УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2025 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м.Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0001186, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до клопотання, головним управлінням національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001186 від 17.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Установлено, що 17.11.2025 приблизно о 17.00 год., на 437 км + 150 м автодороги М-05 «Київ - Одеса» в Одеському р-ні Одеської області сталася ДТП, а саме: з боку м. Києва у напрямку м. Одеси рухався автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER», р/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , яка допустила наїзд на пішохода ОСОБА_5 , котрий перетинав проїзну частину поза населених пунктів, на неосвітленій ділянці, у місці, де відсутні переходи, рухаючись зліва направо за ходом руху автомобіля-учасника ДТП.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди.

Слідчим, 17.11.2025 оглянуто та вилучено автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER», р/н НОМЕР_1 , який в подальшому доставлено та поміщено на майданчик утримання транспортних засобів, за адресою: Одеська обл., Одеський р-н, с. Міжлиманське, вул. Квіткова, 36.

Під час ОМП 17.11.2025 також вилучені пара чоловічого взуття (чоботи) і штани кольору «хакі», що належали пішоходу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і були одягнуті на нього в момент ДТП, що запаковані до полімерного сейф-пакету «WAR 1750486» та зберігаються у відділі СУ ГУНП в Одеській області, за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 5.

Автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER», р/н НОМЕР_1 , сірого кольору, 2003 року випуску, номер кузова: НОМЕР_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 19.12.2020 виданого ТСЦ 5142 зареєстрований на ОСОБА_6 , АДРЕСА_1 . Фактично автомобілем користується ОСОБА_4 , АДРЕСА_2 (м.т.: НОМЕР_4 ).

Одяг та взуття належали загиблому пішоходу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчим, 18.11.2025 автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER», р/н НОМЕР_1 , а також взуття і штани пішохода ОСОБА_5 визнані речовим доказом у кримінальному провадженні

Процесуальний керівник звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів в рамках кримінального провадження.

Прокурор надала заяву в якій клопотання підтримала, просила задовольнити, у зв`язку із великою завантаженістю, розглянути у її відсутності.

Володілець транспортного засобу ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, повідомлялась про дату та час розгляду клопотання за допомогою інтернет месенджеру, що підтверджується довідкою про доставку СМС повідомлення.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З урахуванням вищевикладеного та з метою дотримання процесуальних строків розгляду такого роду клопотань, вважаю за можливе розглянути останнє у відсутності власника/володільця майна.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вважаю, що останнє підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.п.1, 2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно матеріалів, наданих з клопотанням, 18.11.2025 року постановою слідчого вилучене під час проведення огляду майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001186.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході огляду місця події майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Звертаючись до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, прокурором була зазначена підстава, передбачена п.1 ч.2 ст.170 КПК України, а саме необхідність збереження доказу, недопущення його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також з метою встановлення істини по кримінальному провадженню та з`ясування причин дорожньо-транспортної пригоди, оскільки потрібне детальне дослідження автомобіля «TOYOTA LAND CRUISER», р/н НОМЕР_1 , за участі спеціалістів в галузі автотехніки та транспортної трасології, з метою встановлення істини по кримінальному провадженню, з`ясування механізму дорожньо-транспортної пригоди та з`ясування причини ДТП.

Слідчий суддя звертає увагу що досудове розслідування знаходиться на початковому етапі, у зв`язку з чим баланс між порушенням прав власників та потребами досудового розслідування не порушений.

Надання можливості здійснювати користування транспортним засобом може призвести до його пошкодження або знищення, що унеможливить його використання під час досудового розслідування.

Матеріали провадження не містять жодних відомостей про те, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження призведе до надмірного обмеження права власності на зазначене майно, шляхом заборони його використання, розпорядження та відчуження, оскільки на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечення збереження речових доказів. В свою чергу не накладення арешту на тимчасово вилучене майно може призвести до його знищення, приховання, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини у кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи наявність вищенаведених правових підстав для вирішення питання про накладення арешту на вилучене майно, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Крім того, слідчий суддя вважає, що на даній стадії кримінального провадження існують достатні підстави для накладення арешту на зазначене майно, які виправдовують таке втручання у право власності та є співрозмірним із завданнями кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0001186, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER», р/н НОМЕР_1 , сірого кольору, 2003 року випуску, номер кузова: НОМЕР_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 19.12.2020 виданого ТСЦ 5142 зареєстрований на ОСОБА_6 , АДРЕСА_1 ,

шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження і користування вказаним транспортним засобом власником та іншими особами.

Накласти арешт на пару чоловічого взуття (чоботи) та штани кольору «хакі», що належали ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Згідно зі ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1