ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/5925/22 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/650/25 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Службове підроблення
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

-при секретарі ОСОБА_5

-прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

-захисника ОСОБА_8

-обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Харкові в (режимі відеоконференціїї) кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на вирок Київського районного суд м. Харкова від 26 листопада 2024 року стосовно ОСОБА_9 ,- ,-

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нехвороща, Новосанжарського району, Полтавської області, громадянина України, директора ТОВ «Вер-Тас», з вищою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ухвалено за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, визнати невинним та по суду виправдати у зв`язку з недоведеністю вчинення ним зазначеного кримінального правопорушення.

Органом досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Так, згідно обвинувального акту, правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів, визначаються Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (Далі Закон).

Положення цього Закону поширюються на правовідносини, які виникають у процесі здійснення оцінки майна, майнових прав, що належать фізичним та юридичним особам України на території України та за її межами, а також фізичним та юридичним особам інших держав на території України та за її межами, якщо угода укладається відповідно до законодавства України, використання результатів оцінки та здійснення професійної оціночної діяльності в Україні.

Оцінка майна, майнових прав та професійна оціночна діяльність регулюються Законом, іншими нормативно-правовими актами з оцінки майна, що не суперечать йому.

Оцінка майна, майнових прав (далі оцінка майна) це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами.

Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна.

Професійна оціночна діяльність (далі оціночна діяльність) діяльність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, визнаних такими відповідно до положень Закону, яка полягає в організаційному, методичному та практичному забезпеченні проведення оцінки майна, розгляді та підготовці висновків щодо вартості майна.

Оціночна діяльність може здійснюватися у таких формах:

- практична діяльність з оцінки майна, яка полягає у практичному виконанні оцінки майна та всіх процедур, пов`язаних з нею, відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами з оцінки майна;

- рецензування звіту про оцінку майна (акту оцінки майна), яке полягає в їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Практична діяльність з оцінки майна може здійснюватися виключно суб`єктами оціночної діяльності.

Суб`єктами оціночної діяльності є:

- суб`єкти господарювання зареєстровані у встановленому законодавством порядку фізичні особи суб`єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності відповідно до Закону;

- органи державної влади та органи місцевого самоврядування, які отримали повноваження на здійснення оціночної діяльності в процесі виконання функцій з управління та розпорядження державним майном та (або) майном, що є у комунальній власності, та у складі яких працюють оцінювачі.

Права, обов`язки та відповідальність суб`єктів оціночної діяльності встановлюються цим та іншими законами.

Оцінка майна проводиться у випадках, встановлених законодавством України, міжнародними угодами, на підставі договору, а також на вимогу однієї з сторін угоди та за згодою сторін.

Проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках:

-переоцінки основних фондів для цілей бухгалтерського обліку;

-визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом;

-в інших випадках за рішенням суду або у зв`язку з необхідністю захисту суспільних інтересів.

Проведення незалежної оцінки майна є обов`язковим у випадках застави державного та комунального майна, внесення державними науковими (науково-дослідними, науково-технологічними, науково-технічними, науково-практичними) установами та державними університетами, академіями, інститутами майнових прав інтелектуальної власності як внеску до статусного капіталу господарських товариств, відчуження державного та комунального майна способами, що не передбачають конкуренцію покупців у процесі продажу, або у разі продажу одному покупцю, визначення збитків або розміру відшкодування, під час вирішення спорів та в інших випадках, визначених законодавством або за згодою сторін.

Методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

Звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Сертифікат суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання (далі сертифікат) є документом, що засвідчує право суб`єкта оціночної діяльності на внесення його до Державного реєстру суб`єктів оціночної діяльності, які здійснюють оціночну діяльність у формі практичної діяльності з оцінки майна та які визнані суб`єктами оціночної діяльності за напрямами оцінки майна, що в ньому зазначені.

Оцінка майна, яка проведена суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання без чинного сертифіката, є недійсною.

Суб`єкти оціночної діяльності мають право:

-доступу до майна, що оцінюється, документації та іншої інформації, яка є необхідною або має суттєве значення для оцінки;

-отримувати роз`яснення та додаткові відомості, необхідні для проведення оцінки майна, майнових прав та складання звіту про оцінку майна, від замовника оцінки та інших осіб щодо інформації, яка містить державну або комерційну таємницю, за наявності у суб`єкта оціночної діяльності (оцінювачів, які працюють у його штатному складі) відповідного дозволу або угоди про конфіденційність інформації;

-відмовитися від проведення оцінки майна у разі виникнення обставин, які перешкоджають проведенню об`єктивної оцінки, у тому числі будь-яких форм примусу;

-страхувати свою відповідальність перед третіми особами, пов`язану з оціночною діяльністю;

-залучати додатково у разі необхідності до участі у проведенні оцінки майна інших оцінювачів або інших фахівців, а також суб`єктів підприємницької діяльності;

-оскаржувати дії посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, рішення Екзаменаційної комісії в судовому порядку.

Суб`єкти оціночної діяльності зобов`язані:

-дотримуватися під час здійснення оціночної діяльності вимог цього Закону та нормативно-правових актів з оцінки майна;

-забезпечувати об`єктивність оцінки майна, повідомляти замовника про неможливість проведення об`єктивної оцінки у зв`язку з виникненням обставин, які цьому перешкоджають;

-забезпечувати збереження документів, які отримані під час проведення оцінки від замовника та інших осіб;

-забезпечувати конфіденційність інформації, отриманої під час виконання оцінки майна, відповідно до закону;

-виконувати інші обов`язки передбачені законодавством.

Суб`єкти оціночної діяльності суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та Закону.

Крім того, згідно пункту 55 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1440 від 10.09.2003 «оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності несуть відповідальність за недостовірну чи необ`єктивну оцінку майна згідно із законодавством.

28.04.2016 Фондом державного майна України (далі ФДМУ) Товариству з обмеженої діяльністю «Вер-Тас», ідентифікаційний код юридичної особи 35588329 (далі Товариство) видано сертифікат №347/16 суб`єкта оціночної діяльності (зі строком дії до 28.04.2019) за напрямом оцінки майна «1. Оцінка об`єктів у матеріальній формі. 2. Оцінка цілісних майнових комплексів, паїв, цінних паперів, майнових прав та нематеріальних активів, у тому числі прав на об`єкти інтелектуальної власності» та за спеціалізаціями в межах вказаних напрямів «1.1. Оцінка нерухомих речей (нерухомого майна, нерухомості), у тому числі земельних ділянок, та майнових прав на них», «1.2. Оцінка машин і обладнання», «1.3. Оцінка колісних транспортних засобів», «1.7. Оцінка рухомих речей, крім таких, що належать до машин, обладнання, колісних транспортних засобів, літальних апаратів, судноплавних засобів та тих, що становлять культурну цілісність», «2.1. Оцінка цілісних майнових комплексів, паїв, цінних паперів, майнових прав та нематеріальних активів (крім прав на об`єкти інтелектуальної власності). 2.2. Оцінка прав на об`єкти інтелектуальної власності».

Таким чином, Товариство у період з 28.04.2016 по 28.04.2019 було наділено правами та обов`язками суб`єкта оціночної діяльності.

Досудовим слідством встановлено, що громадянин ОСОБА_9 , відповідно до протоколу №4 Загальних зборів Учасників ТОВ «Вер-Тас» від 30.05.2018 призначений на посаду директора Товариства з 01.06.2018.

