У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000017 від 31 березня 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, в якому просить накласти арешт на виявлені та вилучені в ході обшуку АЗС, розташованої за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Павліченко, 29-А, на земельній ділянці з кадастровим номером: :04:042:0110 (відповідно до даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна земельна ділянка на праві власності належить Білоцерківській міській територіальній громаді в особі Білоцерківської міської ради Київської області - та користувачем якої являється ПП «БЦ МЕХСЕРВІС», ), речі та документи.

Згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 10 жовтня 2025 року для розгляду клопотання визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Однак зазначене клопотання не відповідає вимогам ч.2 ст.171 КПК України.

Так, в обґрунтування необхідності арешту майна, зокрема щодо відповідності майна критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, прокурор зазначає, що у чорнових записах виявлено інформацію щодо обсягу здійснення реалізації пального кінцевим споживачам із зазначенням цін на паливо, дати проведення операцій з продажу, а також інформацію щодо здійснення кількості замовлення підакцизної продукції (пального); у планшеті, який вилучено у ОСОБА_3 зафіксовано інформацію, яка пов`язана із незаконною діяльністю, зокрема наявна переписка у месенджері Вайбер щодо звіту останнього перед ймовірним власником АЗС за відпуск пального кінцевим споживачам, фотографії, де зазначається кількість відпущеного палива за кожний день, його ціна та об?єми. Інше обладнання, яке вилучено в ході обшуку (резервуари, ПРК та нежитлове приміщення) використовуються як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, так як дане обладнання використовуються для зберігання та відпуску палива кінцевим споживачам.

Однак, прокурором не додано жодних доказів на підтвердження вказаних обставин, якими зокрема можуть бути проколи оглядів речей та документів.

Також у порушення п.3 ч.2 ст.171 КПК України, прокурором в клопотанні не зазначено відповідні документи, що підтверджують право власності на вказане майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження таким майном та не додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання в цій частині.

Крім того, у клопотанні не зазначено фактичних даних щодо адрес фізичних, чи юридичних осіб, які є власниками вилученого майна, що позбавляє суд можливості виконати вимоги ч.1 ст.172 КПК України щодо судового виклику власників майна для розгляду даного клопотання.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням викладеного, дане клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Керуючись ст. 2, 7, 131, 132, 170-173, 309, 370, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000017 від 31 березня 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, - повернути прокурору та встановити строк в сімдесят дві години з моменту отримання копії ухвали прокурором для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Солом`янського

районного суду міста Києва ОСОБА_1