Справа № 675/19/26
Провадження № 1-кс/675/1/2026
У Х В А Л А

"09" січня 2026 р. м. Ізяслав

Слідчий суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , ознайомившись зі скаргою ОСОБА_2 на постанову Комісії з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення та в установах виконання покарань від 24 жовтня 2025 року № 82,

в с т а н о в и в :

До слідчого судді Ізяславського районного суду Хмельницької області надійшла скарга засудженого ОСОБА_2 , подана через його захисника адвоката ОСОБА_3 , в якій він просить скасувати постанову Комісії з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення та в установах виконання покарань від 24 жовтня 2025 року № 82.

Ознайомившись із даною скаргою, приходжу до наступних висновків.

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, КПК та інших законів України (ч. 1-2 ст. 1 КПК України), а завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Відповідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом, а порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування встановлений Главою 26 КПК України.

Статтею 303 КПК України визначений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора, які підлягають оскарженню до слідчого судді під час досудового розслідування.

Разом з тим, можливість особи звернутися до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів є її невід`ємним правом. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Загальні правила, визначені п. 18 ст. 3 КПК України, наділяють слідчого суддю повноваженнями судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні виключно в межах досудового розслідування.

За приписами ч. 7 ст. 115-1 КВК України засуджений у разі незгоди з рішенням Комісії з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення та установах виконання покарань має право оскаржити таке рішення до суду в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Однак слідчий суддя на наділений повноваженнями щодо вирішення скарги на рішення Комісії з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення та установах виконання покарань.

Посилання ОСОБА_2 на ст. 206 КПК України як на юридичну підставу для розгляду слідчим суддею такої скарги не заслуговують на увагу.

Стаття 206 КПК України забезпечує гарантування захисту прав людини під час затримання та тримання під вартою, надаючи слідчому судді повноваження негайно реагувати на можливі порушення, зобов`язувати органи влади забезпечити права затриманого та звільнити особу, якщо відсутнє законне підґрунтя для позбавлення волі, діючи як важливий інструмент проти незаконного тримання під вартою.

Однак ОСОБА_2 у своїй заяві не вказує на незаконне затримання та/або тримання його під вартою, а просить суд скасувати постанову Комісії з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення та в установах виконання покарань від 24 жовтня 2025 року № 82, що не входить до компетенції слідчого судді.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Відтак слід відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 постанову Комісії з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення та в установах виконання покарань від 24 жовтня 2025 року № 82.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 206, 303-304, 371, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В и в :

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на постанову Комісії з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення та в установах виконання покарань від 24 жовтня 2025 року № 82.

Копію ухвали разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати скаржнику.

На ухвалу протягом п`яти діб з дня одержання її копії може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1