Згідно з положеннями статусу ТОВ «Вер-Тас» в редакції за 2016 рік, затвердженого протоколом №3 від 09.11.2016 Загальних Зборів, а саме розділу 4.1 «Предмет діяльності Товариства» для досягнення своєї мети Товариство здійснює, серед інших видів діяльності, проведення незалежної оцінки, у тому числі: транспортних засобів, устаткування, об`єктів нерухомості, інших матеріальних і нематеріальних цінностей; проведення незалежної оцінки акцій (часток, паїв), що належать господарським товариствам та іншим об`єднанням; проведення незалежної оцінки корпоративних прав.

Відповідно до пункту 10.1 розділу 10. «Органи управління та контролю Товариства» органами управління Товариством є Загальні збори Учасників Товариства; Виконавчий орган (одноособовий) Директор Товариства; Контрольний орган Ревізійна комісія.

Згідно пунктів 10.15-10.18 вказаного розділу статуту виконавчим органом Товариства (одноособовим), який здійснює поточне керівництво його діяльністю і є підзвітним Загальним зборам його учасників, є Директор, який обирається (призначається) Загальними зборами Учасників.

Директор здійснює:

-керівництво поточною діяльністю Товариства в межах своєї компетенції і прав, визначених статутом, рішення Загальних Зборів та контрактом;

-затверджує поточні плани діяльності Товариства та засоби, необхідні для вирішення їх задач та подає на затвердження Загальним зборам Учасників товариства;

-затверджує договірні ціни на продукцію та товари і тарифи на послуги;

-створює органи ( в тому числі посади комерційного директора, фінансового директора тощо), необхідні для виконання завдань Товариства з затвердженням цих пропозицій на чергових Загальних зборах;

-затверджує нормативні акти, які визначають відносини між підрозділами Товариства та дочірніми підприємствами;

-приймає на роботу та звільняє з роботи працівників Товариства, застосовує до них заходи заохочення і накладає стягнення;

-організовує ведення бухгалтерського обліку і звітності;

-щорічно подає на розгляд Загальних зборів Учасників розподіл прибутків чи збитків;

-забезпечує виконання рішень Загальних зборів Учасників;

-приймає рішення по іншим питанням, якщо вони не суперечать чинному законодавству України чи статуту Товариства.

Крім того, директор Товариства має право:

-розпоряджатися майном Товариства в межах, встановлених Загальними зборами учасників;

-без доручення діяти від імені Товариства, представляти його в усіх державних органах, на підприємствах, в організаціях в Україні та за кордоном;

-здійснювати угоди та інші юридичні акти з подальшим затвердженням Загальними зборами учасників, видавати доручення, відкривати у банках розрахунковий та інші рахунки;

-здійснювати інші дії для виконання завдань і досягнення мети Товариства в межах своєї компетенції.

Таким чином, ОСОБА_9 у період з 01.06.2018 по цей час, обіймаючи посаду Директора ТОВ «Вер-Тас», наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями та є службовою особою в контексті статті 18 КК України.

У невстановлений слідством день, час та місці, але не пізніше 12.11.2018, у невстановлених досудовим розслідуванням осіб, виник злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння грошовими коштами НАК «Надра України» шляхом продажу частки вказаної компанії у розмірі 33% у статутному капіталі ТОВ «Іст Юроуп Петролеум» (до 31.10.2017 ТОВ «Голден Деррік»), яке володіє 19 спеціальними дозволами на користування надрами ТОВ «Авант Трейд Лімітед».

У подальшому, у невстановлений слідством день, час та місці, але не пізніше 12.11.2018, невстановлені досудовим розслідуванням особи, з метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на протиправне заволодіння грошовими коштами НАК «Надра України» шляхом продажу частки вказаної компанії у розмірі 33% у статутному капіталі ТОВ «Іст Юроуп Петролеум», звернулись до ОСОБА_9 з проханням затвердити (підписавши у відповідних графах від імені директора Товариства та проставивши відтиски печатки Товариства) звіт про оцінку частки НАК «Надра України» у розмірі 33% в статутному капіталі ТОВ «Іст Юроуп Петролеум», та повернути для подальшого використання для продажу ТОВ «Авант Трейд Лімітед», тобто видати завідомо неправдивий офіційний документ, на що ОСОБА_9 погодився.

12.11.2018 ОСОБА_9 , діючи умисно, з метою видачі завідомо неправдивого офіційного документу, підписав від імені ТОВ «Вер-Тас» угоду №ВЕР 11/5-597/18 про виконання робіт по незалежній оцінці, із замовником ПАТ «НАК «Надра України» та платником ТОВ «Авант Трейд Лімітед».

Згідно умов вказаної угоди замовник доручає, а експерт приймає на себе обов`язки по виконанню робіт згідно листа-заявки замовника по оцінці: корпоративні права ПАТ «НАК «Надра України» в ТОВ «Іст Юроуп Петролеум», частка якої в статутному капіталі становить 33% (п. 1.1. угоди).

Метою оцінки є визначення ринкової вартості для відчуження (п. 1.2. угоди), вид вартості ринкова (п. 1.3. угоди).

При проведенні незалежної оцінки майна, зазначеного в п. 1.1. угоди застосовуються наступні методичні підходи: витратний, дохідний та аналогів продажу ( п. 1.5. угоди).

Експерт зобов`язаний виконати оцінку станом на «12» листопада 2018 року ( п. 3.1. угоди).

Надалі, ОСОБА_9 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 05.12.2018, перебуваючи за адресою: м.Харків, вул. Лермонтовська, буд.20, будучи службовою особою суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Вер-Тас», діючи умисно, з метою видачі завідомо неправдивого офіційного документу, а саме звіту про оцінку частки НАК «Надра України» у розмірі 33% в статутному капіталі ТОВ «Іст Юроуп Петролеум», отримав від невстановлених досудовим розслідуванням осіб, проект звіту ТОВ «Вер-Тас» від 05.12.2018 №ГР 5/12 про незалежну оцінку частки у розмірі 33% в статутному капіталі ТОВ «Іст Юроуп Петролеум», станом на 30.11.2018, з уже наявними на ньому підписами на 2 (другому) аркуші звіту висновок про вартість майна, у графі «Оцінювач ___________ ОСОБА_11 », на 32 (тридцять другому) аркуші «узгодження результатів» у графі «Оцінювач» ____________ ОСОБА_11 », а також зазначеною вартістю частки НАК «Надра України» в статутному капіталі ТОВ «Іст Юроуп Петролеум» у розмірі 33% без ПДВ, у сумі 11 283 228 грн. 00 коп.

До змісту вказаного звіту ТОВ «Вер-Тас» від 05.12.2018 №ГР 5/12 невстановленою особою, у невстановленому місці та невстановлений час, але не пізніше 05.12.2018, в порушення вимог національних стандартів, умисно не внесено наступні відомості щодо:

-опису та аналізу господарської діяльності ТОВ «Іст Юроуп Петролеум»;

-переліку майна, яким ТОВ «Іст Юроуп Петролеум» володіло у 2018 році та станом на дату оцінки (30.11.2018);

-переліку юридичних осіб, к яких ТОВ «Іст Юроуп Петролеум» у 2018 році та станом на дату оцінки (30.11.2018) належала частка статутного капіталу;

-аналізу зовнішніх факторів ринку та аналізу корисності майна ТОВ «Іст Юроуп Петролеум»;

-аналізу правових засад провадження господарської діяльності, фінансово-господарської діяльності, майнового та фінансового стану ТОВ «Іст Юроуп Петролеум» на дату оцінки та за період, що передує цій даті;

-аналізу зовнішніх факторів, що впливають на функціонування та перспективи діяльності ТОВ «Іст Юроуп Петролеум», ринку подібного майна, а також маркетингового дослідження сфери діяльності вказаного товариства;

Крім того, невстановленою особою, у невстановленому місці та невстановлений час, але не пізніше 05.12.2018, внесені до розділу №7 на сторінці 14 відомості щодо використання під час ідентифікації та оцінки майна інформаційних джерел та вихідних даних, копії яких не долучено до звіту у якості додатків, зокрема:

-листа на проведення оцінки вих. №04 від 19.03.2018;

-деклараційного патенту на винахід №64430А;

-дозволу на роботи підвищеної небезпеки;

-ліцензію на господарську діяльність з пошуку корисних копалин;

-виписку з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 06.03.2018.

