Справа №: 630/1483/25 Провадження № 1-кс/630/731/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року м. Люботин

Слідчий суддя Люботинського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000546 від 02.11.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор у кримінальному провадженні звернувся до слідчого судді із даним клопотанням про накладення арешту на транспортний засіб.

У провадженні СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000546 від 02.11.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням, встановлено, що в період часу з 28.10.2025, 09:00 годин до 01.11.2017, 20:00 годин, невстановлена особа, знаходячись поблизу АЗС «Роднік», селища Манченки Харківського району Харківської області, на автодорозі «Київ-Харків-Довжанський», незаконно заволоділа ТЗ «ВАЗ 21013», д.н.з. НОМЕР_1 , 1972 р.в., який належав по довіреності ОСОБА_4 .

02.11.2025, в період часу з 14:30 до 15:04, в ході огляду місця події поблизу домоволодіння за адерсою: Харківська область, Богодухівський район, селище Старий Мерчик, вул. Миру, 3, було виявлено та вилучено: автомобіль ВАЗ 21013, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1972 р.в. білого кольору , VIN НОМЕР_2 . Вказаний автомобіль ВАЗ 21013, реєстраційний номер НОМЕР_1 , передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1

02 листопада 2025 винесено постанову про визнання речовим доказом вищевказаного майна.

У судове засідання прокурор не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Володілець транспортного засобу у судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

За таких обставин, суд розглядає клопотання за відсутності сторін.

Суд, дослідивши клопотання з додатками, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинен вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Автомобіль «ВАЗ 21013», д.н.з. НОМЕР_1 , 1972 р.в., згіднео до технічного паспорту НОМЕР_3 зареєстрований за ОСОБА_5 , та за довіреністю його користувачем є ОСОБА_4 .

Зазначене у клопотанні майно є предметом злочину, постановою слідчого визнано речовими доказами у справі і з ними є необхідним провести експертні дослідження. Отже, з метою запобігання втрати, приховання, ненавмисного або навмисного знищення чи спотворення вказаних у клопотанні предметів, є доцільним накласти арешт на це майно. Невжиття накладення арешту може призвести до зміни, спотворення, приховання, або знищення речових доказів, що унеможливить встановлення істини по справі.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 170, 171, 173 КПК України -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження та розпорядження транспортним засобом ВАЗ 21013, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1972 р.в. білого кольору, VIN НОМЕР_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1