Справа № 182/930/25
Провадження № 1-кп/0182/850/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.10.2025 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001533 від 21.12.2024 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, із середньою освітою, розлученого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-01.05.2024р. Нікопольським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

встановив:

ОСОБА_3 21 грудня 2024 року разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи за місцем мешкання ОСОБА_3 , у квартирі АДРЕСА_3 , де в приміщенні кухні спілкувались та розпивали спиртні напої, у ході спілкування на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин почалася словесна сварка, під час якої ОСОБА_8 наніс декілька ударів в область голови ОСОБА_3 , у цей час у ОСОБА_3 вник злочинний умисел направлений на умисне вбивство ОСОБА_8 .

З метою реалізації свого злочинного умислу направленого на умисне вбивство, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в квартирі АДРЕСА_3 , пішов до спальної кімнати, де взяв з підвіконня свій ніж, з яким направився до приміщення коридору, де в цей час перебував ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на вбивство ОСОБА_8 , приблизно об 13 годині 10 хвилин ОСОБА_3 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в приміщенні коридору квартирі АДРЕСА_3 , з метою умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи при цьому суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння смерті іншій людині, і бажаючи їх настання, ножем, який він тримав у руці наніс ОСОБА_8 три удари в область тулубу, один удар в область шиї та один удар в область підборіддя, чим заподіяв останньому тілесні ушкодження згідно висновку експерта № 617 від 18.01.2025 року у вигляді проникаючого колото-різаного поранення шиї, проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини праворуч, непроникаючого колото-різаного поранення передньої стінки черевної порожнини праворуч, скальпованої різаної рани підборіддя, подряпини на передній черевній стінці.

Виявлені тілесні ушкодження у вигляді:

- проникаючих колото-різаних поранень шиї і передньої черевної стінки з ушкодженнями судин шиї і печінки, які за ознакою небезпеки для життя відносяться до тяжких тілесних ушкоджень (на підставі п.2.1.3.п, к,о «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України за № 6 від 17.01.1995 р.);

- непроникаючого колото-різаного поранення передньої стінки черевної порожнини праворуч, скальпованої різаної рани підборіддя, подряпини на передній черевній стінці, що мають ознаки легких тілесних ушкоджень, однак, в даному випадку можуть перебувати в опосередкованому причинно - наслідковому зв`язку з настанням смерті потерпілого, так як їх утворення могло сприяти більш швидкому розвитку гострої крововтрати і настанню смерті.

Смерть ОСОБА_8 настала на місці від проникаючих колото-різаних поранень шиї праворуч і передньої стінки черевної порожнини праворуч з ушкодженнями судин шиї та печінки, які призвели до зовнішньої та внутрішньої кровотечі і ускладнилися розвитком гострої крововтрати, що слід вважати безпосередньою причиною смерті.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 115 КК України - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині

До такого висновку суд приходить аналізуючи наступні докази.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав частково, зазначив, що умислу на вбивство не мав, діяв з метою оборони та суду показав, що 20 грудня 2024 року, у п`ятницю, він зателефонував ОСОБА_8 . Вони побалакали, та він запропонував останньому зустрітись та випити, на що той погодився. Вони зустрілись, пішли до АТБ, яке розташоване в м. Нікополь по вул. Княжа, скупились та пішли додому до нього, тобто ОСОБА_9 , де останній на той час проживав. Квартира у якій він мешкає належить його сину. Сіли випивати на кухні. Коли випивали, то між ними почався спір щодо пенсії. Після чого, ОСОБА_10 його вдарив в ліву сторону голови, потім він швидко пішов до кімнати. У коридорі лежав розібраний металошукач, яким ОСОБА_10 наніс удар, від чого той впав та останній почав його душити. Вирвавшись з рук ОСОБА_11 , він взяв з підвіконня ніж, зняв з нього чохол та наніс ОСОБА_12 удари цим ножем. Куди саме наносів удар та скільки разів не пам`ятає. Після цього, ОСОБА_10 пішов на кухню, де й впав. У цей час, він був розгублений та вибіг до під`їзду, щоб покликати допомогу, але так її і не покликав та повернувся назад до квартири. Коли саме замочив закривавлений одяг не пам`ятає. Через деякий час прийшла донька та приїхала поліція. У скоєному розкаюється. Заявлений цивільний позов у частині компенсації матеріальної шкоди визнав, а щодо моральної шкоди - не визнав повністю.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що безпосереднім свідком обставин він не був. Однак зазначив, що загиблий ОСОБА_10 був його рідним братом. Про смерть брата йому повідомило бюро ритуальних послуг. З обвинуваченим знайомі з дитинства. Останні три роки, обвинувачений почав зловживати спиртними напоями та на останній зустрічі погрожував їх підірвати. Тому стосунки в нього з ОСОБА_13 були припинені. А ось його брат продовжував з ним спілкування. Йому відомо про те, що приблизно за тиждень до смерті брата, обвинувачений та брат побились з кимось, тому у ОСОБА_9 було побите лице що до вбивства брата.

