У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд м. Кривого Рогу в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду м. Кривий Ріг кримінальне провадження відносно обвинуваченого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нива Трудова Апостолівського району Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, з середньо-технічною освітою, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, курсанта навчального взводу навчальної роти 1 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115, ч.5 ст. 407 КК України,

встановив:

В провадженні Покровського районного суду міста Кривий Ріг перебуває кримінальне провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0001244 від 15 вересня 2025 року, відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 115, ч.5 ст. 407 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою. В клопотанні вказав, що для досягнення мети і завдань кримінального провадження, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, просить продовжити обвинуваченому обраний відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки він обгрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину та ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, які на теперішній час не зменшилися, є дійсними та триваючими, що виключають на даний час можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який. Просив задовольнити клопотання.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти заявленого прокурором клопотання, так як заявлені ризики не обґрунтовані та нічим не підтверджуються.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію захисника.

Розглянувши клопотання прокурора, вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до такого.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Згідно з ст. 183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Покровського районного суду міста Кривий Ріг від 13.11.2025відносно ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який спливає.

Продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності певного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої недоторканності.

Згідно зі ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення є одними з обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Вирішуючи питання наявності ризиків стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , з огляду на тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років та від 5 до 10 років, суд вважає реальним ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування від суду, оскільки наслідки та ризик втечі для обвинуваченого у цьому випадку можуть бути визнаними, як менш небезпечними, ніж покарання та процедура його відбування.

Також суд погоджується із існуванням ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, так як обвинувачений ОСОБА_5 може вплинути на свідків у кримінальному провадженні, з якими особисто знайомий та перебуваючи на волі матиме можливість здійснювати психологічний та фізичний тиск з метою залякування та зміни ними наданих показів. Крім того, ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується тим, що обвинуваченому пред`явлено обвинувачення у декількох кримінальних правопорушеннях.

А також, суд враховує особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я, що не виключають можливості перебування під вартою, та відсутність жодних належних медичних відомостей чи письмових доказів, які б свідчили, що стан здоров`я обвинуваченого не дозволяє, чи взагалі виключає можливість його перебування в умовах установи виконання покарань.

Таким чином, суд вважає доведеним наявність ризиків, передбачених ст.177 Кримінального процесуального кодексу України, у такому їх ступені, який є підставою для запобіжного ув`язнення, ці ризики не зменшилися та не перестали існувати на момент продовження даного запобіжного заходу. А також, на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не є достатнім для запобігання цим ризикам.

Отже, суд доходить висновку, що на теперішній час підстави для продовження запобіжного заходу тримання під вартою не відпали, альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого, та наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу як тримання під вартою із визначенням строку у межах 60 днів.

Продовжуючи відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою, судом не визначається розмір застави, відповідно до п.2 ч.4 ст. 183 КПК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - продовженню на термін 60 (шістдесят) днів .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177,178, 183, 199, 315 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115, ч.5 ст. 407 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на термін 60 (шістдесят) днів по 14 лютого 2026 року включно.

Ухвала бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, що перебуває під вартою, з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено та проголошено 18.12.2025 року о 08-00 год.

Суддя ОСОБА_1