Чортківський районний суд Тернопільської області
УХВАЛА
10 жовтня 2025 року Справа № 1-5/2007
Номер провадження1-в/608/36/2025
Колегія Чортківського районного суду Тернопільської області в складі:
головуючої судді: ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
представника УВП ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_8 ,
розглянувши в залі суду в місті Чорткові під час відеоконференції клопотання начальника державної установи «Чортківська установа виконання покарань №26» про заміну засудженому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді довічного позбавлення волі більш м`яким, -
В С Т А Н О В И Л А:
Начальник ДУ «Чортківська установа виконання покарань №26» звернувся до суду з клопотанням, в якому просить відповідно до ст. 82 КК України, ч. 3 ст. 154 КВК України та п. 3 ч. 1 ст. 537, 539 КПК України замінити засудженому ОСОБА_8 покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке покарання - позбавлення волі на певний строк.
Як вбачається з клопотання, в «Чортківській установі виконання покарань №26» відбуває покарання засуджений до довічного позбавлення волі ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, одружений, не працюючий, уродженець та житель АДРЕСА_1 .
Засуджений 26 червня 2007 року Апеляційним судом Тернопільської області за ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 187, ч.4 ст. 187, 304, п.п. 1,4,6,12 ч.2 ст. 115 , ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
04.10.2007 року Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України, ухвалила: вирок Апеляційного суду Тернопільської області від 26 червня 2007 року ОСОБА_8 залишити без змін, а його касаційну справу без задоволення.
9 лютого 2016 року Колегія суддів Чортківського району Тернопільської області ухвалила: зарахувати засудженому згідно вироку Апеляційного суду Тернопільської області від 26 червня 2007 року ОСОБА_8 строк його попереднього ув`язнення з 2 листопада 2006 року по 4 жовтня 2007 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі в строк відбуття покарання.
Початок строку: 02.11.2006.
Вирок вступив в законну силу: 04.10.2007.

Засуджений ОСОБА_8 , відбуває покарання у державній установі «Чортківська установа виконання покарань (№26)» з 02.11.2006 року по даний час.

За весь час відбування покарання засуджений до довічного позбавлення волі ОСОБА_8 допускав порушення вимог режиму відбування покарання, за що правами начальника установи притягувався 4 рази до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашені у встановленому законом порядку.

За активну участь у програмі диференційованого виховного впливу «Правова освіта» та культурно виховних заходах заохочувався правами начальника установи оголошено подяку та надання додаткового короткострокового або тривалого побачення.

З працівниками установи ввічливий, виконує законні вимоги адміністрації.

На профілактичному обліку установи не перебуває.

Засуджений ОСОБА_8 залучався до виконання робіт згідно умов цивільно-правової угоди.

За результатами проведеної Оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення засудженими до позбавлення волі:

- ризик вчинення повторного кримінального правопорушення - низький, 134 балів;

- ризик шкоди життю та здоров`ю - високий.

Вину свою у скоєному злочині визнає, у вчиненому розкаюється.

Відповідно до протоколу засідання постійно діючої комісії по застосуванні до засуджених передбачених законодавством заохочувальних норм та встановлення адміністративного нагляду від 02.07.2014 №20 постановою начальника установи засудженого ОСОБА_8 переведено з приміщення камерного типу, в якій тримаються дві особи, до багатомісного приміщення камерного типу на секторі максимального рівня безпеки для подальшого відбування покарання з наданням дозволу на участь у групових заходах освітнього, культурного-масового та фізкультурно-оздоровчого характеру в порядку встановленому законодавством відповідно до ч.2 ст. 151-1 Кримінальновиконавчого кодексу України.

Відповідно до протоколу засідання постійно-діючої комісії державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26)» по застосуванні до засуджених передбачених законодавством заохочувальних норм та встановлення адміністративного нагляду від 24.10.2019 року №14 та від 17.11.2020 року №23 засудженому до довічного позбавлення волі ОСОБА_8 відмовлено в застосуванні до нього ч.2 ст. 151-1 переведення з багатомісного приміщення камерного типу до звичайних жилих приміщень на підставі поданої ним заяви.

Станом на 30.06.2025 з урахуванням ухвали Чортківського районного суду Тернопільської області від 18.01.2018 про зарахування в строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення в період з 02.11.2006 до 04.10.2007 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відбув 19 років 7 місяців позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_8 усвідомлює наслідки вчиненого ним кримінального правопорушення, вину свою у вчиненому злочині визнає та висловлює щире каяття. За результатами висновку щодо ступеня виправлення засуджений до довічного позбавлення волі ОСОБА_8 отримав 89 балів, що свідчить про те, що він став на шлях виправлення та заслуговує на заміну покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким відповідно до ст. 82 КК України.

В судовому засіданні представник УВП «Чортківська установа виконання покарань №26» ОСОБА_6 - клопотання підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити з мотивів, викладених в клопотанні.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо задоволення не заперечувала та просила замінити ОСОБА_8 покарання з довічного позбавлення волі на строк 17 років.

ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 також просили замінити засудженому покарання з довічного позбавлення волі на строк 15 років, посилаючись на те, що ОСОБА_8 вже дуже тривалий строк відбуває покарання за скоєні злочини, за час відбування усвідомив скоєне, щиро розкаявся і заслуговує на сатисфакцію, на надію про інше життя.

Допитані в судовому засіданні представники комісії, які давали оцінку та сформували висновок щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , суду пояснили, що за час відбування покарання ОСОБА_8 здійснив переоцінку цінностей, усвідомив ним вчинене, за характером спокійний, не конфліктний, постійно навчається та працює над собою, стягнення, які накладалися на ОСОБА_8 є погашеними, тому він заслуговує на заміну йому покарання з довічного позбавлення волі на реальний строк.

Колегія суддів, заслухавши клопотання, думку прокурора, захисника та засудженого, допитавши членів комісії в судовому засіданні, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 КК України, невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Згідно з ч. 3 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ч. 5 ст. 82 КК України, покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років, якщо засуджений відбув не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання.

Вимогами п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 р. визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної комісії (п. 13 постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26 квітня 2002 р.).

Згідно положень п. 17 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 р., суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребі у наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Виправлення засудженого - це реалізація позитивних чи негативних змін у його психіці. Висновок про виправлення засудженого слід будувати на обґрунтованому прогнозі його поведінки в звичайних умовах життя, поза УВП.

Під ступенем виправлення засуджених до позбавлення волі слід розуміти індивідуалізовану комплексну фіксацію рівня зміни зовнішніх (соціально-правових) і внутрішніх (психолого-педагогічних) характеристик особистості засудженого через певні проміжки часу (у період відбування покарання), які виступають передумовами правомірних (неправомірних) дій і поведінки, як показник готовності (неготовності) вести право слухняний спосіб життя в умовах свободи.

Ступінь виправлення «довів своє виправлення» це категорія стійко-позитивних засуджених, у яких відбулося докорінна зміна поглядів на життя у соціально-корисну сторону і є можливість досягти мети покарання в умовах свободи, тобто застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Готовність до законослухняного способу життя в умовах свободи і незалежність поведінкової саморегуляції від впливу застосовуваних до засудженого карально-виправних заходів дозволить вважати його підготовленим для умовно-дострокового звільнення від покарання. Зазначена готовність повинна охоплювати ряд основних сфер життєдіяльності і юридично значущої поведінки. До таких сфер повноцінного входження в соціум слід віднести: сферу матеріального забезпечення життя, сферу взаємодії з іншими людьми, сферу дозвілля і розваг.

Кримінально-правові, кримінально-виконавчі, кримінологічні критерії: а) зразкову поведінку, що підтверджується прийняттям зобов`язання про право слухняної поведінки, відсутністю порушень і стягнень протягом року перед атестування (якщо були зафіксовані факти порушень режиму відбування покарання, за якими обмежилися індивідуально-виховною бесідою, то вивчити характер і мотиви вчинення цих проступків), б) активну і постійну участь у роботі секції самодіяльної організації (як у масштабі загону/відділення, так і колонії), в) активна і постійна участь у проведенні виховних заходів (як у масштабі загону /відділення, так і колонії); г) за наявності виконавчих листів, вжиті заходи з відшкодування збитків, ...завданих злочином, і за виконавчими листами на утримання дітей; для засуджених корисливого, корисливо-насильницького типів і рецидивістів - відшкодування 100% суми позову; д) корисна ініціатива з благоустрою території та приміщень колонії; є) прагнення до освіти: навчався в колонії в школі, ПТУ (підсумкові результати навчання)/не прагнув і не навчався (з яких причин), самоосвіта (відвідування бібліотеки , читання книг, газет, журналів); ж) попередні висновки про ступінь виправлення у період відбування покарання в ІК, ж) представлявся (ась) чи раніше до умовно-дострокового звільнення, заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, переведенню в виправну колонію- поселення, помилування, зниження терміну покарання (за амністією), результати розгляду; з) коли, з якого ІУ, на якій підставі звільнявся, за яких підстав; і) судимості у минулому (якщо к): яким судом, в якому році, за якою статтею КК, міра покарання; л) рівень суспільної небезпеки (високий/середній/низький) як прогноз можливого рецидиву злочинів.