Також потерпілим було подано цивільний позов на відшкодування йому матеріальної шкоди в розмірі 7 189 грн. та моральної шкоди в сумі 200 000 грн., які він обґрунтовує тим, що через вбивство брата він поніс затрати на його поховання 23.12.2024 poку, що підтверджується свідоцтвом про поховання № 1431. Так відповідно до Договору - замовлення № 1431 від 23.12.2024 року цін Договору складає вартість товарів та послуг зазначених в фіскальному чеку. Всі додаткові угоди, доповнення тощо, складені та підписані належним чином в період виконання дії Договору є його невід`ємними частинами.

Відповідно до Додатку №1 до договору - замовлення та проведення поховання від 23.12.2024 року 1847 потерпілим ОСОБА_5 було витрачено суму у розмірі 5 912, 33 грн, та відповідно Долатку №1 до договору - замовлення та проведення поховання від 23.12.2024 року 2090/2 було витрачено 1 056, 77 грн. Також було витрачено на проїзд до м. Покров та обратно 150 грн, та на отримання документів на поховання для складання позову суму у розмірі 69. 90 грн. Таким чином було витрачено 7 189 грн., хоча взагалі було витрачено значно більше коштів на більшу частину яких не бралось документів та чеків.

Також цей злочин змінив його життя. Обвинуваченого він знає з дитинства, все дитинство вони провели разом, потім по життю спілкувались. І він вбив його брата. Це непоправима втрата. Через вбивство він пережив шок, страх, лють, розпач, сум . Він зробив так, що брата він не побачить. За що? Навіщо було вбивати? Обірвані родинні стосунки. він завдав біль на все життя. Таким чином потерпілому було завдано моральну шкоду. Вважає, що справедливою сумою у якості компенсації за завданні злочином збитки буде сума у розмірі 200 000 грн., хоча заповнити втрату неможливо.

Крім того, в судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_14 , яка суду показала, що обвинувачений ОСОБА_3 є її батьком, тому судом було роз`яснено їй ст. 63 Конституції України, однак остання виявила бажання надавати покази. Так вона повідомила про те, що її батько ОСОБА_15 , проживав в квартирі її брата за адресою: АДРЕСА_2 . Квартира розташована на п`ятому поверсі. На четвертому поверсі проживає її знайомий ОСОБА_16 . Останній зателефонував її чоловікові, та сказа: «Щоб ти не робив, підходь до мого під`їзду». Коли чоловік прийшов, він перенабрав їй та повідомив, що між четвертим та п`ятим поверхом, у під`їзді, кроваві сліди, які йдуть до квартири, де мешкає її батько. Вона одразу зателефонувала батьку та спитала де він, на що останній відповів, що він вдома і з ним усе добре. Також додав, що він вбив людину. Коли вона прийшла до батька, то він вже розповів їй усі деталі. Померлого вона не знала. Вона знає брата потерпілого з дитинства. Батько розповідав їй, що загиблий на передодні запропонував зустрітися. Батько запросив його до себе. Там вони випивали. Потім загиблий почав його обзивати, принижувати та хотів його вбити. Батько змушений був захищатися. Він схопив ніж і вже з ним захищався. Чого він бігав по під`їзду не знає, можливо шукав допомоги. Але потім повернувся до квартири. У батька на обличчі були синці, а саме: на щоках, лобі, набрякли губи, усе обличчя було побито. Після розмови з батьком вона викликала поліцію. Коли вона тільки прийшла до батька, то останній стояв у коридорі. Вона бачила кров у коридорі на стінах та на підлозі. Батько у крові не був. У ванній лежав одяг в крові, в якому він був одягнутий, замочений. Металошукач, яким наносив удар загиблий, лежав на виході з кімнати. Ніж був помитий. Цей ніж йому подарували коли останній повернувся з АТО. Батько говорив їй, що конфлікт спочатку був у кухні, потім в коридорі, перейшов до спальні та завершився у коридорі. Тілесні ушкодження на обличчі батька були свіжі.

Також винуватість обвинуваченого підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0001533:

-Електронним рапортом інспектора - чергового Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 22.12.2024 року в якому зазначено, що 21.12.2024 року о16-47 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 21.12.2024 року о 16-47 год. за адресою: АДРЕСА_2 , батько заявниці дві години тому, після спільного розпиття спиртного та потім сварка, зарізав знайомого ОСОБА_8 , 69 років. Говорить, що спричинив удари по всьому тілу. Все у крові. Ніж поруч. Батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ШМД не потрібна. Заявник ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.п. 6-7);

-Висновком експерта №538/586-БД, який розпочато 13.01.2025 року та був закінчений 21.01.2025 року, відповідно до якого в змивах, вилучених з долонь обох рук підозрюваного ОСОБА_3 на ватні тампони на аплікаторах (об`єкти №№1,2), наявність крові не встановлена. У змивах, вилучених з місця події на ватні тампони на аплікаторах, а саме в змиві зі стіни біля розетки (об`єкт №3), з підлоги біля входу до квартири (об`єкт №4), з ручки дверей ванної кімнати збоку коридору (об`єкт №5), з підлоги в ванній кімнаті (об`єкт №6), з раковини в ванній кімнаті (об`єкт №7), з ложа трупу в кімнаті кухні (об`єкт №8), зі столу в кухонній кімнаті (об`єкт №9), зі стіни кухонної кімнати (об`єкт №10), з підлоги коридору біля стільця (об`єкт №11), встановлена наявність крові з вмістом гемоглобіну людини. При серологічному дослідженні об`єктів №№4,6,8,9,11 антигени А і В не виявлені, але виявлені ізогемаглютиніни анти-А і анти-В, що свідчить про утворення вказаних слідів за рахунок крові особи (осіб) з групою 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВ0. При серологічному дослідженні об`єктів №№3,5,7,10 антигени А і В, а також ізогемаглютиніни анти-А і анти-В не виявлені, тому висловитись щодо групової належності крові в цих слідах виявилось неможливим. Оскільки об`єкти №№4,6,8,9,11 утворені за рахунок крові особи (осіб) з групою крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВ0, тому не можна виключити можливість утворення їх за рахунок крові потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки кров його належить саме до вказаної групи. Оскільки в об`єктах №№3,5,7,10 не були виявлені ізогемаглютиніни анти-А i анти-В, які є групоспецифічною ознакою для групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0, до якої належить кров потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому даних щодо присутності його крові в цих слідах не отримано. До висновку експерта додано фото таблицю ( а.п. 86-92);

-Висновком експерта №538/594-БД, розпочатого 22.01.2025 та закінченого 03.02.2025 року, відповідно до якого на чохлі ножа (об`єкти №№1;2), на клинку (об`єкт №3), упорі (об`єкт №4) та рукоятці (об`єкт №5) ножа, представленого на дослідження, встановлено наявність крові з вмістом гемоглобіну людини. Епітеліальні клітини з ядрами та мікрочастки тканин людини на чохлі та на ножі не знайдені. Статева належність крові на чохлі від ножа (об`єкти №№1;2) та на ножі (об`єкти №№3-5) не визначена через недостатню кількість придатних для дослідження (об`єкти №№1;3;4) та відсутність (об`єкти №№ 2,5) формених елементів крові. При серологічному дослідженні крові в об`єкта №№1-5 на чохлі та на ножі антигени А і В ізосерологічної системи АВ0 не виявлені, а кількість і характер слідів не дозволяє проводити дослідження на наявність ізогемаглютинінів анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВ0 в цих слідах, тому висловитись про групову належність крові на чохлі та на ножі не є можливим. Однак, невиявлення антигенів А і В в вищезазначених слідах дозволяє також припустити можливість їх походження від особи (осіб) з групою крові 0 ( з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВ0, оскільки для осіб з даною групою крові характерно відсутність антигенів А і В вищевказаної системи. Якщо брати результат невиявлення антигенів А і В в слідах крові на чохлі ножа (об`єкти №№1;2) та на ножі (об`єкти №№3-5) за можливість їх походження від особи (осіб) з групою крові 0 з ізогемаглютинінами анти-A і анти-В ізосерологічної системи АВ0, то в цьому разі можна висловити припущення про можливість походження даних слідів, від потерпілого ОСОБА_8 , беручі до уваги групову належність крові потерпілого ( а.п. 105-109);

-Висновком експерта №617, розпочатого 22.12.2024 року та закінченого 18.01.2025 року, згідно якого смерть ОСОБА_8 настала від проникаючих колото-різаних поранень шиї праворуч і передньої стінки черевної порожнини праворуч з ушкодженнями судин шиї та печінки, які призвели до зовнішньої та внутрішньої кровотечі і ускладнилися розвитком гострої крововтрати, що слід вважати безпосередньою причиною смерті. Враховуючи причину смерті, умови перебування трупа, характер та ступінь вираженості трупних явищ при дослідженні трупа в морзі, експерт вважав, що смерть могла наступити за 20-24 години до вище означеного дослідження. При судово-медичній експертизі трупа виявлені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення шиї, яке розпочинається колото-різаною раною на шкіряних покровах передньої поверхні шиї дещо праворуч, розповсюджується рановим каналом, який прямує в товщі м`яких тканин шиї спереду дозаду, справа наліво, зверху вниз, з ушкодженням (пересіченням) судин шиї ліворуч (лівої сонної артерії і лівої яремної вени); проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини праворуч, яке розпочинається колото-різаною раною на шкіряних покровах в області правого підребер`я, розповсюджується рановим каналом, який проникає в черевну порожнину, з ушкодженням правої частки печінки, які ускладнилися зовнішньою та внутрішньою кровотечею (гемоперитонеум рідка кров і згортки в черевній порожнині, масивний крововилив в товщі м`яких тканин шиї з розповсюдженням на ліву надключичну область, з розвитком гострої крововтрати. Вище означені тілесні ушкодження утворилися прижиттєво в короткий проміжок часу незадовго до настання смерті від дії гострого предмету (предметів), який (які) мав (мали) колючо-ріжучі властивості. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді проникаючих колото-різаних поранень шиї і передньої черевної стінки з ушкодженнями судин шиї і печінки за ознакою небезпеки для життя відносяться до тяжких тілесних ушкоджень (на підставі п.2.1.3.п, к,о «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України за № 6 від 17.01.1995 р.); перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті потерпілого. Також при судово-медичній експертизі трупа виявлені тілесні ушкодження у вигляді непроникаючого колото-різаного поранення передньої стінки черевної порожнини праворуч, скальпованої різаної рани підпоріддя, подряпини на передній черевній стінці; які утворилися прижиттєво незадовго до настання смерті від дії гострого предмету (предметів), який (які) мав (мали) колючо-ріжучі властивості; мають ознаки легких тілесних ушкоджень, однак, в даному випадку можуть перебувати в опосередкованому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті потерпілого, так як їх утворення могло сприяти більш швидкому розвитку гострої крововтрати і настанню смерті. При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа етиловий спирт та інші спирти не виявлені ( а.п. 115-117);

-Протоколом огляду предмета від 30 грудня 2024 року, відповідно до якого слідчим СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_17 був оглянутий мобільний телефон «РОСО» та мобільний телефон «NOMI», поміщено та запечатано до паперових конвертів з підписами слідчого, спеціаліста та понятими. До протоколу додано фото таблицю ( а.п. 136-139);

-Протоколом огляду предметів від 26.12.2024 року, згідно якого слідчим СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_17 був оглянутий DVD-R диск, на якому міститься відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, які виїхали на місце події 21.12.2024 року за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул.. Княжа, буд. 80, кВ. 30 за фактом умисного вбивства ОСОБА_8 ( а.п. 143);

-Висновком експерта №1100 від 23.12.2024 року, згідно якого виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден внутрішньо-шкіряних крововиливів обличчя, синців лівої та правої вушної раковини, поверхневої забитої рани слизової нижньої губи відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень (згідно пункту 2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів відносно обмеженою контактуючою поверхнею, або від ударів об такі предмети. Давність спричинення тілесних ушкоджень може відповідати строку не менш однієї доби, але не більше трьох до моменту проведення судово-медичного обстеження, тобто вони могли бути спричинені 21.12.2024 р., як вказано в постанові слідчого ( а.п. 187-188);

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 23.12.2024 року, за участю слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_17 , підозрюваного ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_7 , ОСОБА_18 , двох понятих, ОСОБА_3 добровільно показав та розказав про обставини вчинення ним кримінального правопорушення відносно ОСОБА_8 . До протоколу додано відеозапис ( а.п. 189-192);