Також, до змісту звіту ТОВ «Вер-Тас» від 05.12.2018 №ГР 5/12 невстановленою особою, у невстановленому місці та невстановлений час, але не пізніше 05.12.2018, умисно внесені завідомо неправдиві відомості щодо оборотних активів ТОВ «Іст Юроуп Петролеум».

Зокрема, у розділі 12. «Розрахунок вартості об`єкту оцінки.», таблиці «Перелік активів і зобов`язань підприємства згідно балансу станом на 30.09.2018р. тис. грн.» та розділі 12.3 «Узагальнення результатів майнового підходу», таблиці «Підсумкова інформація вартості оборотних і необоротних активів ТОВ «Іст Юроуп Петролеум», у колонках «Оборотні активи» у графах:

«Виробничі запаси» - внесено запис «0» на сторінках 29 та 31;

«Всього оборотних активів» - внесено запис «215 253,7» на сторінках 30 та 31.

Вказана інформація не відповідає дійсності. Оскільки за результатами додавання чисел, зазначених у колонці «Оборотні активи», загальна сума у графі «Всього оборотних активів» повинна становити (0+445,2+7 321,8+178 636,3+152,9+0+6 172,1) 192 728,3, а не «215 253,7», як зазначено у звіті.

Враховуючи, що зазначені дані невстановленою особою перенесено із фінансової звітності, долученої у якості додатку до вказаного звіту, а саме: «Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва» станом на 30.09.2018, то до графи «Виробничі запаси» повинно бути внесено запис «7 793,8» (код рядка «1110» фінансового звіту), а до колонки «Оборотні активи графу «Поточні фінансові інвестиції» із зазначенням запису «14 731,6» (код рядка «1160» фінансового звіту).

Крім того, до змісту звіту ТОВ «Вер-Тас» від 05.12.2018 №ГР 5/12 невстановленою особою, у невстановленому місці та невстановлений час, але не пізніше 05.12.2018, умисно внесено завідомо неправдиві відомості щодо формули для проведення розрахунків вартості активів ТОВ «Іст Юроуп Петролеум».

Так, у розділі 11. «Вибір методології оцінки» на сторінці 28 невстановленою особою для розрахунку вартості внесено запис «ЧВ =(Н + О + М) (В + Д + П)», тобто передбачену Методикою оцінки майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10 грудня 2003 року №1891 (зі змінами), в редакції, яка на дату оцінки втратила чинність та повинна використовуватись під час проведення стандартизованої оцінки.

У подальшому, ОСОБА_9 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 05.12.2018, перебуваючи за адресою: м.Харків, вул. Лермонтовська, буд.20, будучи службовою особою суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Вер-Тас», діючи умисно, з метою видачі завідомо неправдивого офіційного документу, проставив власні підписи у вказаному документі на титульному аркуші звіту у графі «ЗАТВЕРДЖУЮ Директор ТОВ «Вер-Тас» __________ ОСОБА_9 05 грудня 2018 року», на 2 (другому) аркуші у графі «Директор ТОВ «Вер-Тас» __________ ОСОБА_9 », на 32 (тридцять другому) аркуші «узгодження результатів» у графі «Директор ТОВ «Вер-Тас» __________ ОСОБА_9 » та відтиски печатки «*Україна*м.Харків*ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕР-ТАС» Ідентифікаційний код 37575353 №2» ТОВ «Вер-Тас» на власних підписах, тобто затвердив вказаний звіт від імені Товариства.

У подальшому ОСОБА_9 , будучи службовою особою суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Вер-Тас», діючи умисно, з метою видачі завідомо неправдивого офіційного документу, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 22.12.2018, перебуваючи за адресою: м.Харків, вул. Лермонтовська, буд.20, надав вищеописаний завідомо неправдивий офіційний документ на виконання умов угоди від 12.11.2018 № ВЕР 11/5-597/18 невстановленим досудовим розслідуванням особам.

Згідно рецензії Фонду Державного майна України від 20.05.2020 звіт ТОВ «Вер-Тас» від 05.12.2018 №ГР 5/12 про незалежну оцінку частки НАК «Надра України» (33%) в статутному капіталі ТОВ «Іст Юроуп Петролеум» (ідентифікаційний код 35251246), станом на 30.11.2018, класифікується як такий, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та (або) непрофесійним і не може бути використаний.

Виправдовуючи ОСОБА_9 суд першої інстанції виходив із того, що що стороною обвинувачення не надано жодного доказу, що саме ОСОБА_9 , як службова особа, виконуючи обов`язки директора ТОВ «ВЕР-ТАС», видав завідомо неправдивий офіційний документ, оскільки ані як службова особа, ані як фізична особа, не будучи суб`єктом оціночної діяльності та не наділений правами, обов`язками та повноваженнями оцінювача, він не мав ані права, ані можливості перевіряти достовірність відомостей внесених до звіту оцінювачем ОСОБА_11 .

Крім того, судом зазначено, що ОСОБА_9 пред`явлено неконкретне обвинувачення, оскільки зі змісту викладу інкримінованого обвинуваченому діяння, тобто формулювання обвинувачення вбачається, що кваліфікація дій обвинуваченого не відповідає опису об`єктивної сторони кримінального правопорушення згідно фактичних обставин кримінального правопорушення, і не є зрозумілим за викладом обставин, а саме, чи ОСОБА_9 умисно отримав звіт ТОВ «Вер-Тас» від 05.12.2018 №ГР 5/12 про незалежну оцінку частки у розмірі 33% в статутному капіталі ТОВ «Іст Юроуп Петролеум», станом на 30.11.2018, який містить завідомо неправдиві відомості, чи затвердив офіційний документ, який містить завідомо неправдиві відомості, чи видав завідомо неправдивий офіційний документ шляхом його затвердження, тоді як дії ОСОБА_9 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.366 КК України, як видача службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу, отже фактично ОСОБА_9 пред`явлено неконкретне обвинувачення.

Також суд констатував, що отримання офіційного документа, який містить завідомо неправдиві відомості, чи затвердження офіційного документа, який містить завідомо неправдиві відомості, чи здійснення видачі службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу шляхом його затвердження, не є кримінально караним діянням в розумінні ст. 366 КК України, оскільки кримінально караним діянням за ст.366 КК України є складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.

Суб`єктивна сторона службового підроблення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК, характеризується тільки прямім умислом, про що свідчить вказівка законодавця на завідомість неправдивих відомостей і документів, бо винний діє завідомо, тобто усвідомлює неправдивий характер тих відомостей, що вносяться ним до офіційних документів, або усвідомлює, що документ, який він видає, повністю чи частково не відповідає дійсності (є неправдивим).

Відповідно до ст.24 КК України, прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала його настання.

Як свідчить зміст пред`явленого ОСОБА_9 обвинувачення за ч.1 ст.366 КК України, він достовірно знав про те, що затверджує завідомо неправдивий офіційний документ з метою його подальшого використання.

