Справа № 308/86/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності слідчого управління ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , подане у кримінальному провадженні №0000224 від 23.12.2025, про накладення арешту,

встановив:

Зі змісту клопотання з`ясовано, що слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000224 від 23.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України. 26.01.2026 в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , проведено обшук, де було виявлено та вилучено одну купюру номіналом 1 000 (одна тисяча) гривень, серійний номер ГР 4567433. Цього ж дня, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України. Також, у даному кримінальному провадженні винесено постанову про визнання речовими доказами вилученого під час проведення вищевказаного обшуку.

Орган досудового розслідування у розглядуваному клопотанні просить накласти арешт на вилучене, що викликано необхідністю запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, у тому числі як речових доказів.

Слідчий подав до суду клопотання про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримує та просить таке задовольнити, а також зазначив, що особа, у якої вилучено речі належним чином повідомлений про розгляд клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України: арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3 1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з витягу з ЄРДР слідчим управління ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000224 від 23.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

02.01.2026 слідчим суддею постановлено ухвалу, якою надано дозвіл слідчим слідчої групи у кримінальному провадженні 0000224 від 23.12.2025 на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в будинку АДРЕСА_1 (власник ОСОБА_6 ), з метою виявлення та вилучення чорнових записок; блокнотів; рукописних записів з даними осіб та можливими фінансовими розрахунками; мобільних телефонів, за допомогою яких підтримувався контакт та велось листування з свідком та іншими учасниками протиправного механізму; сім карток; комп`ютерної техніки; цифрових та оптичних носіїв інформації; грошових коштів, отриманих від реалізації протиправного механізму.

З протоколу обшуку від 26.01.2026 видно, що означена слідча дія проведена в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , де було виявлено та вилучено одну купюру номіналом 1 000 (одна тисяча) гривень, серійний номер ГР 4567433.

Постановою слідчого від 26.01.2026 виявлене визнано речовим доказом.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З системного аналізу вищевказаної норми можна дійти висновку, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину, є знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі його сліди, є об`єктом кримінальних-протиправних дій чи набуто протиправним шляхом.

Слідчий суддя, з огляду на конкретні обставини справи, та враховуючи, що вилучені предмети є речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому необхідно запобігти можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, з огляду на те, що необхідно виконати ряд слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне розслідування всіх обставин кримінального правопорушення, вважає наявними підстави для накладення арешту на такі.

Частиною 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відтак, враховуючи вищевикладене, клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Накласти арешт на майно, яке було вилучене в ході обшуку від 26 січня 2026 року в рамках кримінального провадження №0000224 від 23.12.2025 в будинку АДРЕСА_1 , а саме на одну купюру номіналом 1 000 (одна тисяча) гривень, серійний номер ГР 4567433.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1