Справа № 355/1511/25
Провадження № 1-кс/355/379/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

18 вересня 2025 року Баришівський районний суд Київської області у складі

слідчої судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

та сторін кримінального провадження:

прокурора в режимі відеоконференції: ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Баришівка клопотання прокурора Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Стрижавка, Вінницького району, Вінницької області, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий по АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 07 грудня 2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 187 КК України згідно ст. 505, 512, 513 КПК України ст.ст. 92, 93, 94 КК України, застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді поміщення в псих. лікарню з звичайним режимом тримання;

- 16 жовтня 2018 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років;

- 22 серпня 2022 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 6 місяців;

- 20 вересня 2024 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч. 4 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років,

у межах кримінального провадження № 0000121 від 11.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

УСТАНОВИВ:

прокурор Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах кримінального провадження №0000121 від 11.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, яке вмотивували наявністю передумов, передбачених ст. 177, 178, п. 1-3 ч. 1 ст. 194, 199 Кримінального процесуального кодексу України (надалі також КПК України).

У провадженні слідчого відділення відділу поліції №1 Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебуває кримінальне провадження №0000121 від 11.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 184 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 будучи неодноразово судимим за злочини проти власності, на шлях виправлення не став, діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022,затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2402-ІХ, який неодноразову продовжувався та діє на всій території України до цього часу вчинив умисний злочин за наступних обставинах: 10 липня 2025 року, приблизно о 17 годині 20 хвилин ОСОБА_4 перебуваючи неподалік залізничної станції у селі Коржі Броварського району Київської області, звернув увагу на ОСОБА_6 , яка рухалась вздовж залізничних колій в напрямку до залізничної станції. В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на напад з метою заволодінням чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я відносно ОСОБА_6 ..У подальшому реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_6 позаду та наніс електричним приладом (шокером) електричний розряд в область шиї, після чого обхопивши плечі ОСОБА_6 поштовхом повалив на землю та почав тягти у лісосмугу. Внаслідок чого ОСОБА_6 через фізичний вплив ОСОБА_4 під час падіння отримала внутрішній перелом лівої таранної кістки, задніх відділів епіфізу великогомілкової кістки, набряк медіальної кісточки, надривів задньої і передньої великогомілково-таранних зв`язок, лігаментопатії таранно- малогомілкових зв`язок, нижнього утримувача розгиначів, темносиновіту сухожилків короткого і довго малогомілкових м`язів, довгих згиначів пальців ступні і великого пальця, синовіту гомілково-ступеневого та півтаранного суглобів, набряку периартикулярних тканин від чого ОСОБА_6 зазнавши болю втратила рівновагу та впала на землю. ОСОБА_4 продовжуючи реалізацію свого умислу на заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, діючи в умовах воєнного стану, підійшов до ОСОБА_6 , яка лежала на землі дістав з кишені ніж, який був заздалегідь підготовлений для вчинення злочину та під погрозою застосування насильства ривком відібрав мобільний телефон марки «РОСО», моделі «Х3 РRO» кольору «Phantom Black» об`ємом пам`яті на 128 Gb, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 6000 гривень, а також рюкзак з особистими речами, документами та грошовими коштами у сумі 1500 гривень, які належали ОСОБА_6 . Після чого ОСОБА_4 маючи змогу вільно розпорядитися викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши своїми умисними протиправними діями майнової шкоди та тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 .

22 липня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується зібраними досудовим розслідуванням доками, а саме; протоколом огляду місця події від 10 липня 2025 року за адресою Броварський район село Коржі, поблизу залізничної станції. Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 , яка пояснила про випадок який стався з нападом на неї невідомого чоловіка, який відібрав в ней смартфон та грошові кошти. Протоколом проведення слідчого експерименту від 16 липня 2025 року за участю потерпілої. Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілої, яка на фотознімку №2 впізнала особу , яка 10 липня 20245 року здійснила на неї напад, яким був ОСОБА_4 . Протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , який перебуваючи на залізничної станції «Коржі» почув жіночий крик зі сторони села Коржі з боку лісу. Після чого вибігла потерпіла через хвилину вийшов чоловік якого він впізнав під час впізнання ним був ОСОБА_4 , а дівчиною була ОСОБА_6 .. Аналогічні покази засвідчені у протоколах допитів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які впізнали ОСОБА_4 , який вийшов слідком з лісу за ОСОБА_6 .