Однак ці обставини, які сторона обвинувачення вважала доведеними, жодними належними та допустимими доказами в судовому засіданні не підтверджені та спростовуються поясненнями допитаних судом свідків та дослідженими матеріалами справи в їх сукупності, є лише припущенням та не свідчать про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить Вирок Київського районного суду м. Харкова від 26.11.2024 року скасувати повністю і ухвалити

новий вирок, яким ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні

злочину, передбаченого ч.І ст. 366 КК України, та призначити йому покарання у

виді штрафу в розмірі двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів

громадян, з позбавленням права займатися діяльністю у сфері оціночної

діяльності строком на 3 роки.

З огляду на закінчення строків давності

притягнення до кримінальної відповідальності, визначених ст. 49 КК України,

звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання.

Також автор апеляційної скарги просить під час апеляційного розгляду з метою перевірки обставин

кримінального провадження повторно дослідити:

-угоду №ВЕР11/5-597/18 від 12.11.2018;

-звіт ТОВ «Вер-Тас» від 05.12.2018 № ГР 5/12 про незалежну оцінку

частки НАК «Надра України» (33 %) в статутному капіталі ТОВ «Іст Юроуп

-Петролеум» (ідентифікаційний код 35251246);

рецензію за підписом ОСОБА_12 ;

- провести повторний допит свідка ОСОБА_12 .

В обґрунтування своєї вимоги зазначає про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження

Так, у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав. Суду пояснив, що обвинувачення органу досудового розслідування є надуманим, та вважає, що стороною обвинувачення не доведено те, що він видав завідомо неправдиві офіційні документи.

Суд за результатами розгляду кримінального провадження дійшов наступних висновків.

Суд вважає, що стороною обвинувачення не надано жодного доказу, що саме ОСОБА_9 , як служба особа, виконуючи обов`язки директора TOB «ВЕР- ТАС», видав завідомо неправдивий офіційний документ, оскільки ані як службова особа, ані як фізична особа, не будучи суб`єктом оціночної діяльності та не наділений правами, обов`язками та повноваженнями оцінювача, він не мав ані права, ані можливості перевіряти достовірність відомостей внесених до звіту.

Крім того, суд вважає, що ОСОБА_9 пред`явлено некоректне обвинувачення.

Слід зауважити, що вказаний висновок суду є хибним, адже судом взагалі не вказано у чому полягає неконкретність і суперечливість обвинувачення пред`явленого ОСОБА_9 .

Так, 28.04.2016 Фондом державного майна України (далі - ФДМУ) Товариству з обмеженої діяльністю «Вер-Тас», ідентифікаційний код юридичної особи 35588329 (далі - Товариство) видано сертифікат № 347/16 суб`єкта оціночної діяльності (зі строком дії до 28.04.2019) за напрямом оцінки майна.

Згідно з положеннями статуту ТОВ «Вер-Тас» в редакції за 2016 рік, затвердженого протоколом №3 від 09.11.2016 Загальних Зборів, а саме розділу 4.1 «Предмет діяльності Товариства» для досягнення своєї мети Товариство здійснює, серед інших видів діяльності, проведення незалежної оцінки акцій (часток, паїв), що належать господарським товариствам та іншим об`єднанням; проведення незалежної оцінки корпоративних прав, тощо..

Таким чином Товариство у період з 28.04.2016 по 28.04.2019 було наділено правами та обов`язками суб`єкта оціночної діяльності.

Відповідно до протоколу № 4 Загальних зборів Учасників ТОВ «Вер-Тас» від 30.05.2018 ОСОБА_9 , призначений на посаду директора Товариства з 01.06.2018.

Отже, ОСОБА_9 не міг не знати своїх посадових обов`язків та види діяльності товариства, яким основним є оціночна діяльність.

12.11.2018, тобто працюючу 6 місцяів більше, ніж півроку, ОСОБА_9 , наділений повноваженнями від імені ТОВ «Вер-Тас» підписав угоду № ВЕР 11/5- 597/18 про виконання робіт по незалежній оцінці, із замовником - ПАТ «НАК «Надра України» та платником - ТОВ «Авант Трейд Лімітед».

Згідно умов вказаної угоди замовник доручає, а експерт приймає на себе обов`язки по виконанню робіт згідно листа-заявки замовника по оцінці:

корпоративні права ПАТ «НАК «Надра України» в ТОВ «Іст Юроуп Петролеум», частка якої в статутному капіталі становить 33 % (п. 1.1. угоди).

Метою оцінки є визначення ринкової вартості для відчуження (п. 1.2. угоди), вид вартості - ринкова (п. 1.3. угоди).

При проведенні незалежної оцінки майна, зазначеного в п. 1.1. угоди застосовуються наступні методичні підходи: витратний, дохідний та аналогів

продажу (п. 1.5. угоди).

Експерт зобов`язаний виконати оцінку за станом на «12» листопада 2018 року (п. 3.1. угоди).

Відповідно до Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (надалі - Закон).

Суб`єктами оціночної діяльності є:

суб`єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності відповідно до Закону;

ст. 12 Закону Звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

ст. 32 Закону суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та Закону.

Відповідно до пункту 55 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 140 від 10.09.2003 «оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності ' несуть відповідальність за недостовірну чи необ`єктивну оцінку майна згідно із законодавством.

05.12.2018 ОСОБА_9 погоджено та видано звіт ТОВ «Вер-Тас» від № ГР 5/12, який містить неправдиві відомості, зокрема, щодо оборотних активів ТОВ «Іст Юроуп Петролеум».

Зокрема, у розділі 12. «Розрахунок вартості об`єкту оцінки.», таблиці «Перелік активів і зобов`язань підприємства згідно балансу станом на 30.09.2018 р. тис. грн.» та розділі 12.3 «Узагальнення результатів майнового підходу»,

таблиці «Підсумкова інформація вартості оборотних і необоротних активів

ТОВ «Іст Юроуп Петролеум», у колонках «Оборотні активи» у графах:

«Виробничі запаси» - внесено запис «0» на сторінках 29 та 31;

«Всього оборотних активів» - внесено запис «215 253,7» на сторінках 30 та 31.

Вказана інформація не відповідає дійсності. Оскільки за результатами додавання чисел, зазначених у колонці «Оборотні активи», загальна сума у графі «Всього оборотних активів» повинна становити

(0+445,2+7 321,8+178 636,3+152,9+0+6 172,1) - 192 728,3, а не «215 253,7», як зазначено у звіті.

Враховуючи, що зазначені дані перенесено із фінансової звітності, долученої у якості додатку до вказаного звіту, а саме: «Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва» станом на 30.09.2018, то до графи «Виробничі запаси» повинно бути внесено запис «7 793,8» (код рядка «1100» фінансового звіту), а до колонки «Оборотні активи» - графу «Поточні фінансові інвестиції» із зазначенням запису «14 731,6» (код рядка «1160» фінансового звіту).

Крім того, до звіт ТОВ «Вер-Тас» від 05.12.2018 № ГР 5/12 містить неправдиві відомості щодо формули для проведення розрахунків вартості активів ТОВ «Іст Юроуп Петролеум».

Окрім цього, у розділі 11. «Вибір методології оцінки» на сторінці 28 для розрахунку вартості внесено запис «ЧВ = (Н + О + М) - (В + Д + П)», тобто передбачену Методикою оцінки майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10 грудня 2003 року №1891 (зі змінами), в редакції, яка на дату оцінки втратила чинність та повинна використовуватись під час проведення стандартизованої оцінки.

Згідно рецензії Фонду державного майна України від 20.05.2020 звіт ТОВ «Вер-Тас» від 05.12.2018 № ГР 5/12 про незалежну оцінку частки ПАК «Надра України» (33 %) в статутному капіталі ТОВ «Іст Юроуп Петролеум» (ідентифікаційний код 35251246), станом на 30.11.2018, класифікується як такий, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та (або) непрофесійним і не може бути використаний.

