У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

06 листопада 2025 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання слідчого СВ Львівського районного управління поліції № 1 ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 погодженого прокурором Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

в провадженні слідчого відділу Львівського районного управління поліції № 1 ГУ Національної поліції у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0001834 від 04.11.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Слідчий СВ Львівського районного управління поліції № 1 ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Подане клопотання мотивує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 03.11.2025 року близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_5 перебуваючи поряд із зупинкою громадського транспорту «Головна пошта», що знаходиться навпроти будинку № 40 по вул.Коперника у м.Львові, розпочав словесний конфлікт із чоловіком, який перебував у вказаному місці, під час якого у ОСОБА_5 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень останньому. Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_5 у вказаний час та перебуваючи у вказаному місці, діючи умисно, наніс чоловіку, анкетні дані якого на даний час не встановлені, декілька ударів кулаками обох рух по обличчі та після того як останній впав на землю продовжив наносити удари ногами по голові, спричинивши при цьому потерпілому тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку, лівобічної субдуральної гематоми з дислокаційною гідроцефалією, з латеральним вклиненням головного мозку, субарахноїдальний крововилив, злам кісток носа, забій м`яких тканин голови зліва, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент заподіяння.

ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України о 21 год. 35 хв. 04.11.2025 року.

05 листопада 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, оскільки під час досудового розслідування встановлено обставини, які прямо вказують на вчинення останнім, вказаного кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив задовольнити подане клопотання та пояснив, що на його думку необхідність взяття під варту підозрюваного є обґрунтованою, оскільки злочин у скоєнні якого він підозрюється є тяжким, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Підозрюваний ОСОБА_5 раніше судимий, не має стійких соціальних зв`язків, постійого місця праці та проживання, веде антисоціальний спосіб життя, а тому, перебуваючи на волі, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення та вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім цього, просить не визначати розмір застави, оскільки злочин вчинений із застосуванням насильства.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні відносно клопотання не заперечили.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши та перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0001834 від 04.11.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України. Про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України ОСОБА_5 повідомлено 05.11.2025 року.

Частиною 1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину на момент вирішення питання про взяття під варту має відповідати стандарту «розумна підозра». Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин (справа «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Об`єднаного Королівства», рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ердагоз проти Туреччини», 1997 рік). Хоча факти на момент вирішення питання про утримання під вартою і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було визначити винуватість особи у вчиненні злочину, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям. При цьому, суд має обґрунтовувати своє рішення на підставі дослідження у суді обґрунтованої підозри, а не на основі даних, поданих стороною обвинувачення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, а саме: повідомленням на спецлінію «102» від 04.11.2025 № 47509 та повідомленням на спецлінію «102» від 04.11.2025 № 47518; протоколом огляду місця події за адресою: м.Львів, вул.П.Дорошенка,43 від 04.11.2025; протоколом огляду місця події за адресою: м.Львів, вул.Миколайчука,9 (Лікарня Святого Пантелеймона) від 04.11.2025; протоколами допиту свідків ОСОБА_8 від 05.11.2025, ОСОБА_9 від 04.11.2025, ОСОБА_10 від 04.11.2025; протоколом затримання особи від 04.11.2025; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 віл 05.11.2025; речовими доказами у даному кримінальному провадженню та іншими матеріалами кримінального провадження, зібраними під час досудового розслідування, у їх сукупності.

Згідно з п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Положеннями ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з врахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

В п.36 Рішення від 20.05.2010р., яке ухвалено у справі «Москаленко проти України» (заява № 37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Згідно з матеріалами клопотання, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину із застосуванням насильства, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Крім цього, підозрюваний раніше судимий, не має стійких соціальних зв`язків, не працює, не має постійного місця проживання, а тому, перебуваючи на волі може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, має реальні можливості перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Наведені вище обставини в їх сукупності виключають можливість обрання підозрюваному менш суворого запобіжного заходу.

Таким чином, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, санкція якого у разі визнання його винуватим, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, з метою унеможливити переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя дійшов висновку, що до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, оскільки злочин вчинений із застосуванням насильства.

Керуючись ст.ст.177, 178, 182-184, 186, 193, 194-196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

клопотання слідчого СВ Львівського районного управління поліції № 1 ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 погодженого прокурором Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Невірків Корецького району Рівненської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судженого, без зареєстрованого та постійного місця проживання, - запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань № 19».

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 рахувати з 21 год. 35 хв. 04 листопада 2025 року до 02 січня 2026 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Львівського районного управління поліції № 1 ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 та прокурора Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1