Ухвалою Баришівського районного суду від 22.07.2025 підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, починаючи з 22 липня 2025 року, без визначення розміру застави. Строк дії ухвали визначено до 19 вересня 2025 року.

Постановою керівника Дарницької спеціалізованої прокуратури усфері оборони Центрального регіону від 16.09.2025 строк досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні продовжений до трьох місяців, а саме до 22.10.2025.

Строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 закінчується 19 вересня 2025 року, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється за можливе через складність провадження та необхідність проведення слідчих та процесуальний дій, а саме:

- отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновок судової психіатричної експертизи;

- допитати підозрюваного ОСОБА_4 ;

- провести слідчий експеримент за участю підозрюваного ОСОБА_4 ;

- провести додатковий допит потерпілої ОСОБА_6 ;

- проведення, тимчасового доступу до документів.

Проведення вищевказаних слідчих (розшукових) та процесуальних дій, судових експертиз, потребує додаткового часу з огляду на складність їх проведення. Однак отримані результати матимуть доказове значення під час досудового розслідування та судового розгляду у кримінальному провадженні.

Раніше отримати висновок зазначеної експертизи не видалось можливим у зв`язку з тим, що проведення експертизи у вказаному кримінальному провадженні потребує тривалого терміну її виконання.

Без завершення вищевказаних експертиз та долучення їх висновків до матеріалів кримінального провадження, неможливо на теперішній час завершити досудове розслідування без шкоди для повноти об`єктивності досудового розслідування.

Для проведення ряду слідчих та процесуальних дій потрібний додатковий строк не менш як один місяць, який сплине 22 жовтня 2025 року, що у загальній кількості, із використаними строками, складатиме три місяці.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 згідно ч.2 ст.177,ст.194 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, які продовжують існувати та не відпали на даний час.

Деряга , будучи повідомленим про підозру у вчиненні злочину передюаченому ч. 4 ст. 187 КК України може:

-згідно п.1ч.1 ст.177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою може переховуватися від слідства та суду;

-згідно п.3 ч.1 ст.177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які надали викривальні покази щодо нього;

-згідно п.5 ч.1 ст.177КПК України підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше вчиняв майнові злочини, офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела заробітку, ніде не працює. На момент вчинення злочину даний спосіб заробітку грошових коштів був єдиним способом забезпечення своїх матеріальних потреб.

Оцінюючи особу підозрюваного та вчинений ним злочин, досудове слідство приходить до переконання щодо наявності передбачених ст. 177 КПК України ризиків невиконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а саме:

-згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підозрюваний ОСОБА_4 без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Про наявність даного ризику свідчить, те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, та усвідомлюючи міру покарання, яка йому загрожує у разі визнання його винним (від 8 до 15 років позбавлення волі), може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, про таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

-згідно п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, підозрюваний ОСОБА_4 вчинив злочин, пов`язаний із застосуванням насильства та може незаконно впливати на свідків та потерпілого, які надають показання щодо обстановки на мкщі події під час вчинення злочину, таким чином підозрюваний без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зможе впливати будь-яким чином (фізичний чи психологічний тиск) на свідків, щоб ті змінили показання, а підозрюваний ухилився від відповідальності.

При наданні оцінки ступеню ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, необхідно врахувати, що згідно п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Яжинський проти Польщі», ризик незаконного впливу обвинувачених особисто на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу. З огляду на вказане, з урахуванням, що досудове слідство триває та є необхідність здійснення допитів свідків та повторних, додаткових допитів раніше допитаних свідків, вважаємо, що ризик здійснення підозрюваним спроб незаконного впливу на потерпілого, свідків з метою переконання або змушення їх надати покази в вигідному для себе аспекті є реальним.

- згідно п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше вчиняв майнові злочини, офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела заробітку, ніде не працює. На момент вчинення злочину даний спосіб заробітку грошових коштів був єдиним способом забезпечення своїх матеріальних потреб, а відтак може вчинити інше кримінальне правопорушення.

За доводами клопотання, застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, пов`язаними із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження та вчиненням нових злочинів.

Тому, враховуючи вказане, сторона обвинувачення вважає доцільним продовжити відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, без визначення застави, оскільки кримінальне правопорушення вчинене із застосуванням насильства.

Старший прокурор у кримінальному провадженні прокурор Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 в судовому засідані, що відбулося за допомогою відеоконференцз`вязку, заявлене клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала у повному обсязі, просила задовольнити.

Сторона захисту заперечувала проти задоволення клопотання, вважає, що відсутні підстави для продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що досудовим слідством не доведено, на переконання захисника, обставин, регламентованих п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК; окремих фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення. Захист просить застосувати більш м`який запобіжний захід у виді застави.

Врішення питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України, яка в свою чергу регламентує таке:

- заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України);

- метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується (ч. 1 ст. 177 КПК України);

- підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України (ч. 2 ст. 177 КПК України);

- при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини (ч. 1 ст. 178 КПК України);

- під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України);

- при розгляді доцільності продовження строку тримання під вартою у т.ч. враховуються обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню розгляду справи до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (ст. 199 КПК України).

Слідча суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення для вирішення питання продовження строку застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, зазначає та виснує таке.

Застосування/продовження застосування строку запобіжного заходу здійснюється у конкретному кримінальному провадженні та вимагає досить детального аналізу не тільки фактичних обставин вчинення правопорушення, але й врахування характеристики особи, яка є ймовірним суб`єктом його вчинення.

У кожному випадку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

У даному кримінальному провадженні відносно підозрюваного встановлено такі дані/відомості, що його характеризують:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в смт. Стрижавка, Вінницького району, Вінницької області, громадянина України, українця, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий по АДРЕСА_2 ;

-згідно із службовою характеристикою від 16.07.2025 колишній гранатометник штурмового спеціалізованого відділення 3 штурмового спеціалізованого взводу 2 штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 виконує поставлені завдання не опперативно, своєчасно та у не повному обсязі. За час проходження військової служби у підрозділі зарекомендував себе не виконавчим солдатом. Має низьку якість організації та виконання поставлених завдань під час бойових дій. Не уміє організовувати свою діяльність, робота виконується не раціонально, без додежання термінів. У ході бойової діяльності не проявив спроможність до самостійних дій. Не володіє достатніми теоретичними знаннями, уміннями та навичками для виконання посадових обов`язків у складних умовах обстановки.

За час перебування в строю, у скалі штурмового спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 , себе проявив посередньо.

Не знає військові статути Збройних Сил України та не користується ними в повсякденній діяльності;

22.07.2025 ОСОБА_4 у цьому провадженні повідомлено пропідозру увчиненні кримінальногоправопорушення (злочину),передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, тобто в нападі з метою заволодіння чужим майном , поєднаного з насильством, небезпечним для життя чи здоровя особи, яка зазнала нападу (розбій) , вчиненого повторно в умовах воєнного стану.

Зважаючи на означене, вирішуючи по суті заявлене клопотання, слідча суддя має з`ясувати також наявність певних обставин, на які вказують слідчий та прокурор.

Винятково законами України визначаються діяння, які є кримінальними правопорушеннями (п. 22 ст. 92 Конституції України). Злочином є передбачене Кримінальним кодексом України суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину (ч. 1 ст. 11 КК України).

Застосуванню запобіжного заходу має передувати підозра у вчиненні кримінального правопорушення, тобто діянні, передбаченому Особливою частиною КК України. Слідча суддя у розглядуваному випадку має встановити, чи є підозра у вчиненні особою злочину обґрунтованою, тобто, чи є встановлені у визначеному законом порядку достатні дані, що свідчать про наявність ознак злочину, вчиненого саме цією особою (ними можуть бути заяви й повідомлення про злочин, документи, складені за результатами оперативно-розшукової діяльності, протоколи слідчих дій, висновки експертиз тощо).