У оскаржуваному вироку суд вказує, що з обвинувального акту прокурора і відносно ОСОБА_9 не вбачається ні мотив, ні мета вчинення кримінального правопорушення.

Натомість на думку прокурора відповідно, постанови Верховного суду 02 червня 2020 року справа № 229/3178/15-к визначено, що вина це основна й обов`язкова ознака суб`єктивної сторони будь-якого злочину.

Отже, складання і видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до них завідомо неправдивих відомостей визнаються злочином, передбаченим ч.І ст. 366 КК, незалежно від мети і мотиву, які переслідувала винна особа.

Слід звернути увагу на те, що суд першої інстанції не оцінив показання свідка ОСОБА_12 , яка детально повідомила в чому саме полягають недостовірні відомості у звіті ТОВ «Вер-Тас» від 05.12.2018 № ГР 5/12 про незалежну оцінку частки НАК «Надра України» (33 %) в статутному капіталі ТОВ «Іст Юроуп Петролеум» (ідентифікаційний код 35251246) та чому він не може бути використаний.

Більш того, суд першої інстанції суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки і залишив поза увагою сукупність доказів, наданих стороною обвинувачення, які свідчать про вчинення ОСОБА_9 службового підроблення. Такими доказами, зокрема, є:

Угода№ВЕР11/5-597/18 від 12.11.2018;

Звіт ТОВ «Вер-Тас» від 05.12.2018 № ГР 5/12 про незалежну оцінку частки НАК «Надра України» (33 %) в статутному капіталі ТОВ «Іст Юроуп Петролеум» (ідентифікаційний код 35251246); Рецензію за підписом ОСОБА_12 ;

Також автор апеляційної скарги посилається на неповноту судового розгляду, зокрема вказує, що у ході розгляду вказаного кримінального провадження Київським районним судом м. Харкова стороною обвинувачення з метою з`ясування всіх обставин провадження заявлялися клопотання про повторний допит свідка ОСОБА_12 .

Однак судом не було належним чином скеровано повістку ОСОБА_12 для її повторного допиту, а лише скеровано смс повідомлення.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника захисника ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, частково дослідивши метеріали провадження, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог, передбачених КПК України.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 91 КПК України, окрім іншого у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення; винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Зазначених вимог суд першої інстанції дотримався.

Так в своїй апеляційній скарзі прокурор посилається на те, що «05.12.2018 ОСОБА_9 погоджено та видано звіт ТОВ «Вер-Тас» від № ГР 5/12, який містить неправдиві відомості, зокрема, щодо оборотних активів ТОВ «Іст Юроуп Петролеум».

Зокрема, у розділі 12. «Розрахунок вартості об`єкту оцінки.», таблиці «Перелік активів і зобов`язань підприємства згідно балансу станом на 30.09.2018 р. тис. гри.» та розділі 12.3 «Узагальнення результатів майнового підходу», таблиці «Підсумкова інформація вартості оборотних і необоротних активів ТОВ «Іст Юроуп Петролеум», у колонках «Оборотні активи» у графах:

«Виробничі запаси» - внесено запис «0» на сторінках 29 та 31;

«Всього оборотних активів» - внесено запис «215 253,7» на сторінках 30 та 31. Вказана інформація не відповідає дійсності.

Так за результатами додавання чисел, зазначених у колонці «Оборотні активи», загальна сума у графі «Всього оборі активів» повинна становити (0+445,2+ 7 321,8+178 636,3+152,9+0+6 172,1)- 192 728, а не «215 253,7», як зазначено у звіті.

Враховуючи, що зазначені дані перенесено із фінансової звітності, долученої у якості додатку до вказаного звіту, а саме: «Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємства станом на 30.09.2018, то до графи «Виробничі запаси» повинно бути внесено запис 7793,8» (код рядка «1100» фінансового звіту), а до колонки «Оборотні активи» - графу «Поточні фінансові інвестиції» із зазначенням запису «14 731,6» (код рядка «1160 фінансового звіту).»

Між тим в інших розділах звіту ці показники внесенні вірно.

Зокрема, в розділі 6 «Загальні відомості, опис та ідентифікація оцінювач бізнесу» на аркуші 14 звіту в рядку «Запаси» внесено запис «7,793,8, а в рядку «поточні фінансові інвестиції внесено 14 731,6».

Ці дані вбачаються зі звіту № ГР 5/12, (том 4 арк.196), повторно дослідженого під час апеляційного розгляду за клопотанням автора апеляційної скарги та вони повністю відповідають показникам фінансової звітності, а саме «Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва» станом на 30.09.2018» та розділу 9 «АНАЛІЗ ФІНАНСОВОГО СТАНУ ПІДПРИЄМСТВА» на аркуші 27 звіту також вказано показники «7 793,8» та «14 731,6»

Також, в рядку «Запаси» внесено запис 7 793,8, а в рядку «поточні фінансові інвестиції» внесено запис 14 731,6

При цьому дійсно в розділі 12 звіту ці дані не відображено, тоді як кінцевий підсумок «Всього оборотних активів» повністю відповідає підсумку балансу - 215 253,7, а сума 192 728,3 у графі «Всього оборотних активів» про яку стверджує прокурор ніде в подальшому під час проведення оцінки не використовується і навіть не зазначається ніде за текстом звіту.

Аналізуючи вже згадуване вище посилання прокурора про те, що «Оскільки за результатами додавання чисел, зазначених у колонці «Оборотні активи», загальна сума у графі «Всього оборотних активів» повинна становити (0+445,2+7 321,8+178 636,3+152,9+ 0+6 1 72,1)-192 728,3, а не «215 253,7», як зазначено у звіті колегія суддів вважає, що у разі якщо у ньому було б зазначено та використано в подальших обчисленнях показник 192 728,3 це можливо було вважати недостовірною інформацією оскільки використання такого показника призвело б до заниження вартості оцінюваної частки.

В той же час із звіту вбачається, показник підсумку «192 728,3» не використовувався та фактично було вказано вірний підсумок 215 253,7 що не спотворило кінцеві дані для розрахунку вартості частки, та у підсумку звіту не призвело до її заниження.

Отже фактично запис «7 793,8» (код рядка «1100» фінансового звіту у графі «Виробничі запаси» та запис «14 731,6» (код рядка «1160» фінансового звіту в графі «Поточні фінансові інвестиції» не були внесені помилково і їх невнесення спричинило та не привело до викривлення даних фінансової звітності або невірних підрахунків, оскільки кінцевий підсумок балансу у графі «Всього оборотних активів» становив вірний показник 215 253,7.

Таким чином фактично невнесення цих показників в розділі 12 звіту є лише помилкою.

Назване підтверджує тим що в попередніх розділах звіту (розділ 6 та розділ 9) ці показники відображаються вірно та жодним чином не приховуються та не перекручуються і фактично використовуються під час розрахунку вартості частки в складі консолідованого показника «Всього оборотні активи»

Отже в даному випадку про формальну наявність складу кримінального правопорушення можна було б стверджувати, якщо ці показники або не вказувалися у звіті взагалі або вказувалися але не використовували під час обчислення показника «Всього оборотні активи».

Проте, це спростовується змістом звіту так і матеріалами справи.

При цьому колегія суддів зауважує, що іншого прокурором ані під час судового розгляду в суді першої інстанції, а ні під час апеляційного провадження не доведено.

Таким чином під час підрахунку ринкової вартості частки Національної акціонерної компанії «Надра України» ( 33%) в статутному капіталі ТОВ «ІСТ ЮРОУП ПЕТРОЛЕУМ» (юридична адреса: Україна, 03057, м. Київ, вул. Западинська 13а, ), станом на 30.11.2018 були використані дані та показники, які повністю відповідали даним фінансової звітності.

Тому твердження обвинувачення про те, що ОСОБА_9 умисно вніс до звіту завідомо неправдиві відомості щодо оборотних активів 'ГОВ «ІСТ ЮРОУП ПЕТРОЛЕУМ» не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій.

Також автор апеляційної скарги в обґрунтування доводів про незаконність ухваленого вироку зазначає, що «Крім того, до звіт ТОВ «Вер-Тас» від 05.12.2018 № ГР 5/12 містить неправдиві відомості щодо формули для проведення розрахунків вартості активів ТОВ «Іст Юроуп Петролеум».

Окрім цього, у розділі 11. «Вибір методології оцінки» на сторінці 28 для розрахунку вартості внесено запис «ЧВ = (Н + О + М) - (В + Д + ТІ)», тобто передбачену Методикою оцінки майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10 грудня 2003 року №1891 (зі змінами), в редакції, яка на дату оцінки втратила чинність та повинна використовуватись під час проведення стандартизованої оцінки.»

Колегія суддів вважає, що ніким не заперечується тієї обставини, що станом на дату оцінки формула, яка була використана під час оцінки та складення звіту втратила чинність.

На дату проведення оцінки дана формула була іншою, однак від використаної в звіті відрізнялася лише тим, що вона (формула) не враховувала показник М - вартість витрат майбутніх періодів.

Натомість, для оцінки правильності правової кваліфікації цієї дії за ч.1 ст. 366 КК України через винесення недостовірної інформації звіт на слід визначити чи входить використання невірної формули, (а не даних при її використанні) до об`єктивної сторони цього кримінального правопорушення та чи призвело таке використання невірної формули до невірного/неправдивого результату та перекрученні показників.

Оцінюючи названу обставину колегія суддів виходить із того, що відповідно до Методики оцінки майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10 грудня 2003 р. N 1891 в редакції на дату оцінки, чиста вартість єдиного (цілісного) майнового комплексу підприємства (ЧВ) визначалася за такою формулою:

ЧВ = (Н + О) - (Д + П + В),

де Н - вартість необоротних активів, у тому числі необоротних активів, утримуваних для продажу, та груп вибуття; О - вартість оборотних активів; Д - вартість довгострокових зобов`язань і забезпечень, за якими акціонерне товариство буде правонаступником; П - вартість поточних зобов`язань і забезпечень, за якими акціонерне товариство буде правонаступником; В - вартість зобов`язань, пов`язаних з необоротними активами, утриманими для продажу, та групами вибуття, якщо акціонерне товариство буде правонаступником за такими зобов`язаннями.

Під час оцінки була використана формула:

ЧВ= (Н+()+М)-(В+Д+П), де: Н - вартість необоротних активів; О - вартість оборотних активів; М - вартість витрат майбутніх періодів; В - вартість забезпечення майбутніх витрат і платежів; Д - вартість довгострокових зобов`язань; П - вартість поточних зобов`язань.

Таким чином різниця між двома формулами полягає саме в тому, що дійсна на дату оцінки формула не враховувала лише показник ОСОБА_13 - вартість витрат майбутніх періодів.

З фінансової звітності (т. 4, арк. 233) вбачається, що показник ОСОБА_13 витрат майбутніх періодів» становить «0».

Тому наявність або відсутність показника не впливає на кінцевий результат.

Таким чином факт використання невірної формули об`єктивно не призвів до того, що в звіт внаслідок використання невірної формули було внесено неправдиві дані.

Тобто навіть при використанні недіючої формули результат обчислень буде однаковим та становитиме 68 075,1 + 215 253,7 - 50 874,6 - 198 262,6 = 34 191,60 тис. грн. або 34 191 600 грн.

Вирішуючи питання про те, чи утворює сам факт використання невірної формули, (а не даних при її використанні) об`єктивну сторону кримінального правопорушення передбаченого ст. 366 КК України, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затверджений постановлю Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 р. № 1440 методичні підходи - загальні способи визначення вартості майна, які ґрунтуються на основних принципах оцінки; метод оцінки - спосіб визначення вартості об`єкта оцінки, послідовність оціночних процедур якого дає змогу реалізувати певний методичний підхід; оціночні процедури - дії (етапи), виконання яких у певній послідовності дає можливість провести оцінку; вихідні дані - документи, в яких містяться характеристики об`єкта оцінки; оціночна вартість - вартість, яка визначається за встановленими алгоритмом та складом вихідних даних;

Відповідно до п. 51 стандарту № 1 незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: 1) укладення договору на проведення оцінки; 2) ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; 3) ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; 4) вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування.

Згідно з положеннями п. 53. Залежно від обраних методичних підходів та методів оцінки оцінювач повинен: 1) зібрати та проаналізувати всі істотні відомості про об`єкт оцінки, зокрема вихідні дані про його правовий статус, відомості про склад, технічні та інші характеристики, інформацію про стан ринку стосовно об`єкта оцінки та подібного майна, відомості про економічні характеристики об`єкта оцінки (прогнозовані та фактичні доходи і витрати від використання об`єкта оцінки, у тому числі від його найбільш ефективного використання та існуючого використання); проаналізувати існуючий стан використання об`єкта оцінки та визначити умови його найбільш ефективного використання; зібрати необхідну інформацію для обгрунтування ставки капіталізації та (або) ставки дисконту; визначити правові обмеження щодо об`єкта оцінки та врахувати їх вплив на вартість об`єкта оцінки; 2) обґрунтувати застосування методичних підходів, методів та оціночних процедур, у разі потреби - застосування спеціальних методів оцінки та оціночних процедур (комбінування кількох методичних підходів або методів).

Положення п. 54 Стандарту № 1 встановлюють, що зібрані оцінювачем вихідні дані та інша інформація повинні відображатися у звіті про оцінку майна з посиланням на джерело їх отримання та у додатках до нього із забезпеченням режиму конфіденційності згідно з умовами договору на проведення оцінки майна та з дотриманням вимог законодавства.

Відповідно до п. 55 стандарту оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності несуть відповідальність за недостовірну чи необ`єктивну оцінку майна згідно із законодавством.

Особи, що надають недостовірні вихідні дані, використання яких під час оцінки призвело до надання необ`єктивного висновку про вартість майна, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Таким чином нормативними документами чітко розрізняється такі поняття як метод оцінки та вихідні дані для оцінки.

За таких обставин використання невірної формули за умови використання вірних вихідних даних не утворює складу злочину передбаченого ст. 366 ККУ оскільки використання формули є методом оцінки, а не інформацією, яка використовується під час застосування формули оцінки.

Колегія суддів зауважує, що названі вище висновки стосуються саме особи, яка є оцінювачем та (або) суб`єктом оціночної діяльності, відповідно до положень ст. 5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»

В той же час автор апеляційної скарги посилається на те, що «Як встановив суд, і це не заперечується сторонами обвинувачення та захисту, ОСОБА_9 05.12.2018, затвердив та скріпив печаткою звіт ТО В «Вер-Тас» від 05.12.2018 № ГР 5/12 про незалежну оцінку частки ПАК «Надра України» в статутному капіталі TOB «Іст Юроуп Петролеум» станом на 30.11.2018 у розмірі 33% у сумі 11 283 228 гри. 00 коп без ПДВ.

