ВИРОК

іменем України

24.10.2025 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі:

судді ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження № 0000402 від 03.10.2025 відносно:

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня технічна, розлученого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчинені кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 164 КК України,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

УСТАНОВИВ:

1) ОСОБА_2 згідно рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 22.04.2010 (справа № 2-2380/10) зобов`язаний до сплати коштів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_5 , в розмірі частини його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 19.10.2009.

Однак, ОСОБА_2 , достовірно знаючи про своє зобов`язання відповідно ст. 150, 152, 155 Сімейного кодексу України надавати дітям систематичну матеріальну допомогу, будучи попередженим державним виконавцем про кримінальну відповідальність за ст. 164 КК України, ігнорує загальноприйняті норми, що гарантують нормальний розвиток, виховання та здоров`я дітей, ігноруючи попередження державного виконавця, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, маючи умисел, спрямований на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням коштів на утримання дитини, маючи відомості про необхідність сплати присуджених судом аліментів з моменту повідомлення державним виконавцем про рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 22.04.2010, починаючи з 01.11.2024 по 01.10.2025, ОСОБА_2 жодної виплати не здійснював, тим самим від сплати аліментів, встановлених рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 22.04.2010, злісно ухиляється, маючи при цьому дохід, достатній для виплати коштів на утримання неповнолітнього сина.

В результаті своїх умисних дій ОСОБА_2 утворив заборгованість по сплаті аліментів за період ухилення від сплати аліментів з 01.11.2024 по 01.10.2025 в сумі 39817 грн 25 коп., що значно перевищує сукупно суму виплат за три місяці відповідних платежів, що вказує на довгострокове, а значить злісне ухилення від сплати аліментів на утримання дітей.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_2 , які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), кваліфікуються за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

2) ОСОБА_2 згідно рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 20.04.2018 (справа № 199/8496/17) зобов`язаний до сплати коштів на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_7 , в розмірі частини його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 30.11.2017.

Однак, ОСОБА_2 , достовірно знаючи про своє зобов`язання відповідно ст. 150, 152, 155 Сімейного кодексу України надавати дітям систематичну матеріальну допомогу, будучи попередженим державним виконавцем про кримінальну відповідальність за ст. 164 КК України, ігнорує загальноприйняті норми, що гарантують нормальний розвиток, виховання та здоров`я дітей, ігноруючи попередження державного виконавця, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, маючи умисел, спрямований на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням коштів на утримання дитини, маючи відомості про необхідність сплати присуджених судом аліментів з моменту повідомлення державним виконавцем про рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 20.04.2018, починаючи з 01.08.2021 по 01.10.2025, ОСОБА_2 жодної виплати не здійснював, тим самим від сплати аліментів, встановлених рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 20.04.2018, злісно ухиляється, маючи при цьому дохід, достатній для виплати коштів на утримання неповнолітньої доньки.

В результаті своїх умисних дій ОСОБА_2 утворив заборгованість по сплаті аліментів за період ухилення від сплати аліментів з 01.08.2021 по 01.10.2025 в сумі 178363 грн 75 коп., що значно перевищує сукупно суму виплат за три місяці відповідних платежів, що вказує на довгострокове, а значить злісне ухилення від сплати аліментів на утримання дітей.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_2 , які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), кваліфікуються за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додані:

- письмова заява ОСОБА_2 , складена в присутності його захисника ОСОБА_8 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

- письмові заяви законних представників неповнолітньої та малолітньої потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

За результатами дослідження змісту відповідних заяв та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначені заяви як обвинуваченого, так і законних представників неповнолітнього та малолітнього потерпілих, є усвідомленими, відповідають їх внутрішній волі, а їх процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на них.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Встановлені в даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що всі докази є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку достатніми для прийняття рішення про визнання обвинуваченого ОСОБА_2 винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 164 КК України.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальний проступок, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , судом не встановлено.

Згідно змісту обвинувального акта прокурором зазначено, що обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_2 , є: повторність.

Проте суд не може погодитися із думкою прокурора в частині наявності обставини, що обтяжує покарання ОСОБА_2 , як «повторність», оскільки згідно п. 1) ч. 1 ст. 67 КК України при призначенні покарання обставинами, які його обтяжують, визнаються: вчинення злочину особою повторно та рецидив злочинів.

В даному випадку законодавець визначив в п. 1) ч. 1 ст. 67 КК України, що саме вчинення злочину повторно може утворювати обставину, що обтяжує покарання. Оскільки ОСОБА_2 вчинив два епізоди кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України віднесені до кримінальних проступків, підстав визнавати повторне вчинення кримінального проступку як обставину, що обтяжує покарання, не має, оскільки призначене покарання, буде суперечити закону п. 1) ч. 1 ст. 67 КК України.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_2 вчинив умисні, закінчені кримінальні правопорушення, які згідно ст. 12 КК України відносяться до кримінальних проступків.

ОСОБА_2 раніше не судимий, розлучений, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання на ОСОБА_2 скарг не надходило.

Згідно рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 26.09.2023 ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно листа т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковника ОСОБА_11 від 19.10.2025 № 10210 ОСОБА_2 знаходиться на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 (автоматичне взяття на облік згідно змін від 01.04.2025 до постанови КМУ № 932).

З урахуванням вищевикладеного та з метою попередження вчинення нових кримінальних правопорушень суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання у виді пробаційного нагляду з покладенням обов`язків, передбачених п. 1-3 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України.

Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде ефективним і дієвим з метою профілактики подальшої асоціальної поведінки обвинуваченого.

Керуючись ст. 369, 371-374, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_2 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк два роки.

На підставі п. 1-3 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_2 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На підставі ч. 1 ст. 49-2 КВК України обчислювати початок строку відбування покарання ОСОБА_2 у виді пробаційного нагляду з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок в іншій частині може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1