Справа № 203/7448/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002012, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.07.2025 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Дніпропетровська, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , на утриманні має неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченої - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

Приблизно у грудні 2024 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вирішила створити місце розпусти з метою подальшого звідництва для розпусти, вчинене з метою наживи та сутенерства (дії особи по забезпеченню заняття проституцією іншою особою), для реалізації свого злочинного умислу.

В подальшому, ОСОБА_3 , на виконання свого злочинного плану, підшукала та орендувала житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , де планувалось створення та утримання місця розпусти, замаскованого під салон еротичного масажу з назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3».

Для безперервного функціонування місця розпусти, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , вирішила залучити до вчинення своїх протиправних дій особу, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, яка діяла з нею за попередньою змовою групою осіб, та виконувала адміністративну та господарчу діяльність з функціонування місця розпусти.

Після чого ОСОБА_3 спільно з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, у вищевказаному приміщенні було спеціально обладнано індивідуальні кімнати з ліжками, та в подальшому утримання зазначених кімнат в придатному стані, а саме придбання засобів особистої гігієни, рушників, постільної білизни, тощо, здійснення прибирання брудної постільної білизни, придбання та використання засобів контрацепції, призначених для надання послуг сексуального характеру.

Для залучення осіб жіночої статі, які будуть надавати послуги сексуального характеру та для зацікавлення клієнтів, ОСОБА_3 , організувала створення інформаційного ресурсу в мережі «Інтернет», а саме інтернет-сторінки за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 на якому розмістили оголошення з надання послуг сексуального характеру за грошову винагороду, закріпивши заздалегідь придбаний номер оператору мобільного зв`язку: НОМЕР_1 , який, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, згідно відведеної їй ролі, використовувала як робочий номер місця розпусти, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та цілодобово приймала дзвінки і надавала консультації щодо послуг сексуального характеру потенційним клієнтам, а також умови праці та працевлаштування особам жіночої статі, які бажали надавити послуги сексуального характеру.

Особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, відповідно до відведеної їй функції, особисто зустрічала клієнтів в створеному ОСОБА_3 , місці розпусти, замаскованому під салон еротичного масажу з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_2 , де надавала консультації щодо наявних послуг, у т.ч. сексуальних, вартості даних послуг, особисто надавала такі послуги за потребами клієнтів, а також займалась адміністративною та господарською частиною функціонування місця розпусти, що полягала у здійсненні закупівлі товарів інтимної гігієни (мило, серветки, тапочки, гелі, рушники, постільну білизну та інше), та подальшої їх реалізації клієнтам.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на отримання наживи в результаті створення та утримання місця розпусти, ОСОБА_3 спільно з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, діючи умисно, у період з грудня 2024 року (більш точного часу встановити не надалось можливим) підшукали невстановлених осіб жіночої статі, яким запропонували поліпшити їх матеріальне становище, шляхом надання сексуальних послуг за грошову винагороду, довели до їх відома умови працевлаштування та праці.

Особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, під керівництвом ОСОБА_3 доводила до відома осіб жіночої статі, які надають послуги сексуального характеру системи нарахування заробітної плати та штрафів, поточні зміни умовах праці, вела підрахунок годин, які особи жіночої статі, що надають сексуальні послуги, напрацювали з клієнтами та передавала вказану інформацію ОСОБА_3 .

У подальшому ОСОБА_3 та інші невстановлені особи жіночої статі, погодившись із запропонованими їм умовами, у період часу з грудня 2024 року по квітень 2025 року надавали сексуальні послуги ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та іншим невстановленим особам чоловічої статі за адресою: АДРЕСА_2 .

Зокрема, 27.02.2025 особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, відповідно до відведеної їй ролі, з відома ОСОБА_3 , надала консультацію ОСОБА_7 , та інформацію щодо точного місцезнаходження відповідного місця розпусти, класифікації інтимних послуг, які можуть бути надані та вартість послуг у залежності від виду та бажання «клієнта», записавши його на послуги сексуального характеру «еротичний масаж», які надала ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вигляді статевого акту.

Оплата за надання сексуальних послуг проводилася клієнтами у вищезазначеному спеціально обладнаному приміщенні, у готівковій формі із розрахунку мінімально від 1500 гривень з клієнта за одну годину сексуальних послуг, в залежності від виду надання конкретних послуг сума може варіювати в порядку збільшення. Грошові кошти клієнти надавали безпосередньо адміністратору або особам, які надавали сексуальні послуги, а останні в свою чергу, передавали грошові кошти в «касу», яка знаходиться у приміщенні місця розпусти, про що повідомляли інших учасників групи.