Згідно рецензії Фонду державного майна України від 20.05.2020 звіт ТОВ «Вер-Тас від 05.12.2018 № ГР 5/12 про незалежну оцінку частки НАК «Надра України» (33 статутному капіталі ТОВ «Іст Юроуп ГІетролеум» (ідентифікаційний код 35251 станом на 30.11.2018, класифікується як такий, що не відповідає вимогам нормативно правових актів з оцінки майна, є неякісним та (або) непрофесійним і не може і використаний.»

Допитана судом першої інстанції свідок ОСОБА_12 повідомила суду, що вона складала рецензію до звіту ГР 5/12, в якій зазначила про недоліки викладені у звіті.

Зазначила, що оцінку проводить оцінювач, який повинен мати відповідний сертифікат оцінювача.

Договір про надання послуг оцінки майна складається між суб`єктом господарювання та суб`єктом оціночної діяльності. При цьому, якщо оцінювач є ФОП, то його підпису в звіті достатньо, а якщо оцінювач є працівником товариства, яке є суб`єктом оціночної діяльності, то звіт затверджується його керівником. В даному випадку оцінювач ОСОБА_11 був працівником ТОВ «ВЕР-ТАС», тому звіт затверджено директором фірми. Чи повинен був Шажко, як директор ТОВ суб`єкта оціночної діяльності, мати відповідний сертифікат оцінювача, їй не відомо. Висновки в рецензії підтверджує. При складані рецензії іншої суми вартості частки НАК «Надра України» (33%) в статутному капіталі ТОВ «Іст Юроуп Петролеум» вона не встановлювала, оскільки не є оцінювачем, а є рецензентом.

Повідомила, що оцінювач Вовк, при складані звіту був не уважним, застосував не вірну формулу, але сума в звіті після цього не змінилась. Шажка вона не знає. Щодо обставин звернення до Шажка для виготовлення неправдивого звіту їй нічого не відомо. Про факт протиправного заволодіння грошовими коштами НАК «Надра України» шляхом продажу частки вказаної компанії у розмірі 33% у статутному капіталі ТОВ «Іст Юроуп Петролеум» їй не відомо.

Колегія суддів не вбачає підстав для повторного допиту зазначеного свідка, оскільки апеляційна скарга прокурора не містить переконливих обґрунтувань необхідності цієї дії.

Зокрема в апеляційній скарзі не зазначено у чому полягає неповнота допиту цього свідка судом першої інстанції, та які істотні для вирішення справи покази (нові дані) може дати цей свідок суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів зазначає, що матеріали провадження свідчать про те, що проведена рецензія Фонду державного майна України від 20.05.2020 звіту ТОВ «Вер-Тас від 05.12.2018 № ГР 5/12 про незалежну оцінку частки НАК «Надра України» (33 статутному капіталі ТОВ «Іст Юроуп ГІетролеум» (ідентифікаційний код 35251 станом на 30.11.2018, лише констатувала, що цей звіт класифікується як такий, що не відповідає вимогам нормативно правових актів з оцінки майна, є неякісним та (або) непрофесійним і не може і використаний.»

Крім того як вбачається з матеріалів провадження, зокрема дослідженого судом першої інстанції -листа Фонду державного майна України щодо рішення Екзаменаційної комісії від 30.07.2020 стосовно оцінювача ОСОБА_11 , в останньому зазначено, що за результатами всебічного розгляду матеріалів, а також враховуючи усні пояснення оцінювача ОСОБА_11 , надані на засіданні, Екзаменаційна комісія прийняла рішення: 1. Оцінювачу ОСОБА_11 необхідно позачергово пройти навчання за програмою підвищення кваліфікації за напрямом «Оцінка цілісних майнових комплексів, паїв, цінних паперів, майнових прав та нематеріальних активів, у тому числі прав на об`єкти інтелектуальної власності» за спеціалізацією 2.1 «Оцінка цілісних майнових комплексів, паїв, цінних паперів, майнових прав та нематеріальних активів (крім прав на об`єкти інтелектуальної власності)». 2. Попередити оцінювача ОСОБА_11 про те, що якщо він до

01 листопада 2020 року не виконає рішення Екзаменаційної комісії щодо позачергового проходження навчання за програмою підвищення кваліфікації, то на розгляд Екзаменаційної комісії буде винесено питання щодо позбавлення його кваліфікаційного свідоцтва (кваліфікаційного документа) оцінювача (його анулювання) за відповідною спеціалізацією. З протокольним рішенням Екзаменаційної комісії від 30.07.2020 № 122 можна ознайомитись на сайті Фонду (www.spfu.gov.ua) у розділі: Діяльність/Оцінка/ Екзаменаційна комісія/Засідання.

Тобто, до оцінювача ОСОБА_14 , який складав звіт ТОВ «Вер-Тас від 05.12.2018 № ГР 5/12 про незалежну оцінку частки НАК «Надра України» (33 статутному капіталі ТОВ «Іст Юроуп Петролеум» (ідентифікаційний код 35251 станом на 30.11.2018) застосовано специфічні заходи впливу (відповідальність) передбачені Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» .

Жодних даних про проведення у даному кримінальному провадженні експертиз, наявність повторних звітів, або інших ревізуючи заходів щодо звіту ТОВ «Вер-Тас від 05.12.2018 № ГР 5/12 про незалежну оцінку частки НАК «Надра України» (33 статутному капіталі ТОВ «Іст Юроуп Петролеум» (ідентифікаційний код 35251 станом на 30.11.2018 матеріали провадження не містять.

Між тим, суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України характеризується наявністю прямого умислу у винної особи, тобто суб`єкт має чітко усвідомлювати, що він вносить до офіційних документів завідомо неправдиві відомості вчиняє інше підроблення документів або складає та видає завідомо неправдиві документ: бажає так робити.

Законом України про кримінальну відповідальність передбачено, що умисел поділяється на прямий і непрямий.

Прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспіль небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспіль небезпечні наслідки і бажала їх настання (частини 1, 2 статті 24 КК України).

Суб`єктивна сторона службового підроблення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, характеризується лише прямим умислом, бо винний діє завідомо, тобто усвідомлю неправдивий характер тих відомостей, що вносяться ним до офіційних документів, та усвідомлює, що документ, який він видає, повністю чи частково не відповідає дійсності неправдивим, а отже обов`язковою умовою, є усвідомлення обвинуваченим неправдивої характеру таких відомостей.

Внесення до документів неправдивих відомостей означає внесення (включення) ; дійсного (справжнього) офіційного документа, який зберігає належну форму та необхідні реквізити, інформації, яка повністю або частково не відповідає дійсності

Тобто, службове підроблення з внесення до документів неправдивих відомостей означає внесення інформації, яка повністю або частково не відповідає дійсності

У відповідності до ухвали колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного суду України від 9 вересня 2011 року у справі № 5-1060км11, сам по собі факт недостовірності відомостей в офіційному документі автоматично не тягне за собою кримінальну відповідальність та не є достатньою підставою для висновку про наявність у діях особи прямого умислу на службове підроблення.

Відповідно до положень ч.2 ст. 24 КК України, прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Таким чином, кримінальна відповідальність за вчинення такого злочину наступає, коли службова особа усвідомлює суспільно небезпечний характер та протиправний характер своєї поведінки та повинна знати, що відомості, які вона вносить до офіційного документа, є завідомо неправдивими, та бажає діяти саме таким чином, тобто діє з прямим умислом.

З диспозиції частини 1 ст.366 КК України та узагальнень Верховного Суду України «Про практику розгляду кримінальних справ про злочини, склад яких передбачено ст.366 КК України (службове підроблення)», слідує, що об`єктивна сторона службового підроблення полягає у перекрученні істини в офіційному документі, вчиненому службовою особою з використанням свого службового становища. Такий злочин виявляється тільки в активній поведінці службової особи і може бути вчинений однією з декількох альтернативних передбачених у ч.І ст.366 КК України дій: а) внесення до документу неправдивих відомостей; б) інше підроблення документів; в) складання неправдивих документів; г) видача неправдивих документів.

