Справа №590/291/25
Провадження №1-кп/590/102/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року с-ще Ямпіль

Ямпільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого: адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в с-щі Ямпіль Сумської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000149 від 05.02.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дружби, Шосткинського району, Сумської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працюючого, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.1 ст.129-1 Конституції України, ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об єднаннями на всій території України.

Згідно постанови Ямпільського районного суду Сумської області від 07.08.2024 (справа N?590/646/24), яка набрала законної сили 20.08.2024, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40800,00 грн, з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 5 років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Крім цього, відповідно до постанови Ямпільського районного суду Сумської області від 12.08.2024 (справа №590/590/24), яка набрала законної сили 23.08.2024, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.51, ч.1 ст.122-2, ч.5 ст.126 КУПАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40800 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

У той же час ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність постанов Ямпільського районного суду Сумської області від 07.08.2024, 12.08.2024, та будучи ознайомленим з ними, умисно, із метою невиконання вказаних рішень, в частині позбавлення його права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість їх виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, 04.02.2025, більш точний час під час досудового розслідування не встановлено, сів за кермо транспортного засобу ВАЗ 21150 з державним номерним знаком НОМЕР_1 та на автодорозі між с-щем Ямпіль - с. Дорошівка Шосткинського району, Сумської області був зупинений працівниками поліції, у зв`язку із вчиненням адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП, працівниками СРПП ВПД N?1 (с. Ямпіль) Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області, було складено адміністративні протоколи відносно останнього, за вчинені ним адміністративні правопорушення.

Таким чином ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність рішень суду, якими його побавлено права керування транспортними засобами строком на 5 років, діючи умисно ухилився від виконання постанов Ямпільського районного суду Сумської області від 07.08.2024 (справа N?590/646/24) набрала законної сили 20.08.2024 та постанови Ямпільського районного суду від 12.08.2024 (справа N?590/590/24), яка набрала законної сили 23.08.2024.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та надав суду чіткі та послідовні покази з цього приводу, пояснивши, що він, достовірно знаючи про наявність рішень суду, якими його побавлено права керування транспортними засобами строком на 5 років, діючи умисно ухилився від виконання постанов Ямпільського районного суду Сумської області від 07.08.2024 та 12.08.2024. 04.02.2025, більш точний час він не пам`ятає, їхав за кермом транспортного засобу ВАЗ 21150 з державним номерним знаком НОМЕР_1 з лікарні м. Шостка та на автодорозі між селищем Ямпіль - село Дорошівка, Шосткинського району, Сумської області був зупинений працівниками поліції, у зв`язку із вчиненням адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП. Працівниками СРПП ВПД N?1 (с. Ямпіль) Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області, було складено адміністративні протоколи відносно останнього, за вчинені ним адміністративні правопорушення.Вину у вчиненому визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, просив суворо не карати. Вказує, що вчинив кримінальне правопорушення за збігом обставини, а саме необхідність надати допомогу хворій родичці, яку відвідував у лікарні. Зазначив, що неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом без посвідчення водія та знає про наявність у нього несплачених штрафів за вказані правопорушення. Повідомив, що близько трьох років працює у місті Києві не офіційно, одружений та має на утриманні малолітню дитину. На даний час немає можливості сплачувати штрафи, однак має такий намір у майбутньому.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 , в судовому засіданні не заперечував факт скоєння його підзахисним інкримінованого йому кримінального правопорушення. З урахуванням пом`якшуючих вину обвинуваченого обставин, а саме щирого каяття та активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, матеріального становища обвинуваченого, відсутність тяжких наслідків, просив призначити покарання не пов`язане із позбавленням волі.

Заслухавши пояснення обвинуваченого, з`ясувавши думку учасників судового провадження, за згодою обвинуваченого суд відповідно до ч.3 ст.26 та ч.3 ст.349 КПК України визнав за недоцільне досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, стосуються речових доказів.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення доведеною повністю та його дії кваліфікує за ч.1 ст.382 КК України, що виразились у умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили.

Згідно з ст.337 КПК України суд діє в межах висунутого обвинувачення.

Відповідно до ч.1 ст.8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При розгляді даного кримінального провадження суд керувався принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно ст.6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 відповідно до положень ст.12 КК України вчинив нетяжкий злочин, перебуває на військовому обліку, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України, не встановлено.

За досудовою доповіддю, наданою Шосткинським районним сектором №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області від 09.06.2025, зроблено висновок, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, середній рівень впливу історії правопорушень на протиправну поведінку обвинуваченого, враховуючи спосіб його життя, життєві цілі, загальні людські якості обвинуваченого, відносини у суспільстві, середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній рівень небезпеки для суспільства, у тому числі до окремих осіб, вважали, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та не становить високої небезпеки для суспільства, в тому числі і для окремих осіб.