При цьому, саме поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві. Водночас, відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (що є застосовною відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86); п. 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Вирішення питання про наявність «обґрунтованої підозри» потребує встановлення:

- фактичної складової, що включає наявність фактичних обставин, що вказують на причетність певної особи до вчинення кримінального правопорушення;

- матеріально-правової складової, що включає наявність у діянні особи складу певного правопорушення за національним кримінальним законом.

Для дотримання фактичної складової підозри щодо причетності особи до вчинення кримінального правопорушення необхідна наявність певних об`єктивних підстав (фактів або інформації), на основі яких можна небезпідставно стверджувати, що відповідна особа могла вчинити злочин. Наявність таких «об`єктивних підстав» має підтверджуватися певними відомостями чи доказами, які повинні відповідати вимогам належності та допустимості, при цьому бути достатніми для висновку про причетність певної особи до вчинення конкретного кримінального правопорушення.

Водночас, слідча суддя зазначає, що на даному етапі досудового розслідування суд не має права вирішувати ті питання, які він повинен вирішити під час розгляду кримінального провадження по суті, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо такої особи обмежувального заходу.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням означених застережень, проаналізувавши долучені до клопотання документи, за своїм внутрішнім переконанням, у порядку ст. 94 КПК України, слідча суддя вважає, що наявні у провадженні фактичні дані, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (протоколи слідчих дій, лікарське свідоцтво про смерть, висновки експертів), свідчать про обґрунтованість пред`явленої у даному кримінальному провадженні підозри, оскільки в своїй сукупності вказують на існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити це правопорушення.

Зокрема, обґрунтованість підозри та обставини причетності підозрюваного до вчинення інкримінованого правопорушення слідують/вбачаються з:

- протоколу огляду місця події від 10 липня 2025 року за адресою Броварський район село Коржі, поблизу залізничної станції;

- протоколу допиту потерпілої ОСОБА_6 , яка пояснила про випадок який стався з нападом на неї невідомого чоловіка, який відібрав в ней смартфон та грошові кошти;

- протоколу проведення слідчого експерименту від 16 липня 2025 року за участю потерпілої;

- протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілої, яка на фотознімку №2 впізнала особу , яка 10 липня 20245 року здійснила на неї напад, яким був ОСОБА_4 ;

-протоколу допиту свідка ОСОБА_7 , який перебуваючи на залізничної станції «Коржі» почув жіночий крик зі сторони села Коржі з боку лісу. Після чого вибігла потерпіла через хвилину вийшов чоловік якого він впізнав під час впізнання ним був ОСОБА_4 , а дівчиною була ОСОБА_6

. Аналогічні покази засвідчені у протоколах допитів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які впізнали ОСОБА_4 , який вийшов слідком з лісу за ОСОБА_6 .

У зв`язку з означеним, не вбачається підстав вважати підозру явно неприйнятною, оскільки стороною обвинувачення надано важливі відомості (протоколи слідчих дій, лікарське свідоцтво про смерть, інші документи), які вказують на те, що причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною.

Як наслідок, суд констатує наявність обставин, визначених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України.

2) щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України:

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності здійснення підозрюваним відповідних дій.

Достовірність ризиків може бути встановлена шляхом перевірки відомостей про: 1) наявність документів, які дають змогу виїхати за межі країни; 2) майновий стан особи, який дає змогу існувати в умовах переховування, у тому числі за межами країни; 3) наявність громадянства іншої держави або документів, які дають право тимчасово чи постійно проживати на території іншої країни; 4) наявність членів родини, які проживають на території іншої країни та можуть надати тимчасовий чи постійний притулок підозрюваному; 5) наявність можливості (службове становище, безпосереднє знайомство, родинні зв`язки, матеріальний вплив тощо) впливу на свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні; 6) інші обставини, які вказують на достовірність ризиків, - та повинні оцінюватися з урахуванням конкретних обставин кожного кримінального провадження.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) слідча суддя використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, у цьому кримінальному провадженні щодо підозрюваного, і доходить висновку про їх наявність/обґрунтованість у заявленому клопотанні, зважаючи на характер/характеристику особи підозрюваного, його моральність, місце проживання, рід занять, майновий стан, сімейні зв`язки, зокрема:

-щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду - слідча суддя враховує фактичну ситуацію в Україні, а саме, що з 24.02.2022 відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території нашої держави введений воєнний стан, який триває по цей час. Слідча суддя зауважує, що до обставин ризику втечі безумовно належить військова агресія проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях.