Так, у вищевказаний період часу, діючи умисно, з метою отримання наживи, за попередньою змовою групою осіб у складі ОСОБА_3 , особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, створили та утримували місце розпусти, а також здійснювали звідництво для розпусти, з метою наживи за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: вели фінансову звітність незаконної діяльності з надання сексуальних послуг, вели облік щодо оплати оренди за приміщення та комунальних послуг, видавали заробітну плату особам, що надавали послуги сексуального характеру, контролювали вихід вищевказаних осіб на роботу, доводили до відома таких осіб системи штрафів, складали графік виходу на роботу, забезпечували осіб засобами гігієни, контрацептивами та іншими засобами інтимного характеру, розповсюджували на інформаційних ресурсах в мережі «Інтернет», а саме на інтернет-сторінці за посиланнями ІНФОРМАЦІЯ_6. оголошення з надання послуг сексуального характеру за грошову винагороду.

За таких обставин дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч.2 ст.303 КК України, як сутенерство, тобто дії особи по забезпеченню заняття проституцією іншою особою, вчинені щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб.

10 жовтня 2025 року між прокурором ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості, яка містить формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, узгоджене покарання та згода обвинуваченого на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, що передбачені ст. 476 КПК України, а також, у відповідності до ч. 4 ст. 469 КПК України, письмова згода надана прокурору представником потерпілого на укладення ним угоди з обвинуваченим.

Угодою визначена міра покарання обвинуваченій ОСОБА_3 за скоєне кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 303 КК України, у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбуття покарання з випробуванням.

Прокурор вважав за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та обвинуваченою, в присутності захисника, вказуючи на її відповідність вимогам закону.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 та її захисник - адвокат ОСОБА_6 просили затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання. Свою провину обвинувачена у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала у повному обсязі та щиро розкаялась у скоєному. Також, ОСОБА_3 зазначила, що розуміє надані їй законом права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди судом, наслідки невиконання угоди про визнання винуватості розуміє та наполягала на затвердженні угоди.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченою слід затвердити і призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно вимог ч.ч. 4, 5 ст. 469 КПК України визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні зокрема щодо нетяжких злочинів. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Так, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України. Сторони угоди про визнання винуватості розуміють наслідки її укладення та затвердження, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також, інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченої у разі затвердження угоди судом.

Порушення прав обвинуваченої при укладанні даної угоди про визнання винуватості судом не встановлено.

Таким чином, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах.

Також, судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_3 , та призначення обвинуваченій узгоджених сторонами виду та розміру покарання, оскільки, узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченого.

Зазначене в угоді покарання буде достатнім, виконає мету призначеного покарання, а також, буде найбільш сприятливим для перевиховання обвинуваченої та запобігатиме вчиненню нею нових злочинів.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Враховуючи вищенаведене, арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Дніпра від 13.06.2025 року, підлягає скасуванню.

Оскільки, обвинуваченою ОСОБА_3 вчинено злочин за попередньою змовою групою осіб, матеріали відносно іншого учасника виділені в окреме провадження та його вина не доведена і не встановлена судовим рішенням, а тому, суд вирішує питання процесуальних витрат та долю речових доказів лише тих, які стосуються безпосередньо обвинуваченої ОСОБА_3 .

Долю інших речових доказів та процесуальних витрат суд не вирішує, оскільки таке питання буде вирішено під час розгляду основного кримінального провадження.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 10 жовтня 2025 року між прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0002012.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, якщо вона протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає, покладені на неї обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

До набрання вироком законної сили змінити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на особисте зобов`язання, поклавши на неї обов`язки: прибувати до прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання, роботи.

Роз`яснити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання перерахованих обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора.

Початок іспитового строку рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 03 листопада 2025 року.

На підставі ч. 7 ст. 72 Кримінального кодексу, зарахувати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк перебування під цілодобовим домашнім арештом з 18 червня 2025 року по 03 листопада 2025 року включно, із розрахунку - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Дніпра від 13.06.2025 року, на майно, вилучене 14.05.2025 року під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду міста Дніпра від 05.05.2025 року, справа №203/2916/25, провадження №1-кс/0203/1785/2025 (протокол обшуку від 14.05.2025 року), з метою збереження речових доказів, а саме, на: ноутбук марки ACER ASPIRE А315-55 з блоком живлення; мобільний телефон марки Iphone X з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» з номером мобільного телефону: НОМЕР_2 , скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави витрати на проведення судової експертизи відео-, звукозапису № СЕ-19/104-25/23444-ВЗ в сумі 5 348 (п`ять тисяч триста сорок вісім) гривень 40 (сорок) копійок.

Речові докази: ноутбук марки ACER ASPIRE А315-55 з блоком живлення, поміщений до спец. пакету PSP4311477; мобільний телефон марки Iphone X з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» з номером мобільного телефону: НОМЕР_2 , поміщений до спец. пакету PSP3033366, які передані на зберігання до камери схову речових доказів ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: м. Дніпро, вул. Троїцька, 20-А, повернути законному володільцю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням положень ч. 4 ст. 394 КПК України.

Повний текст вироку вручається учасникам судового провадження відповідно до вимог ч. 15 ст. 615 КПК України.

Суддя ОСОБА_1