ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/254/26
Провадження №1-кс/477/84/26
УХВАЛА

про арешт майна

17 лютого 2026 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Вітовського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві клопотання прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 , внесене у кримінальному провадженні №0000081 від 08 лютого 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286-1 КК України про арешт тимчасово вилученого майна

ВСТАНОВИВ:

10 лютого 2026 року до Вітовського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна, яке було вилучено 08 лютого 2026 року під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної події, що мала місце цього ж дня, близько 18.20 години на автодорозі між с. Котляреве та с. Шевченкове Миколаївського району Миколаївської області.

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 07 лютого 2026 року о 22.00 годині за участі автомобіля марки «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в результаті якої пасажир транспортного засобу ОСОБА_5 , отримала тілесні ушкодження, 08 лютого 2026 року внесено відомості до ЄРДР №0000081 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286-1 КК України.

Під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди в період часу з 06.10 години по 08.05 годину 08 лютого 2026 року, на місці пригоди виявлено та вилучено автомобіль марки «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_6 та перебував у володінні ОСОБА_4 .

Постановою слідчого від 09 лютого 2026 року вищевказаний транспортний засіб визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні.

З метою збереження речового доказу, прокурор ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з цим клопотанням.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явилася, подавши заяву про розгляд клопотання за її відсутності.

ОСОБА_4 , як володілець вилученого майна, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно з положенням частини четвертої статті 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог статті 170 КПК України, під арештом майна розуміється тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно частини третьої статті 170 КПК України у випадку, збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно частини першої статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом частини четвертої статті 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Як вбачається з матеріалів клопотання, у провадженні СВ ВП №4 МРУП ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0000081, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 08 лютого 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286-1 КК України.

Досудовим розслідуванням у цьому кримінальному провадженні встановлено, що 07 лютого 2026 року приблизно о 22.00 годині, водій автомобіля «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , рухався по автодорозі Т1501 між селами Лимани та Галицинове Миколаївського району, Миколаївської області та не впорався з керуванням автомобіля і допустив з`їзд в кювет, в результаті чого пасажир його транспортного засобу ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження.

З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події від 08 лютого 2026 року вбачається, що в період часу з 06.10 години по 08.05 годину 08 лютого 2026 року оглядалося місце події відкрита ділянки місцевості автодороги Т1501 між с. Лимани та с. Галицинове Миколаївського району Миколаївської області, під час якого було виявлено автомобіль марки «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 з пошкодженнями по всьому кузову транспортного засобу, характерними для дорожньо-транспортної пригоди. Вказаний автомобіль вилучено та поміщено для зберігання на територію ВП №4 МРУП ГУНП в Миколаївській області для їх зберігання.

Оскільки вилучений транспортний засіб - автомобіль марки «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що перебував у володінні ОСОБА_4 необхідний для проведення експертних досліджень та може зберігати на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, постановою слідчого у цьому кримінальному провадженні, вилучений автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000081 від 08 лютого 2026 року.

За таких обставин вилучене майно, а саме транспортний засіб автомобіль, марки «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є речовим доказом у даному кримінальному провадженню, що на переконання слідчого судді свідчить про існування ризику можливості знищення, пошкодження, псування, перетворення, відчуження майна, а тому на даному етапі слідства є підстави для арешту майна, що полягає в забороні його відчуження, розпорядження та користування.

Прокурором доведено існування обґрунтованої підозри, щодо вчинення злочину такої тяжкості, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту. Вилучені речі відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК, так як містять інформацію та відомості, які можуть бути використані в якості доказу факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а для досягнення мети збереження цього майна як речових доказів та для виконання завдання із запобігання їх приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження є необхідним застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна та встановлення заборони користування та розпорядження цим майном. До того ж, у випадку повернення власнику транспортного засобу існують обґрунтовані ризики його приховування або знищення. При цьому таке обмеження власності на майно є розумним, пропорційним та співрозмірним завданням кримінального провадження та переслідує легітимну мету.

Враховуючи викладене та те, що вилучене в ході огляду місця події майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, є виправданим і необхідним у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків, в тому числі приховування та знищення майна, а тому з метою забезпечення кримінального провадження, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення або перетворення тимчасово вилученого майна, задовольняє клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна.

На підставі викладеного, керуючись статтями 167, 170-173, 175, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

З метою збереження речового доказу накласти арешт на автомобіль, марки «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_6 та перебував у володінні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позбавленням права його відчуження, розпорядження та користування.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_7