Справа № 127/288/26
Провадження №11-сс/801/48/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07 січня 2026 року про відмову в задоволенні клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000005 внесеному до ЄРДР 02.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,-

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07 січня 2026 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_7 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль марки МАЗ дн.з. НОМЕР_1 , навантажувач телескопічний марки JCB 535-125 д.н.з. НОМЕР_2 , навантажувач телескопічний марки JCB 535-90 д.н.з. НОМЕР_3 , бензопили марки «STIHL MS180» дві одиниці, бензопила марки «HUSQVARNA 120» одна одиниця власником якого є ТОВ «Ольга», яке було вилучено під час проведення огляду місця події 02.01.2025 на території Стадницького старостинського округу працівники ТОВ «Ольга» на ділянці 49,28195 12,5607738

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя зазначив, що в матеріалах клопотання не містяться докази порубки саме дерев або чагарників, а також відсутні відомості щодо завдання будь-якої шкоди, яка передбачена санкцією статті 246 КК України.

Крім того, суд звертає увагу на те, що слідчий просить накласти арешт на техніку, яка є власністю ТОВ «Ольга» та не є предметом вчинення можливого правопорушення, а також відповідно до санкції статті 246 КК України не може бути предметом конфіскації.

На переконання слідчого судді, сам факт наявності у матеріалах кримінального провадження постанови слідчого про визнання речовим доказом вказаної техніки не може виступати метою для накладення арешту у розумінні ч. 2 ст. 173 КПК України.

Також в клопотанні конкретно не зазначено, яке саме доказове значення має вищевказане майно, тобто не дотримується мета накладення арешту.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07 січня 2026 року. Просить клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000005 внесеному до ЄРДР 02.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала слідчого судді є незаконною у зв`язку з невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки вилучене майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні та можуть містити відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому з метою збереження вилученого майна як речового доказу є необхідність у накладенні арешту для проведення повного об`єктивного розслідування.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених в ній та просив задовольнити її в повному об`ємі.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступ прокурора, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Стосовно доводів апеляційної скарги суд зазначає, що відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За приписами п. а ч. 2 ст. 170 та абз. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 цього кодексу.

Зазначеним обставинам слідчим суддею надано належну оцінку та обраний захід накладення арешту на майно відповідає заходам забезпечення кримінального провадження на даному етапі.

Як вбачається з матеріалів (клопотання та ухвали слідчого судді) в ході досудового розслідування встановлено, що 02.01.2026 року до чергової частини відділу поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області зі служби 102 надійшло повідомлення від ПОГ ВП № 2 Вінницького РУП, що на території Стадницького старостинського округу працівники ТОВ «Ольга» на ділянці 49,28195 12,5607738 біля посадки, що розмежовує земельні ділянки сільськогосподарського призначення без наданих на те дозвільних документів проводили розчистку посадки, а саме кущів та гілля дерев різних порід, які в подальшому завантажували на вантажний автомобіль марки «МАЗ»,д.н.з. НОМЕР_1

У ході проведення огляду місця події було вилучено автомобіль марки МАЗ дн.з. НОМЕР_1 , навантажувач телескопічний марки JCB 535-125 д.н.з. НОМЕР_2 , що поміщені на територію арештмайданчику за адресою: м. Вінниця, вул. Генерала Арабея, 17, навантажувач телескопічний марки JCB 535-90 д.н.з. НОМЕР_3 , що передано на відповідальне зберігання представнику ТОВ «Ольга» бензопили марки «STIHL MS180» дві одиниці, бензопила марки «HUSQVARNA 120» одна одиниця, що поміщені до камери схову речових доказів ВП №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області.

Таким чином, слідчий СВ ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_7 звернулась до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як зазналось вище, згідно зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до п. 2 ч. 3. ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Отже, процесуальний закон ставить в чітку залежність застосування заходів забезпечення кримінального провадження з обов`язком слідчого довести слідчому судді, що такі заходи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який слідчий зазначає у своєму клопотанні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, працівники ТОВ «Ольга» на ділянці 49,28195 12,5607738 біля посадки, що розмежовує земельні ділянки сільськогосподарського призначення, які перебувають у їх оренді проводили розчистку посадки, а саме кущів та гілля дерев різних порід.

Матеріали клопотання не містять доказів порубки саме дерев або чагарників, а також відсутні відомості щодо завдання будь-якої шкоди, яка передбачена санкцією статті 246 КК України.

Крім того, постановою слідчого СВ ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_8 від 14.01.2026 винесено рішення про закриття кримінального провадження за №0000005 внесеному до ЄРДР 02.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя прийшов до вірного висновку, що арешт майна при викладених у клопотанні обставинах явно порушує справедливий баланс між інтересами власника майна та завданнями кримінального провадження, а потребами досудового розслідування кримінального провадження не обґрунтуються застосуванням такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

За наведених обставин, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 404, 405, 419, 422 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07 січня 2026 року про відмову в задоволенні клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000005 внесеному до ЄРДР 02.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: