ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

представника власника майна ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду міста Кам`янського від 16 вересня 2025 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000284 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Кам`янського від 16 вересня 2025 року задоволено клопотання заступника начальника відділу Донецької обласної прокуратури про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000284 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та накладено арешт на майно, вилучене під час обшуку 11.09.2025, у період часу з 06 години 51 хвилин до 08 години 37 хвилин, домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон марки Samsung Galaxy A 34, IMEI 1: НОМЕР_1 , з сім картою, прив`язаною до номеру мобільного телефону НОМЕР_2 ;

- готівкові кошти, а саме купюри номіналом 1 000 гривень у кількості 29 одиниць;

- готівкові кошти, а саме купюри номіналом 500 гривень у кількості 62 одиниці;

- готівкові кошти, а саме купюри номіналом 100 євро у кількості 7 одиниць;

- готівкові кошти, а саме купюри номіналом 50 доларів США у кількості 1 одиниця;

- готівкові кошти, а саме купюри номіналом 100 доларів США у кількості 82 одиниці, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування цим майном.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що вилучене майно має у кримінальному провадженні значення речових доказів, доля яких буде вирішуватись в порядку ст. 100 КПК України, тому є потреба в їх збереженні, а отже наявні підстави для задоволення клопотання про арешт майна у спосіб, запропонований стороною обвинувачення, а саме шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування цим майном.

В апеляційній скарзі представник власника майна ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати в частині накладення арешту на грошові кошти та ухвалити нову ухвалу про відмову у задоволенні клопотання. Вважає вказану ухвалу незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства. Зазначає, що під час розгляду клопотання прокурором не доведено, що вилучені під час обшуку грошові кошти здобуті злочинним шляхом. Зауважує, що під час проведення обшуку орган досудового розслідування вишукував грошові кошти номіналом по 200 та 500 гривень, а вилучено фактично інші грошові купюри номіналом 1000 гривень та купюри у доларах США. Звертає увагу на той факт, що жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незважаючи на тривалий час проведення оперативно-розшукових заходів та досудового розслідування. Вказує, що законність походження вилучених грошових коштів підтверджена довідками ОК5 та довідкою ОК7. Зазначає, що сам факт набуття вилученими грошовими коштами процесуального статусу речового доказу не свідчить про їх відповідність визначеним ст. 98 КПК критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та не є безумовною підставою для їх арешту. Наголошує, що жоден з номерів вилучених банкнот не співпадає з номерами купюр, які передавались свідку ОСОБА_8 для проведення начебто оперативних закупок.

Заслухавши доповідача, доводи захисника, який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів доходить наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речовихдоказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 КПК України (з метою збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами, а саме матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Як убачається із матеріалів справи, слідчими відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000284 від 06.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до рапорту оперативних співробітників УКР ГУНП в Донецькій області було встановлено групу осіб, котра складається з мешканців Донецької області, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , усі вони окрім ОСОБА_9 є працівниками АТ «Укрзалізниця» та перебувають на посадах помічників машиністів та машиністів тепловозів, безпосередньо з яких здійснюється таємне викрадення дизельного палива (крадіжка з тепловозів) - майна АТ «Укрзалізниця» на території Донецької області, під час їх професійної діяльності.

На підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Кам`янського Дніпропетровської області від 01.09.2025, слідчим проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки Samsung Galaxy A 34, IMEI 1: НОМЕР_1 , з сім картою, прив`язаною до номеру мобільного телефону НОМЕР_2 ;

- готівкові кошти, а саме купюри номіналом 1 000 гривень у кількості 29 одиниць;

- готівкові кошти, а саме купюри номіналом 500 гривень у кількості 62 одиниці;

- готівкові кошти, а саме купюри номіналом 100 євро у кількості 7 одиниць;

- готівкові кошти, а саме купюри номіналом 50 доларів США у кількості 1 одиниця;

- готівкові кошти, а саме купюри номіналом 100 доларів США у кількості 82 одиниці.

11.09.2025 слідчим СУ ГУНП в Донецькій області винесено постанову про визнання речових доказів, якою вищевказане вилучене майно визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказане майно може мати безпосереднє відношення до кримінального провадження, і таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто є речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про достатність правових підстав для накладення на нього арешту.

Надані суду апеляційної інстанції довідки форми ОК5 та ОК7, які містять дані про страховий стаж, суму заробітку для нарахування пенсії та сплачені страхові внески не спростовують висновків слідчого судді про наявність в матеріалах справи доказів, які дають обгрунтовані підстави вважати, що вилучені грошові кошти набуті кримінально протиправним шляхом.

Доводи апеляційної скарги про те, що під час проведення обшуку були вилучені купюри іншого номіналу, ніж той, що використовувався при проведенні НСРД, на увагу не заслуговують, оскільки дозвіл надавався на відшукання не тільки купюр визначеного номіналу, а і в цілому грошових коштів здобутих злочинним шляхом.

Також не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги про те, що жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незважаючи на тривалий час проведення оперативно-розшукових заходів та досудового розслідування, оскільки долучені до клопотання матеріали свідчать про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Приймаючи рішення про накладення арешту на вилучене майно, слідчий суддя дотримався вимог ст. 173 КПК України, врахував підставу для арешту майна, наслідки арешту майна для власника, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, тому апеляційний суд доходить висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, а отже в задоволенні вимог апеляційної скарги представника слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 309, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду міста Кам`янського від 16 вересня 2025 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000284 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: