку про відсутність необхідності у витребуванні та долученні звернень ОСОБА_4 щодо неправомірних дій ОСОБА_5 до вказаного кримінального провадження, оскільки вони не впливають на хід досудового розслідування та не підтверджують і не спростовують факт спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 .

Відповідно до положень ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що подана скаргане підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 220, 303-304,309, 369 372, 376, 535 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області від 11 вересня 2025 року про часткову відмову в задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1