1 УХВАЛАСправа № 335/819/26 1-кс/335/462/2026
В ході досудового розслідування встановлено, що в період часу з 12.03.2024 по 13.05.2025 група осіб, діючи за попередньою змовою, шахрайським шляхом, а саме шляхом обману, під приводом телефонного дзвінка від представника банку, входячи до довіри потерпілих, вмовляють їх перерахувати грошові кошти на підконтрольні шахраям банківські картки та, в подальшому, отримані злочинним шляхом грошові кошти переводять в готівку в банкоматах на території міста Запоріжжя, своїми діями завдавши майнової шкоди потерпілим в особливо великих розмірах, сума якої встановлюється.
Під час досудового розслідування оперативному підрозділу, надано доручення в порядку ст. 40 КПК України, на проведення оперативних заходів направлених на встановлення кола осіб, які можуть бути причетні до вчинення шахрайських дій.
За результатами виконаного доручення проведено оперативно-розшукові заходи, в ході яких отримана оперативна інформація про те, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетна ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
30.01.2026 слідчим СУ ГУНП в Запорізькій області проведено санкціонований обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено: мобільний телефон «Redmi 14С» в чохлі червоного кольору, який належить ОСОБА_4 , імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 зі встановленою сім-картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_3 .
Орган досудового розслідування вважає, що вилучений під час проведення обшуку мобільний телефон з сім картою мобільного оператору може містити докази вчинення злочину, а саме переписку у sms, месенджерах «Telegram», «WhatsApp» та інших, фото, відео -записи, іншу інформацію, що підтверджують злочинну діяльність ОСОБА_4 , а також може містити контакти невстановлених осіб, які діяли за попередньою змовою з останньою. Отримання вказаної інформації надасть змогу довести факт вчинення злочину ОСОБА_4 , а також можливість встановити інших осіб, які причетні до вчинення вказаного кримінального правопорушення. Арешт на вказані речі буде запобігати знищенню або зміни даних та інформації, що може на ній знаходитись.
Таким чином, вилучені під час проведення обшуку вищевказані речі можуть містити докази вчинення злочину, а саме вчинення шахрайських дій.
Метою накладення арешту на вказані предмети, є збереження речових доказів, які відповідають критеріям ст. 98 КПК України.
Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, на стадії досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищезазначені предмети, слідча просила накласти арешт на речі, які були виявлені та вилучені під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .
У судовому засіданні слідча СУ ГУНП в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 підтримала подане клопотання, просила задовольнити з підстав та мотивів наведених в ньому.
Власник майна ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання.
Вивчивши клопотання та дослідивши додані до нього докази, суд дійшов висновку, що клопотання слід задовольнити за таких підстав.
В ході досудового розслідування встановлено, що в період часу з 12.03.2024 по 13.05.2025 група осіб, діючи за попередньою змовою, шахрайським шляхом, а саме шляхом обману, під приводом телефонного дзвінка від представника банку, входячи до довіри потерпілих, вмовляють їх перерахувати грошові кошти на підконтрольні шахраям банківські картки та, в подальшому, отримані злочинним шляхом грошові кошти переводять в готівку в банкоматах на території міста Запоріжжя, своїми діями завдавши майнової шкоди потерпілим в особливо великих розмірах, сума якої встановлюється.
Під час досудового розслідування оперативному підрозділу, надано доручення в порядку ст. 40 КПК України, на проведення оперативних заходів направлених на встановлення кола осіб, які можуть бути причетні до вчинення шахрайських дій.
За результатами виконаного доручення проведено оперативно-розшукові заходи, в ході яких отримана оперативна інформація про те, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетна ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
30.01.2026 слідчим СУ ГУНП в Запорізькій області проведено санкціонований обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено: мобільний телефон «Redmi 14С» в чохлі червоного кольору, який належить ОСОБА_4 , імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 зі встановленою сім-картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_3 , що підтверджується протоколом обшуку.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як передбачено частиною 3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Поряд із цим, відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Надані слідчому судді матеріали кримінального провадження підтверджують, що вилучені речі, перелік який вказаний у протоколі обшуку, відповідають критеріям ст. 98 КПК України, що наддасть органу досудового розслідування в подальшому використати вказані відомості як доказ факту вчинення кримінального правопорушення чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Слідча, звертаючись з клопотанням про арешт майна довела правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні. Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, на даній стадії кримінального провадження, не надано. Строк звернення до суду із клопотанням про накладення арешту слідчою дотриманий. Слідчий суддя вважає, що слідчою доведені обставини, для арешту майна, передбачені КПК України.
На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання в права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.
При цьому слід зауважити, що накладення арешту на майно є тимчасовим превентивним заходом та у випадку, якщо у подальшому застосуванні цього заходу відпаде потреба, може бути скасований ухвалою слідчого судді.
Тому, приймаючи до уваги, що вилучені речі є речовими доказами, відповідають критеріям, встановленим ст. 98 КПК України та має важливе значення для з`ясування обставин по кримінальному провадженню, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на вказане майно.
Отже, клопотання слідчої СУ ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 підлягає задоволенню в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170 175 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчої СУ ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно з метою збереження речових доказів, яке було виявлено та вилучено під час проведення обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
- мобільний телефон «Redmi 14С» в чохлі червоного кольору, який належить ОСОБА_4 , імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 зі встановленою сім-картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_3 .
На підставі ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Арешт майна може бути скасований у порядку встановленому КПК України.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1