Внесення до документів неправдивих відомостей означає включення інформації, яка цілком або частково не відповідає дійсності, до справжнього офіційного документа.

Отже, у всіх цих ситуаціях зміст справжнього документа змінюється лише частково - частина відомостей в ньому відповідає дійсності, а частина має неправдивий характер. При цьому форма документа та всі його реквізити відповідають необхідним вимогам. Інше підроблення документів припускає повну або часткову зміну змісту документа чи його реквізитів, однак не за рахунок внесення до нього неправдивих відомостей, а шляхом їх виправлень, підчищень, дописок, витравлювань та іншими подібними способами.

Складання неправдивих документів - це повне виготовлення документа, який містить інформацію, яка не відповідає дійсності.

При цьому форма та реквізити документа відповідають необхідним вимогам.

Видача неправдивих документів означає надання фізичним або юридичним особам такого документа, зміст якого цілком або частково не відповідає дійсності і який був складений або службовою особою, яка його видала, або іншою службовою особою.

Тобто диспозиція ч.1 ст. 366 КК України, не передбачає такого виду службового підроблення, як скріплення підписом документу з неправдивими відомостями, вона передбачає активні дії, які полягають у внесення до документу неправдивих відомостей; інше підроблення документів; складання неправдивих документів; видача неправдивих документів, однак не просте їх візування.

Згідно з положеннями ст. 5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» суб`єктами оціночної діяльності є: суб`єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльності, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону.

Положення ст. 6 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлюють, що оцінювачами можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які склали кваліфікаційний іспит та одержали кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог цього Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оцінку» звіт про оцінку майна є документом складеним, зокрема, в електронному вигляді з дотриманням законодавства про електронні довірчі послуги, що містить висновки про вартість майї підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єкта господарювання відповідно до договору.

Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з повторно дослідженого судом апеляційної інстанції звіту ГР 5/12 про незалежну оцінку частки НАК «Надра України» (33%) в статутному капіталі ТОВ «Іст Юроуп Петролеум», станом на 30.11.2018, він складений оцінювачем ОСОБА_11 та затверджений директором ТОВ «ВЕР-ТАС» ОСОБА_9 .

До звіту додано копію свідоцтва про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів № 2477 від 25.03.2005, яке видано ОСОБА_11 ; копію посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача ЦМК № 0061-ПК від 23.06.2018, видане ОСОБА_11 ; копію сертифікату № 2480 від 14.07.2001, видане ОСОБА_11 , про те, що він успішно склав сертифікаційний іспит та виявив достатній рівень підготовки для самостійного проведення робіт з експертної оцінки майна, майнових прав та бізнесу на території України; сертифікат №347/16 суб`єкта оціночної діяльності від 28.04.2016, виданий Товариству з обмеженої діяльністю «Вер-Тас».

Тобто в даному випадку, суб`єктами оціночної діяльності, відповідно до сертифікату суб`єкта оціночної діяльності, який засвідчує право суб`єкта оціночної діяльності на внесення його до Державного реєстру суб`єктів оціночної діяльності, які здійснюють оціночну діяльність у формі практичної діяльності з оцінки майна та які визнані суб`єктами оціночної діяльності за напрямами оцінки майна, є саме оцінювач ОСОБА_11 та ТОВ «ВЕР-ТАС».

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Так, свідок ОСОБА_15 повідомив суду, що він працював у ТОВ «ВЕР-ТАС» з 2017 року спочатку оцінювачем, а потім директором. Коли він працював оцінювачем, до його повноважень входило, зокрема, збір вихідних даних, оцінка, оформлення та видача звітів оцінки. На посаді директора в його повноваження входило виконання організаційно-розпорядчих функцій, затвердження звітів. Відповідальність за висновки звіту про оцінку несе саме оцінювач, який його склав та підписав, а директор, який не є оцінювачем, тільки затверджує цей звіт та не проводить його перевірку на відповідність.

Дані свідчення, стороною обвинувачення не спростовані.

Таким чином, аналізуючи надані стороною обвинувачення докази, з точки зору їх достатності, суд вважає, що стороною обвинувачення не надано жодного доказу, що саме ОСОБА_9 , як службова особа, виконуючи обов`язки директора ТОВ «ВЕР-ТАС», видав завідомо неправдивий офіційний документ, оскільки ані як службова особа, ані як фізична особа, не будучи суб`єктом оціночної діяльності та не наділений правами, обов`язками та повноваженнями оцінювача, він не мав ані права, ані можливості перевіряти достовірність відомостей внесених до звіту оцінювачем ОСОБА_11 .

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання га надання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд зберігаючи об`єктивність га неупередженість, створює необхідні умови для реалізації їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

В апеляційній скарзі не заперечуються, що судом першої інстанції впродовж всього часу судового розгляду кримінального провадження сторонам були створені необхідні умови для реалізації їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Вони мали рівні права на збирання та надання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

При цьому, слід зауважити, що стороною обвинувачення клопотань про виклик та допит свідка ОСОБА_11 заявлено не було як під час розгляду провадження судом першої інстанції так і під час апеляційного розгляду.

Одночасно матеріали провадження свідчать про те, та ніким не оспорюється, що відповідного кваліфікаційного свідоцтва оцінювача отриманого відповідно до закону ОСОБА_9 не має, а тому не є суб`єктом оціночної діяльності.

Таким чином керівник юридичної особи як суб`єкта підприємницької діяльності самостійно ані як службова особа ані як фізична особа не є суб`єктом оціночної діяльності та не наділений правами, обов`язками та повноваженнями оцінювача, а тому не може ані вносити до звіту неправдиві відомості ані перевіряти достовірність відомостей внесених до звіту оцінювачем.

За таких обставин, як під час судового розгляду в суді першої інстанції, так і під час апеляційного провадження, не встановлено належних і беззаперечних доказів, які б доводили розумним сумнівом пред`явлене ОСОБА_9 обвинувачення за ч.І ст. 366 КК України.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів, що висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному вироку про те, що стороною обвинувачення не доведено поза розу сумнівом не доведено вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 366 КК України доводами апеляційної скарги не спростовуються.

В свою чергу, згідно з п.10 ч.І, ст.7, ч.ч.1,2,4 ст.17 КІК України, особа вваж; невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути пі кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ні; зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушенню бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза роз; сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особ Відповідно до вимог ст.62 Конституції України, особа вважається невинува вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину н доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущення сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, колегія суддів констатує, що в апеляційній скарзі не наведено переконливого обґрунтування на спростування вищевказаних висновків суду.

Всі обставини провадження та докази судом першої інстанції дослідженні всебічно, з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства та цим доказам надана правильна юридична оцінка.

Таким чином, вважаю, що вищевказана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а істотних порушень процесуального законодавства, які б були підставою для скасування оскаржуваного вироку також не вбачається.

Таким чином доводи апеляційної скарги прокурора не містять обґрунтованих посилань на факти істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, які дійсно перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване рішення, а твердження щодо невідповідності висновків суду обставинам справи та неповноти судового розгляду не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Будь яких інших підстав для скасування вироку суду 1 -ї інстанції, під час апеляційного розгляду не встановлено, а відтак судове рішення є законним і обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Вирок Київського районного суд м. Харкова від 26 листопада 2024 року стосовно ОСОБА_9 ,- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий Судді