Провадження № 1-кс/756/2616/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

особи, яка подала скаргу, ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 лютого 2025 року за № 0000873,

В С Т А Н О В И В :

До Оболонського районного суду м. Києва надійшла зазначена скарга, у якій скаржник просив скасувати постанову слідчого СВ Оболонського УП ГУНП в м. Києві від 01 серпня 2025 року про відмову у визнанні потерпілим.

Скарга обґрунтована тим, що СВ Оболонського УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування за його заявою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 лютого 2025 року за № 0000873.

30 липня 2025 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого із заявою про визнання його потерпілим.

Постановою від 01 серпня 2025 року слідчий відмовив у задоволенні його заяви, пославшись на те, що об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України є порядок службової діяльності, а не права конкретних осіб.

На думку скаржника, вказана постанова є незаконною, оскільки вказаним кримінальним правопорушенням йому було завдано фізичної та моральної шкоди.

ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав скаргу з наведених у ній мотивів.

Уповноважена особа Оболонського УП ГУНП в м. Києві в судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлена належним чином. Відсутність особи, бездіяльність якої оскаржується, не є перешкодою для розгляду скарги (ч. 3 ст. 306 КПК України).

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування є складовою судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях.

Пункт 5 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачає право особи оскаржити рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Згідно з приписами ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Отже, підставою для визнання особи потерпілим є:

1) подання особою заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого, а також письмової згоди на залучення до провадження як потерпілого, якщо це здійснюється слідчим, прокурором:

2) завдання особі кримінальним правопорушенням шкоди. При цьому, якщо це стосується юридичної особи, шкода має носити виключно майновий характер.

Лише сукупність фактичної (завдання шкоди) та формальної (подання заяви чи надання згоди) складової є умовою для набуття особою статусу потерпілого у кримінальному провадженні.

Частиною 5 ст. 55 КПК України передбачено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Як встановлено слідчим суддею, відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 . Крім того, він звернулася до слідчого із заявою про залучення його до провадження як потерпілого. Отже, формальні підстави для визнання його потерпілим дотримано.

Крім того, як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань та як повідомив скаржник вказаним кримінальним правопорушенням йому було заподіяно шкоди.

Разом з тим, оскаржувана постанова не містить жодних мотивів з приводу доводів ОСОБА_3 щодо заподіяння йому шкоди та підстав неврахування цих доводів під час винесення постанови.

Наведені в постанові мотиви щодо об`єкта кримінального правопорушення, яким є правовідносини у сфері у сфері службової діяльності, не виключають завдання шкоди окремим фізичним чи юридичним особам. Скаржник слушно наголосив на тому, що диспозиція норми ст. 364 КК України прямо передбачає завдання істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян.

За таких обставин, слідчий суддя констатує недотримання вимог до форми постанови слідчого, передбачених ч. 5 ст. 110 КПК України, зокрема, наведення мотивів прийняття постанови, їх обґрунтування в частині (не)врахування доводів ОСОБА_3 щодо завдання йому шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України за результатом розгляду скарги слідчий суддя може скасувати рішення слідчого, дізнавача чи прокурора.

Враховуючи, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, наявні підстави для її скасування та задоволення скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Скасувати постанову слідчого СВ Оболонського УП ГУНП в м. Києві від 01 серпня 2025 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 про залучення як потерпілого у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 лютого 2025 року за № 0000873.

Зобов`язати уповноважену особу Оболонського УП ГУНП в м. Києві у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 лютого 2025 року за № 0000873, повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про залучення його як потерпілого від 30 липня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1