печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2025 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

слідчого: не з`явився,

представника власника майна: не з`явився,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням заступника начальника другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001166 від 27.09.2021 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 368-4 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене в ході проведення обшуку 05.11.2025, за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме на:

- мобільний телефон Redmi ST, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , із сім картами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, щоГоловним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування № 0001166 від 27.09.2021 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 368-4 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України діючи з метою одержання неправомірної вигоди, налагодили злочинну схему пов`язану із підготовкою та дипломуванням моряків, яка в період дії військового стану на території України, використовується організаторами схеми для продажу кваліфікаційних документів моряка, що надають можливість уникнути призову військовозобов`язаних, а також являється підставою для отримання відповідних документів/дозволів щодо перетину кордону України на час дії відповідних обмежень.

Так, моряки не маючи бажання повернутися до України, через побоювання бути мобілізованими до лав ЗСУ, через уповноважену особу моряка подають до навчально-тренажерних закладів відповідні документи, для проходження відповідного курсу навчання.

Для подачі документів, моряки звертаються до відповідного навчально-тренажерного закладу, та під час спілкування з представником центру, моряку надаються контакти уповноваженої особи, що буде закріплена за ним та буде вирішувати нагальні питання які виникнуть в останнього під час проходження курсу навчання, а також вирішувати інших проблем, що можуть виникнути під час робочих документів моряка.

За результатами проходження курсу навчання, службові особи НТЗ достовірно знаючи про відсутність тренажерного обладнання, а також наявності факту внесення недостовірних даних викладачем НТЗ до звітних документів щодо присутності особи/моряка під час проходження практичного курсу навчання, за грошову винагороду надає уповноваженій особі моряка кваліфікаційні свідоцтва щодо проходження курсу навчання/підвищення кваліфікації.

В подальшому, моряк через уповноважену особу подає до Адміністрації Судноплавства пакет документів для отримання протоколу ДКК, що являється підставою капітану порту видати робочі документи моряку. Разом з цим, капітан порту/уповноважена особа діючи в порушення відомчих інструкції, за грошову винагороду надає уповноваженій особі робочі документи моряка, при цьому, видача дипломів моряка передбачає особисту присутність моряка під час передачі вказаних документів, що видається капітаном порту/уповноваженої особою Адміністрації Судноплавства.

Крім того, встановлено інші факти протиправної діяльності закладів охорони здоров`я, що використовуються у видачі медичних довідок моряка, використовуються для формування пакету щодо перетину державного кордону України військовозобов`язаними на час дії відповідних обмежень.

Медичні огляди проводяться з метою встановлення фізичної і психофізіологічної придатності даної особи до роботи за конкретною морською професією, а також виявлення захворювань, які можуть дати загострення внаслідок служби в морі чи зробити дану особу непридатною до такої служби, чи становити небезпеку для інших осіб, що знаходяться на борту судна, матеріальних об`єктів і навколишнього середовища.

В той-же час встановлено систематичні факти в яких голови комісій видавали медичні довідки особам (морякам), які на час проходження комісії перебували за межами території України, в порушення вимог наказу Міністерства охорони здоров`я України від 19 листопада 1996 року № 347, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03 квітня 1997 року за № 108/1912 «Про затвердження Правил визначення придатності за станом здоров`я осіб для роботи на суднах», серед яких ТОВ «МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР «МЕДМАРІН» (), Медичний центр «Академмарін» Національного університету «Одеська морська академія» () та інші.

Так, 05.11.2025 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва проведено обшук за місцем проживання працівника Медичного центру «Академмарін» Національного університету «Одеська морська академія» () ОСОБА_4 , яка здійснює підготовку медичних документів морякам, громадянам України, що перебувають на території інших держав, без проходження та присутності моряка під час огляду, за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено:

- мобільний телефон Redmi ST, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , із сім картами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

Перелічені вище предмети відповідають критеріям статті 98 КПК України, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на можливість їх використання в якості речових доказів, а тому постановою слідчого від 05.11.2025 визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

В судове засідання прокурор не з`явився, подала заяву про розгляд клопотання у її відсутність, в якій підтримала вимоги клопотання з викладених у ньому підстав, просила їх задовольнити.

Представник власника майна в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, причини неявки слідчому судді не відомі.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Слідчим суддею встановлено, щоГоловним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування № 0001166 від 27.09.2021 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 368-4 КК України.

У вказаному кримінальному провадженні 05.11.2025, за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме на:

- мобільний телефон Redmi ST, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , із сім картами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

Постановою слідчого від 05.11.2025 вилучені речі та документи визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Як визначено у ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як визначено у ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як визначено у ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Частиною 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи, що речі, вилучені під час обшуку 05.11.2025, на які просить накласти арешт прокурор відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, та постановою старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 від 05.11.2025 рокувизнано речовим доказами у кримінальному провадженні № 0001166 від 27.09.2021, та зважаючи на те, що вказані речі мають доказове значення для вказаного кримінального провадження, беручи до уваги наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, доведеність необхідності такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя вважає за необхідне з метою забезпечення збереження речових доказів накласти арешт на вилучене майно.

За таких обставин, клопотання прокурора про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

При цьому, слідчий суддя роз`яснює, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 98, 107, 170, 172, 173, 174, 309, 372, 392, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання заступника начальника другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001166 від 27.09.2021 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 368-4 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене у ході обшуку 05.11.2025, за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме на:

- мобільний телефон Redmi ST, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , із сім картами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

Роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому, їх захисникам, законним представникам, іншим власникам або володільцям майна, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, що за їх клопотанням арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим/прокурорм у кримінальному провадженні № 0001166 від 27.09.2021 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1