Справа № 357/8184/22
У Х В А Л А

09.12.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, клопотання в.о. начальника Тульчинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_3 , про застосування покарання за наявності кількох вироків стосовно ОСОБА_4 ,

у с т а н о в и в:

09.09.2025 до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання в.о. начальника Тульчинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_3 , про застосування покарання за наявності кількох вироків стосовно ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що 18.02.2025 на виконання до Тульчинського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області надійшов вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 28.11.2024, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 04.02.2025, вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 28.11.2024 року змінено в частині призначення покарання, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий термін 3 роки. Вирок набрав законної сили 04.02.2025. 28.08.2025 працівниками відділу пробації отримано вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.06.2025, де ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 122, ст. 75, ст. 76 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки. У вироці Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.06.2025 відсутня інформація про судове рішення від 28.11.2024 за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, яке ухвалою Вінницького апеляційного суду від 04.02.2025 змінено в частині призначення покарання, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий термін 3 роки. Враховуючи вищевикладене, представник пробації просила вирішити питання про порядок виконання вироку.

Представник Тульчинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд подання за її відсутності, подання підтримала.

В судове засідання засуджений ОСОБА_4 не з`явився, про день та час розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання органу пробації про застосування покарання за наявності кількох вироків стосовно ОСОБА_4 , є таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом установлено, що згідно з вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 28.11.2024 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 04.02.2025 вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 28.11.2024 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України змінено в частині призначення покарання, на підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 3 (три) роки.

Вирок набрав законної сили 04.02.2025.

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.06.2025 затверджено угоду про визнання винуватості між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , визнано останнього винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначено йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Вирок набрав законної сили 29.07.2025.

Отож, під час постановлення вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.06.2025 не враховане покарання, яке призначене ухвалою Вінницького апеляційного суду від 04.02.2025.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Отже, оскільки злочин за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2025 року вчинений до постановлення вироку Тульчинського районного суду Вінницької області від 28.11.2024 та ухвали Вінницького апеляційного суду від 04 лютого 2025 року, остаточне покарання ОСОБА_4 за цими вироками має бути визначене за правилами ч. 4 ст. 70 КК України.

Згідно з практикою Верховного Суду, кримінально-правові норми, передбачені статтями 70, 75 КК України не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком.

Оскільки самостійне виконання таких вироків не засноване на вимогах закону про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням, та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК України (постанова об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 23 вересня 2019 року, у справі ЄУН 199/1496/17).

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при вирішенні питання про те, який із передбачених ст. 70 КК України принципів необхідно застосовувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів (поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі злочини), суд повинен враховувати крім даних про особу винного й обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо.

Отож, враховуючи дані про особу ОСОБА_4 , кількість вчинених ним злочинів, що входять до сукупності, обставини, що пом`якшували і обтяжували його покарання, відсутність тяжких наслідків, та корисливі мотиви вчинених злочинів, зважаючи, що вчинені ним злочини утворюють реальну сукупність, суд дійшов висновку, що остаточне покарання за ухвалою Вінницького апеляційного суду від 04.02.2025, якою змінено вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 28.11.2024 в частині призначення покарання та вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.06.2025 року, має бути визначене шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 537 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 70 КК України, суд

п о с т а н о в и в:

подання в.о. начальника Тульчинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_3 , - задовольнити.

Вирішити питання про застосування покарання стосовно ОСОБА_4 за наявності кількох вироків - вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2025 року та вироку Тульчинського районного суду Вінницької області від 28 листопада 2024 року, зміненого ухвалою Вінницького апеляційного суду від 04.02.2025, таким чином:

- на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2025 року позбавлення волі на строк 2 (два) роки, більш суворим, призначеним ухвалою Вінницького апеляційного суду від 04.02.2025 у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

- на підставі ч. 2 ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки;

- на підставі ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 виконувати такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- іспитовий строк обчислювати з 26 червня 2025 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_6