Справа № 948/984/25
Номер провадження 1-в/948/121/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2025 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ВК-9 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Машівка заяву засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Братськ, Іркутської області, РФ, зареєстрованого та жителя: АДРЕСА_1 , громадянина України, засудженого вироком Любашівського районного суду Одеської області від 09.09.2022 за ч.3 ст.286 КК України до 8 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки,

про умовно-дострокове звільнення,

у с т а н о в и в :

у жовтні 2025 року до суду надійшла зазначена заява засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення згідно ст. 81 КК України.

Заслухавши прокурора, який заперечував проти умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 з огляду на допущене засудженим порушення режиму відбування покарання та значний строк невідбутого покарання, представника установи, який також заяву засудженого не підтримав та пояснив, що 30.10.2025 на комісії установи виконання покарань ОСОБА_5 було відмовлено в поданні до суду матеріалів на умовно-дострокове звільнення як такому, що не довів своє виправлення, засудженого, який просив заяву задовольнити, покликаючись на те, що він має заохочення, натомість стягнення, які були призначені за незначні порушення, погашені, за наявності роботи працював, а тому довів своє виправлення, дослідивши документи кримінального провадження та особової справи засудженого, суд дійшов такого висновку.

Судом установлено, що вироком Любашівського районного суду Одеської області від 09.09.2022 ОСОБА_5 засуджений за ч. 3 ст. 286 КК України до 8 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки. Строк відбування покарання відраховується з 20.10.2021 (а.с.10, а.о.с.49-57,59-63, 101-108 ч.1 т.1 ).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 14.07.2023 вирок Любашівського районного суду Одеської області від 09.09.2022 залишено без змін (а.о.с.66-84 ч.1 т.1).

Вирок набрав законної сили 14.07.2023 (а.о.с.100 ч.1 т.1).

ОСОБА_5 відбуває покарання з 20.10.2021 (а.с. 10), кінець строку покарання 20.10.2029.

Як убачається з матеріалів особової справи засудженого, ОСОБА_5 за період відбування покарання в місцях позбавлення волі має шість заохочень, останній раз 13.05.2025 за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, мав одне стягнення 21.01.2023, яке погашено, в установі був працевлаштований підсобним робітником, до праці ставиться добросовісно, проявляє розумну ініціативу, залучається до робіт з благоустрою колонії та поліпшення житлово-побутових умов засуджених, допоміжних робіт із забезпечення продовольства, врівноважений, виконавчий, здатний мирним шляхом вирішувати конфліктні ситуації, самоконтроль високий, правильна реакція на похвалу та об`єктивну критику, виявляє стабільність та старанність у роботі, відношення до існуючих соціальних норм примирливе, відношення до соціальних норм примирливе, спілкується з особами позитивної спрямованості, в спілкуванні комунікабельний, намагається побудувати безконфліктні стосунки з оточуючими, підтримує товариські відносини із засудженими позитивної спрямованості, бере на себе відповідальність за вчинені дії, вину у вчиненому злочині визнає повністю, усвідомлює наслідки скоєного ним кримінального правопорушення, вирок вважає справедливим, на профілактичних обліках не перебував, зарахований до програм диференційованого виховного впливу «Правопросвітництво», «Підготовка до звільнення», програми реалізовані, має низький рівень повторного кримінального правопорушення та ймовірної небезпеки для суспільства, індивідуальна програма соціально-виховної роботи виконана частково, рекомендації щодо подальшої роботи відсутні (а.о.с.53-56, 105-108,124-126,146-149 ч.2 т.1, 8-10,16-23,45 т.2).

Відповідно до висновку про можливість залучення на роботах за межами виправної колонії, з 23.10.2023 засуджений ОСОБА_5 працевлаштований на контрагентському об`єкті «Стіл Ворк» (а.о.с.99-102,104 ч.2 т.1).

За витягом із протоколу №20 від 28.06.2024 по розгляду матеріалів на заміну покарання більш м`яким, засудженому ОСОБА_5 було відмовлено в поданні до суду матеріалів на застосування заміни покарання більш м`яким (а.о.с.141 ч.2 т.1).

Ухвалою Машівського районного суду від 20.12.2024 в задоволенні заяви ОСОБА_5 про заміну покарання більш м`яким відмовлено (а.с.112,113 ч.1 т.1).

Згідно з квитанцією №33 від 08.08.2024 засудженим погашено судові витрати згідно вироку суду від 09.09.2022 у сумі 19 135,40 грн (а.о.с.143 ч.2 т.1).

Відповідно до довідок Голованівського ВДВС у Голованівському районі Кіровоградської області станом на 05.08.2025 відсутні виконавчі провадження про стягнення з засудженого ОСОБА_5 боргів та штрафів на користь фізичних, юридичних осіб та держави (а.о.с.145 ч.1 т.1, 34 т2).

Згідно з довідками, виданими бухгалтерією Державної установи «Машівська виправна колонія (№ 9»), ОСОБА_5 відбуває покарання в установі з 19.02.2024, у липні-серпні 2025 був працевлаштований підсобним робітником, має 100% виконання, виконавчі листи на утримання аліментів та позовів на засудженого не надходили (а.о.с.53,54 т.2).

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України (в редакції, що діяла на час вчинення злочину) умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Верховний Суд України в п.17 постанови Пленуму №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» наголошує, що при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потреб у наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

При цьому, умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.

Однією з головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто готовність до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Передумовою дострокового звільнення є саме «бездоганна» поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання.

Відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Проте, «бездоганної» поведінки засудженого протягом строку відбування покарання судом не встановлено, так як ОСОБА_5 21.01.2023 року допустив порушення режиму відбування покарання, за що йому було оголошено догану, а враховуючи значний термін невідбутого покарання - 03 роки 11 місяців 05 днів за вчинення необережного тяжкого злочину, суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_5 не довів своє виправлення та в задоволенні заяви про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання потрібно відмовити.

Суд уважає, що мета покарання щодо виправлення засудженого в даному випадку не досягнута та відсутні усі правові ознаки, які б переконливо свідчили, що засуджений довів своє виправлення.

Крім того, за висновком щодо ступеня виправлення засудженого, ОСОБА_5 не довів своє виправлення та не заслуговує на застосування умовно-дострокового звільнення (а.с. 14-16), відповідно до витягу із протоколу №37 від 30.10.2025 по розгляду матеріалів на заміну покарання більш м`яким, засудженому ОСОБА_5 відмовлено в поданні до суду матеріалів на умовно-дострокове звільнення (а.о.с.62 т.2).

На підставі викладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд

у х в а л и в:

відмовити у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд, а засудженим у той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1