Соціальні критерії: а) наявність/відсутність соціально корисних зв`язків: облік тривалих/короткострокових побачень (з ким, як часто); листування з рідними/близькими (з ким, як часто); отримував/відправляв чи засуджений грошові перекази (коли, від кого або кому); отримував/відправляв чи засуджений посилки, передачі і бандеролі (коли, від кого чи кому); чи використовував право на телефонні розмови (коли, з ким); б) рівень і стан систем міжособистісних відносин: наявність/відсутність родини: позитивні і безконфліктні взаємини з батьками, чоловіком (дружиною), дітьми, близькими; не підтримує взаємини з засудженими негативної спрямованості; не сприймає норми і традиції кримінального світу; позитивні і безконфліктні взаємини з друзями/знайомими (за наявності серед них раніше судимих - відмова від колишніх негативних відносин); в) наявність/відсутність деструктивних факторів, детермінованих вчинення злочину: вирішення питання про трудовому і побутовому влаштуванні після звільнення з колонії (позитивне/негативне/не вирішене);

г) показники повноцінності входження в соціум в умовах свободи: освіта на момент атестування: вища, середня спеціальна, середня, неповна середня; усвідомлене розуміння соціальної сутності покарання; добровільне і постійне дотримання санітарно-гігієнічних правил самообслуговування і прагнення до охайному зовнішньому вигляду; ставлення до праці і іншим видам робіт: працює/не працює (чому), норму виробітку виконує/не виконує (чому), правила техніки безпеки дотримується/не дотримується; соціально-правові очікування, що виражають віру в успішну реалізацію правомірних життєвих планів, й усвідомлена переконаність у неминучості покарання у разі вчинення протиправних діянь; наміри матеріально забезпечувати своє проживання; які має професійні і соціальні вміння, необхідні для правомірної поведінки, задоволення потреб та виконання соціальних ролей; д) релігійно-духовний рівень соціального розвитку становлення особистості.

Психолого-педагогічні критерії: загальні: а) відношення до скоєного злочину (повністю розкаявся), б) ставлення до покарання (справедливо призначене), в) визнання своєї провини; г) усвідомив необхідність відбути покарання; д) позитивне ставлення до проведеної виховної роботи; е) ставлення засудженого до самого себе (самооцінка); ж) позитивне і безконфліктне ставлення до співробітників ВК; з) позитивне і безконфліктне ставлення до засуджених в ВК, і) загальний рівень (ступінь) психолого-педагогічної готовності вести правослухняної спосіб життя в умовах свободи; к) наявність правомірних особистісних принципів і норм (правил) поведінки і задоволення потреб та інтересів.

З досліджених у судовому засіданні характеризуючих даних засудженого ОСОБА_8 за період з 2006 року по 2025 рік, колегією суддів встановлено, що за період перебування в установі виконання покарань основні характеризуючі дані засудженого залишаються незмінними, а саме: ОСОБА_8 характеризується з позитивного боку, до дисциплінарної відповідальності у 2025 році не притягувався, приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу та у виховних заходах, що організовуються адміністрацією установи, заохочувався правами начальника установи і йому було оголошено подяку. З працівниками установи ввічливий, виконує законні вимоги адміністрації. Підтримує зв`язки з рідними та близькими шляхом телефонних розмов, отриманням від них передач, посилок та побачень. За характером спокійний, врівноважений, у відношенні до себе самокритичний, за вольовими якостями наполегливий. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд, дбайливо ставиться до державного майна та камерного інвентаря, дотримується вимог пожежної безпеки.

Вину свою у скоєному злочині визнав та визнає, висловлює щире каяття. Заборгованості перед потерпілими на час подання клопотання не мав.

Слід зазначити, що здійснення мети кари починається з моменту призначення вироком суду конкретної міри покарання. Саме призначення покарання завдає засудженому суттєвих моральних страждань, що є невід`ємними складовими механізму карального впливу. Воно надовго залишає слід у свідомості засудженого і водночас сприяє тому, щоб він усвідомив свою вину перед потерпілим і суспільством.

Замінюючи покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, колегія суддів вважає, що позитивна градація поведінки засудженого ОСОБА_8 в сторону виправлення, яка характеризується сталістю, послідовністю і логічністю, дає суду реальні підстави вважати, що за період подальшого відбування покарання у виді 15 років позбавлення волі засуджений ОСОБА_8 виправиться та не нестиме загрозу суспільству, що сприятиме досягненню мети покарання.

Враховуючи вказані обставини, особу засудженого, а також те, що поведінка ОСОБА_8 є сумлінною, внаслідок чого він довів, що став на шлях виправлення, станом на 10.10.2025 року відбув більше 19 років призначеного судом покарання, колегія суддів дійшла висновку про можливість заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років, надавши йому шанс протягом наступних 15 років довести, що він перестав бути суспільно-небезпечним і його подальше утримання в умовах ізоляції від суспільства не є доцільним.

Таким чином, на думку колегії суддів подання начальника ДУ «Чортківська установа виконання покарань №26» є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтею 82 Кримінального кодексу України, статтями 369-372, 392, 393, 537- 539 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання начальника державної установи «Чортківська установа виконання покарань №26» про заміну засудженому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді довічного позбавлення волі більш м`яким задовольнити.

Замінити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді довічного позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років.

Строк заміни ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі строком 15 (п`ятнадцять) років обчислювати з дня заміни покарання, тобто з 10.10.2025.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду через Чортківський районний суд протягом семи днів з часу її оголошення.

Головуюча суддя:/підпис/

Судді:/підписи/

Ухвала набрала законної сили "___"________________2025 року.

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах справи № 1-5/2007, яка зберігається в Чортківському районному суді Тернопільської області.

Головуюча суддя: ОСОБА_1