Справа № 346/3969/25
Провадження № 1-кп/346/658/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: с. Глиниця Кіцманського району Чернівецької області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною середньою освітою, раніше не судимого, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на посаді солдата резерву 29 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат»,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, не з`явився вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Злочин вчинено при наступних обставинах.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про загальну мобілізацію» 15.01.2025 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за призовом під час мобілізації до лав Збройних Сил України.

Згідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 17.01.2025 року №17 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду солдата резерву 29 запасної роти військової частини НОМЕР_1 та зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов?язком громадян У країни.

Проходячи військову службу у вищевказаній військовій частині солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов?язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов?язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Згідно п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов?язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов?язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», Воєнний стан в Україні запроваджено із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та в подальшому продовжено по теперішній час. Таке рішення було ухвалено у зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Згідно ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Про введення в дію воєнного стану солдату ОСОБА_4 достеменно було відомо, оскільки Указ Президента України №64/2022 оголошено за допомогою засобів масової інформації та доведено до населення країни.

Однак, 06.03.2025 приблизно о 08 год. 00 хв. солдат ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов?язків військової служби, в умовах воєнного стану, не з?явився вчасно до розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) із лікування та незаконно, без поважних причин перебував поза її розташуванням до 16.07.2025 року знаходячись за місцем тимчасового проживання у селі Глиниця Кіцманського району Чернівецької області, де проводив час на власний розсуд.

16 липня 2025 солдат ОСОБА_4 доставлений службовими особами Івано - Франківського ЗВ ВСП до органу досудового розслідування - П?ятого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у місті Львові, де останній повідомив про готовність надалі проходити військову службу у лавах Збройних Сил України.

Солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов?язків військової служби, в умовах воєнного стану, не з?явився вчасно до розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) із лікування та незаконно, без поважних причин перебував поза її розташуванням до 16.07.2025, цим самим проводив службовий час на власний розсуд не пов?язуючи його із проходженням військової служби.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину не визнав та пояснив, що він з території військової частини не тікав, а був відпущений для проходження ВЛК в м. Івано-Франківськ. Однак там проходження не завершив, оскільки не довіряв лікарям. Поїхав в м. Чернівці для проходження ВЛК, однак і там до кінця комісію не пройшов, оскільки лікарі відмовляли йому в прийомі. До військової частини не повернувся, оскільки не бажає проходити військову службу.

Не зважаючи на такі показання обвинуваченого, його вина у вчиненому доведена повністю і підтверджується наступними доказами:

Показами свідка:

ОСОБА_6 , який в судовому засіданні показав, що проходив військову службу разом з обвинуваченим у ВЧ НОМЕР_1 . Йому відомо, що ОСОБА_4 мав пройти ВЛК і повернутися у військову частину, однак під час перевірки особового складу було виявлено його відсутність. Проводився об дзвін, однак телефон не відповідав.

Крім цього вина обвинуваченого ОСОБА_4 , також доводиться іншими доказами по справі, а саме:

- Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000382 від 12.05.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, відповідно до якого вбачається, що військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призваний 15.01.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 07.03.2025 року не прибув вчасно після лікування до розташування військової частини та місцезнаходження його невідоме (а.с. 48).

-Повідомленням військової частини НОМЕР_1 № 4/937 від 11.03.2025 року, згідно з яким встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03 березня 2025 року № 62 військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був направлений до військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_2 для проходження військово-лікарської комісії 09 березня 2025 року під час звірки з вищевказаним лікувальним закладом стало відомо, що солдат ОСОБА_4 , 06 березня 2025 року був знятий з проходження військово-лікарської комісії у військовій частині НОМЕР_2 та 07 березня 2025 року мав прибути до військової частини НОМЕР_1 , що розташовується по АДРЕСА_2 , проте, станом на теперішній час в розташуванні військової частини НОМЕР_1 вищевказаний військовослужбовець відсутній. Розшукові заходи, організовані командуванням військової частини НОМЕР_1 , позитивних результатів не дали, на телефонні дзвінки солдат ОСОБА_4 , не відповідає, місцезнаходження його невідоме. Особиста зброя солдата ОСОБА_4 , в наявності та знаходиться в підрозділі військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09 березня 2025 року № 415 призначено службове розслідування за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_4 . Оскільки солдат ОСОБА_4 , вчинив самовільне залишення частини без поважних причин тривалістю понад три доби, в умовах воєнного стану та незаконно відсутній на військовій службі з 07 березня 2025 року по теперішній час, в його діях вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України (а.с. 49-50).

-Актом службового розслідування від 05.03.2025 року, відповідно до якого: в результаті службового розслідування встановлено, що 09.03.2025 року командиром 29 запасної роти управління військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_7 , під час проведення звірки по лікувальних закладах і отриманої відповіді № 1202 від 08.03.2025 року від військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_2 , було виявлено факт зняття солдата ОСОБА_4 , з проходження гарнізонної ВЛК № 2 в/ч НОМЕР_2 з 06.03.2025 року, через неодноразову неявку на прийом до лікарів-консультантів. Станом на теперішній час, солдат ОСОБА_4 , у розташування військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 не прибув. Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 62 від 03.03.2025 року, солдат резерву 29 запасної роти управління військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , вибув до військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_2 , для проходження військово-лікарської комісії (а.с. 51-61).

-Рапортом командира 29 запасної роти управління військової частини НОМЕР_1 від 09.03.2025 року, згідно № 1202 від 08.03.2025 року від військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_2 , було виявлено факт зняття солдата ОСОБА_4 , з проходження гарнізонної ВЛК № 2 в/ч НОМЕР_2 з 06.03.2025 року, в зв`язку з неодноразовою неявкою на прийом до лікаря консультанта солдата резерву 29 запасної роти управління військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 . В пункт постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 , солдат резерву 29 запасної роти управління військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , не прибув. Пошуки вказаного військовослужбовця результатів не дали. На телефонні дзвінки не відповідає, місце перебування невідоме (а.с. 62).

Таким чином, вина обвинуваченого в судовому засіданні доведена повністю, його діяння відповідають ознакам складу злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, оскільки він вчинив дії, які полягають у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст. 66 КК України відсутні.

Обставини, що обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України - відсутні.

За приписами ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного, з урахуванням особи обвинуваченого, суд доходить висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для призначення йому покарання не пов`язаного з позбавленням волі, а також для застосування до нього ст.75 КК України, а тому йому слід призначити покарання за ч.5ст. 407 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 5 ст. 407 КК України.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з 17 липня 2025 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1