Справа № 643/1423/26
Провадження № 1-кс/643/1166/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2026 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 від 07.08.2025 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000011 від 31.01.2019, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Салтівського районного суду м. Харкова зі скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 від 07.08.2025 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000011 від 31.01.2019.

В обґрунтування скарги заявник зазначив, що оскаржувана постанова не враховує як положень ст. 55 КПК України, так і ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 14.04.2021, в якій зазначено, що ОСОБА_3 наділений статусом потерпілого з моменту подачі зави про вчинений відносно нього злочин.

Крім того слідчий, як на підставу відмови у визнанні ОСОБА_3 потерпілим, посилається на те, що останній не надав доказів спричинення шкоди, не є активним у реалізації своїх прав, передбачених ст. 60 КПК України, проте ОСОБА_3 неодноразово, на протязі багатьох років звертався як до слідчих органів ДБР, так і прокурора з метою з`ясування стану досудового розслідування, його активізації, скаржився на бездіяльність слідчого, на що отримував лише формальні відписки та повідомлення про чергову реорганізацію органу досудового розслідування чи зміну підслідності, тощо.

Все це свідчить не про відсутність у заявника ініціативи та наміру брати участь у розслідуванні, а про бездіяльність органів досудового розслідування.

ОСОБА_3 просить поновити йому строк на звернення до суду, який пропущений останнім через тривалість процедури оскарження ухвали суду, якою йому повернуто попередню скаргу, та скасувати постанову від 07.08.2025, якою слідча відмовила йому у визнанні потерплим у кримінальному провадженні.

В суді ОСОБА_3 підтримав скаргу та просив її задовольнити.

Слідчий, інший представник органу досудового розслідування чи прокурор до суду не з`явились, разом тим слідчому судді від слідчого надійшли матеріали кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає можливим поновити заявнику строк для звернення до суду, так як хронологія дій останнього після отримання постанови слідчого від 07.08.2025 про відмову у визнанні потерпілим свідчить, що вперше зі скаргою на вказану постанову заявник звернувся до суду в межах передбаченого законом строку, а в наступному після закінчення апеляційної процедури з оскарження ухвали слідчого судді, якою йому повернуто першу скаргу.

Дослідивши викладені в скарзі обставини, матеріали кримінального провадження та зміст оскаржуваної постанови слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню з погляду на таке: згідно ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Частина 5 ст. 55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що … заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч. 1 цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

З погляду на кваліфікацію кримінального правопорушення, яке розслідується, той факт, що наслідком його вчинення на думку заявника стало довічне позбавлення його волі, в оскаржуваній постанові слідча не вказала жодної очевидної та достатньої підстави вважати, що заява ОСОБА_3 про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч. 1 ст. 55 КПК України.

Слідча зазначає, що висновок про відсутність підстав для отримання ОСОБА_3 статусу потерпілого ґрунтується на вивченні матеріалів кримінального провадження. Разом з цим матеріали кримінального провадження містять виключно заяви, скарги, клопотання та запити ОСОБА_3 , а також відповіді на них. Процесуальні документи про виконання слідчих дій в матеріалах кримінального провадження відсутні.

З погляду на викладене, а також не проведення навіть допиту заявника, під час якого останній має викласти обставини вчиненого відносно нього кримінального правопорушення та завдання йому шкоди, прийняте слідчим рішення не можна вважати належним чином вмотивованим, як того вимагає ч. 5 ст. 110 КПК України, отже оскаржувана постанова має бути скасована.

Враховуючи положення ст.ст. 55, 56 КПК України, скасування постанови слідчого від 07.08.2025 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим та відсутності іншої постанови з цього приводу, слідчий суддя має констатувати наявність у ОСОБА_3 статусу потерпілого у цьому кримінальному провадженні. Отже підстав для зобов`язання слідчого повторно розглядати клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілим слідчий суддя не знаходить.

Керуючись ст.ст. 55, 56, 110, 303, 304, 309, 376, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 від 07.08.2025 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000011 від 31.01.2019 скасувати.

В іншій частині в задоволенні скарги відмовити.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1