Провадження №: 1-кс/755/3869/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" жовтня 2025 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , перевіривши скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник-адвокат ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноважених осіб Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві,

встановив:

10 жовтня 2025 року в провадження Дніпровського районного суду м. Києва, в порядку ст. 303 КПК України, надійшла скарга ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник-адвокат ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноважених осіб Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, яка полягає у ненаданні повної інформації про хід досудового розслідування.

Скарга мотивована тим, що 22.07.2025 року представником ОСОБА_2 - адвокатом ОСОБА_4 засобами поштового зв`язку було здійснено подання до ТУ БЕБ у м. Києві заяви про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 , а саме за ознаками сукупності кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 209 та ч. 1 ст. 301 КК України.

Згідно отриманого від ТУ БЕБ у м. Києві листа-відповіді № 23.24/3.4/2/11526-25 від 30.07.2025 року представника ОСОБА_2 було повідомлено про те, що зі змісту вищевказаної заяви, встановлено ознаки можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 301 Кримінального кодексу України. Враховуючи те, що відповідно до ст. 216 КПК України вказане кримінальне правопорушення не належить до підслідності БЕБ України, заяву представника ОСОБА_2 від 22.07.2025 з додатками, було направлено до Департаменту кіберполiції управління протидії кіберзлочинам в м. Києві для розгляду в межах компетенції.

Згідно отриманого від Департаменту кіберполiції управління протидії кіберзлочинам в м. Києві листа-відповіді № 53140-2025 від 31.07.2025 року представника ОСОБА_2 було повідомлено про те, що відповідно до п. 1 розділу IV Порядку ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, отримані матеріали ЄО № 647 від 31.07.2025 було направлено до Голосіївського УП ГУНП в м. Києві для внесення відомостей, вказаних у зверненні, до Єдиного реєстру досудових розслідувань. У зв`язку з відсутністю в структурі Департаменту кіберполіції слідчого підрозділу, рішення щодо відкриття кримінального провадження буде прийматися в Голосіївському УП ГУНП в м. Києві.

В подальшому за результатом особистого відвідування представником ОСОБА_2 приміщення Голосіївського УП ГУНП в м. Києві, службовими особами було повідомлено останнього про те, що матеріали було направлено за підслідністю до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві для відкриття кримінального провадження.

Оскільки станом на 24.09.2025 року Дніпровським УП ГУНП у м. Києві не було надано представникові ОСОБА_2 жодної інформації за результатом розгляду поданої ним заяви, зокрема не направлено витяг з ЄРДР, представником ОСОБА_2 - адвокатом ОСОБА_4 було здійснено направлення засобами поштового зв`язку до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві клопотання в порядку в порядку ст. 220 КПК України з проханням повідомити чи було внесено відомості, зазначені у заяві від 22.07.2025 року про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 до Єдиного реєстру досудових розслідувань та невідкладно направити представнику ОСОБА_2 копію витягу про внесення відповідних відомостей до ЄРДР, провести досудове розслідування в повному обсязі та здійснити проведення всіх необхідних слідчих дій в рамках досудового розслідування в кримінальному провадженні спрямованих на збирання доказів, перевірки вже наявних доказів та встановлення обставин вчинення правопорушення. Також, просив проінформувати про результати проведення слідчих та процесуальних дій та надати матеріали кримінального провадження на ознайомлення.

Однак, станом на дату направлення даної скарги, відповіді не було отримано, у зв`язку з чим наявна бездіяльність уповноважених службових осіб Дніпровського УП ГУНП у м. Києві щодо не здійснення розгляду та надання відповіді на клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_4 в порядку ст. 220 КПК України від 24.09.2025 року.

У зв`язку з викладеним просив визнати бездіяльність уповноважених осіб Дніпровського УП ГУНП у м. Києві протиправною, зобов`язати здійснити розгляд клопотання та надати відповідь в порядку ст. 220 КПК України.

Дана скарга, після її надходження до суду та після розподілу автоматизованою системою документообігу, передана на розгляд слідчого судді.

Слідчий суддя, ознайомившись із поданою скаргою та перевіривши виконання вимог ст.ст. 303, 304 КПК України приходить до наступного висновку.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Пунктом 18 частини 1 статті 3 КПК України визначено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Отже, правовий зміст ст. 303 КПК України полягає у тому, що слідчому судді підлягає оскарженню бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; така процесуальна дія має бути вчинена у визначений нормами КПК строк; відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Отже, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством (Лист ВССУ від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17 «Узагальнення про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування»).

Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст. 220 КПК, згідно з якою, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідна бездіяльність може бути зумовлена не лише не вчиненням процесуальної дії в межах, встановлених зазначеною нормою строків, а й неналежним розглядом клопотання, зокрема залишенням його без процесуального реагування або неналежним на нього процесуальним реагуванням.

У той же час, належне процесуальне реагування полягає у виконанні слідчим, прокурором процесуальної дії відповідно до вимог кримінального процесуального закону, зокрема прийняття відповідного рішення у передбаченій КПК України формі - вмотивованої постанови.

Приписами ч. 1, 2 ст. 220 КПК України встановлено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотань повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Відповідно до вимог п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та осіб виключно у кримінальному провадженні.

Згідно із п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 3 статті 26 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Так, скаржник звернувся з даною скаргою до слідчого судді в порядку ст. 220 КПК України, в якій просить зобов`язати уповноважених осіб Дніпровського УП ГУНП у м. Києві здійснити розгляд клопотання та надати відповідь чи внесено відомості до ЄРДС за заявою про вчинене кримінальне правопорушення, надати витяг з ЄРДС та повідомити про вчинені слідчі дії в рамках досудового розслідування.

Тобто, скаржником оскаржується бездіяльність уповноважених осіб Дніпровського УП ГУНП у м. Києві в порядку ст. 220 КПК України за відсутності інформації щодо відкриття кримінального провадження.

Дане свідчить про те, що порушені в скарзі вимоги, виходячи з ч. 1 ст. 303 КПК України, не підлягають оскарженню.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що скарга не містить предмету оскарження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження з розгляду даної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник-адвокат ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноважених осіб Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 діб з моменту отримання скаржником копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1