При цьому, слідча суддя вважає підставним обґрунтування органу досудового розслідування (в аспекті означеного ризику), що про намір переховуватись, ризик знищення, схову, спотворення підозрюваним будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, оцінюючи ризикнезаконно впливатина потерпілогота свідків у кримінальному провадженні, слідча суддя виходить із встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України порядку отримання показань від свідків, потерпілого у кримінальному провадженні на різних його етапах, та вважає, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків, потерпілого безпосередньо судом під час розгляду справи по суті. Тим самим, не виключена ймовірність, що підозрюваний, не будучи обмежений у спілкуванні із свідками, яким відомі обставини вчинення злочину, у якому підозрюється ОСОБА_4 , може здійснювати на них вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Тим самим, ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Відповідно, на переконання слідчої судді, є доведеними обставини, визначені п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України.

3)щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно із ст. 194 КПК України наявність ризику є підставою для застосування запобіжного заходу, відтак, визначаючись з тим, який саме запобіжний захід у кримінальному провадженні убезпечить від настання такого ризику, слідча суддя ураховує таке.

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт.

При оцінці можливості застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідча суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші, більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам, означеним вище.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена п. 1 -3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

З огляду на викладене слідча суддя в аспекті встановлених фактичних обставин вважає, що на даному етапі кримінального провадження лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого (1) буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки та (2) зможе запобігти ризикам, які передбачені статтею 177 КПК, та які були встановлені судом.

Відповідно, суд сприймає критично з даного питання доводи сторони захисту щодо відсутності обставин, визначених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, тим більше в аспекті того, що відповідно до ст. 199 КПК України суд насамперед зобов`язаний перевірити обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися.

Відтак, суд доходить висновку про наявність обставин, визначених ст. 199 КПК України, адже в т.ч. завершити досудове розслідування до закінчення строку дії даного заходу забезпечення кримінального провадження не є можливим через складність провадження та необхідність проведення слідчих та процесуальних дій.

За таких умов суд вважає за доцільне за наслідками розгляду питання доцільності продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного під вартою за відповідним клопотанням сторони обвинувачення продовжити його дію на строк, що не може перевищувати строку досудового розслідування, тобто до 22 жорвтня 2025 року (включно).

Судом установлено, що продовжений строком запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується підозрюваній особі.

Стан здоров`я підозрюваного не перешкоджає утриманню підозрюваного на ДУ «Київський слідчий ізолятор»

Наявні наведені вище ризики, які є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість зміни міри запобіжного заходу на більш м`який.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості вчиненого, не надає можливості перешкоджати інтересам правосуддя.

Тобто, застосований запобіжний захід кореспондується відповідає визначеним КПК України конкретним підставам і меті запобіжного заходу. Як наслідок передумови для продовження запобіжного заходу - взяття під варту (тримання під вартою), не відпали, альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку підозрюваного, а тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу.

Щодо застави, то слідча суддя не знаходить підстав для її визначення, оскільки згідно із п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК слідчий суддя має право не визначати розмір застави щодо злочину, за вчинення вчиненого із застосуванням насильства до потерпілого, що могло б спричинити загибель людини.

Таким чином, подане клопотання слід задовольнити.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 131-132, 176-178, 183, 184, 193, 194, 199, 309, 372-376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Стрижавка, Вінницького району, Вінницької області, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий по АДРЕСА_2 , у межах кримінального провадження №0000121 від 11.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, а саме до 22 жовтня 2025 року (включно).

Утримувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в Державній установі «Київський слідчий ізолятор», що знаходиться за адресою : м. Київ, вул. Дегтярівська, 13.

Відповідно тана підставі п.2 ч.4 ст.183КПК Українипри постановленні ухвали про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 розмір застави не визначається.

Ухвала слідчої судді щодо запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчої судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 18.09.2025 р.

Слідчий суддя Баришівського районного суду ОСОБА_1