Єдиний унікальний номер 205/1124/26
Номер провадження 1-в/205/56/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника ДУ «Центр пробації» - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду подання Новокодацького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про скасування випробувального терміну та направлення для відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

27 січня 2026 року до Новокодацького районного суду міста Дніпра надійшло подання уповноваженого органу з питань пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_5 та направлення його для відбування покарання, призначеного вироком Димитровського міського суду Донецької області від 09 лютого 2024 року.

В обґрунтування подання зазначено, що вироком Димитровського міського суду Донецької області від 09.02.2024 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 263 КК України до трьох років позбавлення волі та на підставі ст. 75, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на два роки.

22.05.2024 року копія вироку надійшла до Новокодацького районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області для виконання. У зв`язку з неявкою засудженого за викликом 22.05.2024 року органом пробації були розпочаті першочергові розшукові заходи.

Під час перевірки місця проживання встановлено, що ОСОБА_5 фактично за вказаною адресою не мешкає, а зі слів родичів був мобілізований до лав Збройних Сил України, що підтверджується довідкою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 25.12.2024 року, згідно з якою він був призваний до військової частини НОМЕР_1 з 12.04.2024 року.

З матеріалів подання також вбачається, що у 2024 році ОСОБА_5 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень у сфері військової дисципліни, за що на нього накладались штрафи.

Крім того, відповідно до довідки ДОП СП ВП № 1 ДРУП № 1 ГУНП у Дніпропетровській області, з 29.12.2024 року ОСОБА_5 значиться як особа, яка самовільно залишила військову частину.

Водночас згідно з довідками правоохоронних органів, повідомлення про підозру у вчиненні нового кримінального правопорушення ОСОБА_5 не оголошувалося, у Єдиному реєстрі засуджених та осіб, узятих під варту, він не значиться.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення подання, зазначивши, що органом пробації не доведено факту умисного ухилення засудженого від виконання покладених судом обов`язків, а також не вжито належних заходів для інформування військової частини про наявність вироку та умов випробування.

Представник органу пробації подання підтримала та наполягала на його задоволенні.

Засуджений ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим, у судове засідання не з`явився, що відповідно до вимог КПК України не перешкоджає розгляду подання.

Оцінивши зібрані матеріали, суд дійшов таких висновків.

Вирішуючи питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд виходить з того, що такий захід є винятковим і може бути застосований лише за наявності чітко встановлених законом підстав, визначених ч. 2 ст. 78 КК України, а саме: умисного ухилення засудженого від виконання покладених на нього обов`язків; або систематичного вчинення правопорушень, які свідчать про небажання стати на шлях виправлення.

З аналізу поданих матеріалів убачається, що орган пробації фактично обґрунтовує подання двома обставинами: неявкою засудженого до органу пробації та притягненням його до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері військової дисципліни. Водночас жодна з цих обставин, ані окремо, ані в сукупності, не доводить наявності умисного ухилення від виконання обов`язків, покладених на ОСОБА_5 вироком суду.

Судом встановлено, що засуджений з квітня 2024 року був призваний на військову службу за мобілізацією, що підтверджується довідкою територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Вказані обставини є об`єктивними та незалежними від волі засудженого, а відтак не можуть розцінюватися як умисне ухилення від контролю органу пробації.

При цьому матеріали справи не містять доказів того, що орган пробації вжив належних заходів для організації контролю за поведінкою засудженого за місцем проходження ним військової служби, зокрема: не надано доказів направлення копії вироку суду до військової частини; відсутні відомості про інформування командування військової частини про покладені на засудженого обов`язки у період іспитового строку; не доведено, що засудженому була фактично надана можливість виконувати такі обов`язки в умовах проходження служби.

Суд також враховує, що притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП пов`язане виключно з порушеннями військової дисципліни та перебуває у сфері відповідальності військових органів правопорядку. Такі правопорушення не є автоматично тотожними порушенню умов звільнення з випробуванням та не можуть самі по собі свідчити про небажання засудженого стати на шлях виправлення у розумінні ст. 78 КК України.

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що у період іспитового строку ОСОБА_5 : нового кримінального правопорушення не вчинив; повідомлення про підозру йому не оголошувалося; у Єдиному реєстрі засуджених та осіб, узятих під варту, не значиться.

Суд звертає увагу й на те, що посилання органу пробації на відомості про самовільне залишення військової частини не підтверджені вироком суду чи іншим процесуальним рішенням, а отже мають інформаційний, а не доказовий характер у контексті вирішення питання, передбаченого ст. 78 КК України.

Таким чином, подання органу пробації не містить належних і достатніх доказів того, що поведінка ОСОБА_5 у період іспитового строку свідчить про стійке ігнорування умов випробування або про втрату можливості його виправлення без ізоляції від суспільства.

За таких обставин суд доходить висновку, що органом пробації не доведено наявності передбачених законом підстав для скасування звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, а подання є передчасним та необґрунтованим.

Керуючись ст. 78 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання уповноваженого органу з питань пробації про скасування звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування покарання за вироком Димитровського міського суду Донецької області від 09 лютого 2024 року відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_6