ВИРОК

іменем України

02.12.2025 м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, кримінальне провадження № 0000245 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.11.2025, відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Сумгаїт Азербайджан, громадянина України, українця, із середньою освітою, не одруженого, не маючого на утримані малолітніх та непрацездатних осіб, зареєстрованого та проживаючого у квартирі АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-11.08.1980 Добропільським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 81 ч. 2 ст. 140 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. 24.04.1987 звільнений по відбуттю строку покарання;

-16.06.1995 Добропільським міським судом Донецької області за ч. 1 ст. 101, ч. 3 ст. 140, ч. 1 ст. 42 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з конфіскацією майна. 02.03.1999 звільнений по відбуттю строку покарання,

-22.10.1999 Добропільським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 141 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. 18.08.2001 звільнений по відбуттю строку покарання;

-27.02.2004 Юр?ївським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців;

-12.07.2004 Добропільським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців. Відповідно до постанови Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 23.07.2008 на підставі ст.ст. 72, 82 КК України невідбутий строк 3 роки 9 місяців 4 днів позбавлення волі замінено на обмеження волі. 12.04.2012 звільнений по відбуттю строку покарання;

-28.10.2015 Бабушкінським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років. 16.01.2024 звільнений по відбуттю строку покарання,

-03.10.2025 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра за ч. 1 ст. 190 КК України покарання у виді обмеження волі на строк на 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, відповідальність за який передбачена ч.1 ст.309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_3 , в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 №60/95-ВР, постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 N?770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», наказу Міністерства охорони здоров?я від 01.08.2000 №188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», вчинив кримінальне правопорушення, пов?язане з незаконним обігом наркотичних засобів за наступних обставин.

Так, в середині жовтня 2025 року, в денний час, більш точний час під час досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_3 , перебував на території дачної ділянки по вул. Піонерській в м. Білозерське, Покровського району, Донецької області, де знайшов дикорослий куш рослини виду конопель. В подальшому, останній з даного дикорослого куща рослини роду конопель за допомогою рук зірвав верхівкові частини та листя, тим самим незаконно придбав канабіс, який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. Після чого, ОСОБА_3 , помістив вищевказані зірвані верхівкові частини та листя дикорослої рослини роду конопель до поліетиленового пакету та переніс до свого місця мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , де висушив та зберігав для власного вживання без мети збуту до 13.11.2025, періодично вживаючи.

13.11.2025 року приблизно о 11 годин 30 хвилин, ОСОБА_3 , вийшов з дому та взяв з собою поліетиленовий пакет із залишком речовини рослинного походження для подальшого власного вживання.

Цього ж дня, ОСОБА_3 , близько 11 годин 40 хвилин, проходячи біля буд. № 29, по вул. Фестивальній, м. Білозерське, Покровського району, Донецької області, був зупинений працівниками поліції, з метою перевірки документів посвідчуючи особу, на підставі ст.32 ЗУ «Про Національну поліцію», під час чого останній повідомив, що в нього при собі мається наркотична речовина.

В подальшому, в період часу з 12 годин 50 хвилин по 13 годин 07 хвилин, з письмового дозволу ОСОБА_3 , у присутності двох понятих, був проведений огляд місця події, в ході якого останній добровільно, з правої кишені одягненої на ньому куртки, надав для огляду поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження масою 23,29 г., яка є канабісом, який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 15,00 г., яку ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав, для особистого вживання, без мети збуту.

До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додані: - письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності його захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні. За результатами дослідження змісту відповідної заяви та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначена заява обвинуваченої, є усвідомленою, відповідає її внутрішній волі, а її процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на неї.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.

Вищенаведені фактичні обставини поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку в обсязі обвинувачення, яке було сформульоване прокурором, і суд кваліфікує умисні дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України, як такі що виразилися у незаконному придбані та зберіганні наркотичних засобів, без мети збуту.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого проступку, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, суд враховує ступінь тяжкості та обставини вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 умисного кримінального проступку, характер та ступінь тяжкості, відомості про особу обвинуваченого, який свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав, у лікарів нарколога і психіатра на обліку не перебуває, за місцем проживання скарг не надходило, раніше судимий, останній раз 03.10.2025 року Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпра за ч. 1 ст. 190 КК України покарання обмеження волі строком на 1 рік.

Таким чином, призначаючи покарання, суд, відповідно вимог ст.65 КК України, враховує:

вищенаведені обставини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому, дані про його особу, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст. 309 КК України із застосуванням вимог ч.1 ст.71 КК України, оскільки ОСОБА_3 після ухвалення відносно нього вироку Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпра 03.10.2025 не відбувши покарання у виді обмеження волі вчинив нове кримінальне правопорушення.

Тому саме, це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Призначення ж покарання у виді штрафу, який є найбільш м`яким видом кримінального покарання, не буде відповідати меті покарання, оскільки ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, офіційного доходу (заробітку) не має, а тому є вірогідність того, що покарання у виді штрафу особисто ОСОБА_3 виконано не буде.

Крім вказаного, призначення покарання у виді штрафу, не буде ґрунтуватися на принципах справедливості та індивідуалізації, не досягне мети покарання і буде суперечити вимогам ст.65 КК України, та не сприяти виправленню і вихованню ОСОБА_3 в дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством тощо.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 - не обирався.

За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України, із ОСОБА_3 необхідно стягнути на користь держави витрати пов`язані із проведенням судової експертизи.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 7-29, 94, 302, 368, 374, 381-382 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 1 місяць.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, ОСОБА_3 , за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.10.2025 та остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_3 , покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня прибуття і постановки на облік у виправному центрі.

Речові докази:

-Речовину рослинного походження канабіс, який відноситься до наркотичних рослин, обіг яких обмежено, масою 15,00г. - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані із проведенням судових експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів в сумі 2 228,50 гривень.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок в іншій частині може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з дня проголошення

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпра ОСОБА_4