Відповідно до ст.368 КПК України ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого. Отже, така доповідь для суду є джерелом інформації про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, однак не є вирішальною для суду при визначенні міри покарання.

Відповідно до характеристики №02-14/824 від 13.02.2025, виданої Дружбівською міською радою Шосткинського району Сумської області, ОСОБА_4 офіційно не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, не є депутатом Дружбівської міської ради. Сім`я обвинуваченого складається із матері, батька, а також він має п`ятьох братів і чотирьох сестер.

Згідно з довідки №11 від 13.02.2025 начальника САП Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області за порушення Правил дорожнього руху України, зокрема керування транспортними засобами без відповідних документів на ОСОБА_4 було складено більше 40 адміністративних матеріалів та накладено адміністративні стягнення.

Як убачається з наявної в матеріалах кримінального провадження інформації Ямпільського відділу ДВС у Шосткинському районі Сумської області станом на 21.03.2025 на виконанні перебуває зведене виконавче провадження щодо боржника ОСОБА_4 , мешканця АДРЕСА_1 . До складу зведеного виконавчого провадження входять 68 виконавчих проваджень на загальну суму 766323,60 грн, жодного штрафу боржником ОСОБА_4 сплачено не було.

Що на думку суду свідчить про небажання ОСОБА_4 виконувати обов`язки, передбачені законом та рішеннями суду, а його поведінка після винесення попередніх рішень свідчить про повну неспроможність виправитися без впливу більш суворих заходів кримінально-правового характеру.

Суд також не визнає обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому щире каяття винного, виходячи з наступного.

У своїх рішеннях Верховний Суд неодноразово наголошував, що факт визнання вини засудженим не може безумовно свідчити про щире каяття з приводу вчиненого як обставина, що пом`якшує покарання. Адже щире каяття передбачає, окрім визнання вини особою, ще й щирий жаль з цього приводу та осуд своєї поведінки.

Разом з тим, аналіз матеріалів цього кримінального провадження свідчить про відсутність будь-яких об`єктивних проявів щирого розкаяння. Обвинувачений не вчинив жодних дій для усунення негативних наслідків своїх вчинків, не вжив заходів до сплати раніше накладених адміністративних стягнень, не надав доказів своєї внутрішньої переоцінки власної протиправної суспільно-небезпечної поведінки.

Отже, визнання вини обвинуваченим має формальний характер, спрямований на отримання більш м`якого покарання, а не зумовлене дійсним усвідомленням протиправності вчиненого.

З урахуванням наведених обставин, суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, відомостей про особу обвинуваченого, його молодий вік, відсутність судимості, наявність на утриманні малолітньої дитини, беручи до уваги, що вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_4 має систематичних характер, всупереч покаранню у виді позбавлення права керування транспортним засобом, дій для виконання постанов суду обвинуваченим не вчинялось, штрафи не були сплачені, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах мінімального розміру, передбаченого у санкції кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

На думку суду, таке покарання є справедливим, буде максимально сприяти досягненню мети покарання, яка полягає у виправленні засудженого, його вихованні, соціальній реабілітації та попередженні вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Правових підстав для призначення обвинуваченому покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання, тобто на підставі ст.69 КК України, чи застосування ст.75 КК України, враховуючи перелічені вище конкретні обставини у їх сукупності та дані про особу винного, його ставлення до вчиненого, суд не знаходить.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Враховуючи відсутність клопотання про застосування запобіжного заходу, а також відсутність відомостей про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд не вбачаєпідстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 368, 370,374 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня приведення вироку до виконання.

Речові докази:

- оптичний носій - диск з відеозаписами, постанови Ямпільського районного суду Сумської області: по справі N?590/501/24 (провадження N?3/590/267/24) від 18.06.2024, по справа N?590/646/24 (провадження N?3/590/355/24) від 07.08.2024 з розпискою про отримання, по справі N?590/590/24 (провадження N?3/590/332/24, провадження N?3/590/422/24, провадження N?3/590/451/24, провадження N?3/590/452/24) від 12.08.2024 з розпискою про отримання, по справі N?590/836/24 (провадження N?3/590/460/24, провадження N?3/590/496/24, провадження N?3/590/510/24, провадження N?3/590/511/24, провадження N?3/590/512/24) від 02.10.2024, по справі N?590/975/24 (провадження N?3/590/542/24, провадження N?3/590/543/24, провадження N?3/590/544/24) від 22.10.2024, по справі N?590/1021/24 (провадження N?3/590/568/24) від 12.11.2024, що зберігаються в матеріалах кримінального провадження лишити в матеріалах кримінального провадження.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Ямпільський районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_1