Справа № 303/9029/25
Провадження №1-кп/303/707/25
ВИРОК

Іменем України

26 листопада 2025 року місто Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючої ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мукачеві кримінальне провадження №0000167 стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, громадянин України,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) за частиною 1 статті 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, встановленого органом досудового розслідування обставин, що не оспорюються учасниками кримінального провадження.

ОСОБА_3 04 листопада 2025 року близько 16 години, знаходячись за місцем проживання в АДРЕСА_1 , у кімнаті, кухні домоволодіння АДРЕСА_1 , на ґрунті ревнощів вчинив сварку з своєю дружиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на яку згідно пункту 1 частини 2 статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству, під час якої, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, у виді спричинення шкоди здоров`ю потерпілого та бажаючи їх настання, завдав останній чотири удари рукою зажатою в кулак а саме: по животу, лівій руці, грудні клітці та обличчю, чим вчинив кримінальне правопорушення пов`язане з домашнім насильством та спричинив ОСОБА_4 , тілесні ушкодження.

Такі тілесні ушкодження, виникли від дії твердих тупих предметів по ударному механізму спричинення, якими можуть бути затиснуті в кулак руки сторонньої людини і не є характерними для падіння з висоти власного росту. Вказані тілесні ушкодження відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, згідно п. 2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я і стійку втрату працездатності. По давності виникнення можуть вкладатися в дату події, що мала місце 04 листопада 2025 року.

Вказані вище дії ОСОБА_3 кваліфіковані за частиною 1 статті 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального правопорушення (проступку) у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно поданої заяви від 19 листопада 2025 року ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому проступку визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив викладені вище факти та обставини вчинення кримінального проступку.

Частиною 2 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Відповідно до статті 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною 2 статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною 2 статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

У свою чергу вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється у визначеному КПК України порядку і повинен відповідати загальним вимогам до вироку. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Слід зазначити, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті.

Відповідно до частини 2 статті 22 КПК України сторони мають рівні права на збирання та подання до суду доказів. Сторони кримінального провадження не оспорювали фактичні обставини справи.

Крім того, вина обвинуваченого доведена наданими суду письмовими доказами, а саме витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000167 від 06 листопада 2025 року, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 05 листопада 2025, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_5 , протоколом допиту свідка ОСОБА_6 , висновком експерта Закарпатського обласного бюро судово медичних експертиз №237/2025 від 18 листопада 2025 року.

Наданими суду доказами підтверджується, що 18 листопада 2025 року, року ОСОБА_3 повідомлено про підозру, відповідно до протоколу допиту підозрюваного від 18 листопада 2025 року, останній повністю визнав свою вину у вчиненому.

Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини, визначено що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом встановленим законом.

Таким чином, суд вважає що органом досудового розслідування дії обвинуваченого кваліфіковані вірно, його вина доведена у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за частиною 1 статті 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Наданими суду доказами, що характеризують особу обвинуваченого підтверджується, що останній раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, час від часу зловживає алкогольними напоями, підтримує нейтральні відносини з сусідами, на обліку у центрі занятості не перебуває.

Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченій суд керується статтями 65-67 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої згідно статті 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої згідно статті 67 КК України, судом встановлено вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами покарання» при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог статті 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Пунктом 3 зазначеної вище Постанови визначено, що ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (стаття 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує данні про особу, характер та ступінь суспільної небезпеки нею вчиненого, а також те, що він скоїв кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 125 КК України, яке в силу статті 12 КК України є кримінальним проступком.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого суд враховує, що обвинувачений на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, характеризується за місцем проживання посередньо, схильний до вживання алкогольних напоїв.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, визнання вини, щире каяття, суд вважає за можливе у даному випадку призначити йому мінімальне за видом та розміром покарання, передбачене санкцією частини 1 статті 125 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим.

При викладеному, з урахування всіх обставин справи, мотиву вчинення кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових проступків буде призначення покарання у виді штрафу.

Відповідно до частини 1 статті 91-1 КК України, в інтересах потерпілого від кримінального проступку, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені відповідні обов`язки.

Суд вважає, що такий обмежувальний захід із покладенням обов`язку проходження програми для кривдників буде сприяти виправленню обвинуваченого, покращенню психологічного здоров`я потерпілої, а призначене судом покарання та обмежувальні заходи у своїй сукупності будуть необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів й цілком відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався. Процесуальні витрати, речові докази відсутні. Цивільний позов у провадженні не заявлено.

Керуючись статтями 374,376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною 1 статті 125 КК України.

ОСОБА_3 призначити за частиною 1 статті 125 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

На підставі пункту 5 частини 1 статті 91-1 КК України застосувати стосовно ОСОБА_3 обмежувальний захід пройти програму для кривдників протягом одного місяця.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження у порядку, передбаченому статтями 381,382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення надсилається обвинуваченому та прокурору.

Головуюча ОСОБА_7