-Висновком експерта №617-ЕД, розпочатого 06.02.2025 року та закінченого 08.02.2025 року, відповідно до якого враховуючи локалізацію, характер та механізм утворення виявлених при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тілесних ушкоджень, експерт вважав можливим їх утворення при механізмі, вказаному підозрюваним ОСОБА_3 при проведенні слідчого експерименту за його участю від 23.12.2024 року ( а.п. 194-196);

-Висновком експерта (додатковий) № 85 від 30.01.2025 року, відповідно до якого механізм виявлення у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 тілесних ушкоджень не суперечить механізму, вказаному у протоколі слідчого експерименту за участю самого ОСОБА_3 від 23.12.2024 року ( а.п. 198-199);

-Висновком судово-психіатричного експерта №47-к від 30.01.2025 року, згідно якого ОСОБА_3 в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, не виявляв і в теперішній час не виявляє будь-яких психічних розладів. За своїм психічним станом в теперішній час він також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує ( а.п. 214-216).

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази. У відповідності до вимог ст.ст.85,86 КПК України, суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченої та визнання її винуватості.

Хоча обвинувачений ОСОБА_3 вину свою у вчиненні кримінального правопорушення /злочину/ визнав частково, однак не заперечувався факт причинно-наслідкового зв`язку дій обвинуваченого, проте заперечувався умисел на умисне вбивство ОСОБА_8 .

Щодо позиції сторони захисту щодо відсутності умислу на умисне вбивство, то вони на думку суду не заслуговують на увагу та слід зазначити, що відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», відповідно до якого питання про умисел, у тому числі на позбавлення іншої особи життя, необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Спосіб відображає насамперед причинний зв`язок між діяннями і наслідками. Певна залежність між способом і метою вчинення тих чи інших діянь виявляється в тому, що спосіб і засоби вчинення злочинів обираються особою відповідно до поставленої цілі. Ціль є передумовою усвідомлення особою результатів і наслідків своїх діянь, що проявляє свою конкретизацію в способі вчинених діянь.

Як вбачається з досліджених судом доказів, між ОСОБА_19 та ОСОБА_8 21 грудня 2024р. сталась сварка після якої ОСОБА_3 наніс загиблому ОСОБА_8 ножем, з якого він зняв чохол, три удари в область тулубу, один удар в область шиї та один удар в область підборіддя, чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення шиї, проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини праворуч, непроникаючого колото-різаного поранення передньої стінки черевної порожнини праворуч, скальпованої різаної рани підборіддя, подряпини на передній черевній стінці. Після спричинення зазначених тілесних ушкоджень, він не викликав швидку допомогу, не вчиняв ніяких дій щоб допомогти потерпілому.

Таким чином, на думку суду, на наявність умислу на вбивство свідчить поведінка обвинуваченого ОСОБА_3 до вчинення злочину, а саме наявність конфлікту між обвинуваченим та потерпілим, механізм, характер, спосіб завдання, локалізація тілесних ушкоджень - тілесні ушкодження наносились ножем, з якого обвинувачений зняв чохол, в тулуб та шию.

Виходячи із доказів та обвинувачення, визнаного судом доведеними, характеру діяння та способу його вчинення, судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 були спрямовані на досягнення визначеної ним мети, а саме, на вбивство потерпілого ОСОБА_8 , при цьому обвинувачений свідомо знав про можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді настання смерті потерпілого.

Також суд враховує п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», відповідно до якого, умисне вбивство без кваліфікуючих ознак, передбачених ч.2 ст.115 КК України, а також без ознак, передбачених статтями 116 - 118 КК України, зокрема в обопільній сварці чи бійці або з помсти, ревнощів, інших мотивів, викликаних особистими стосунками винного з потерпілим, підлягає кваліфікації за ч.1 ст.115 КК України.

Суд не приймає позицію обвинуваченого, що він діяв в межах оборони від протиправних діянь потерпілого ОСОБА_8 . Як зазначив сам обвинувачений під час проведення слідчого експерименту 23.12.2014р., тобто через два дні після скоєного, після того, як ОСОБА_10 душив його, він взяв ніж, а не покинув приміщення де все це відбувалось, після нанесень першого удару потерпілому, той вийшов до коридору, а обвинувачений вийшов за ним. В коридорі ОСОБА_20 знову почав чіплятись до обвинуваченого і обвинувачений знову наніс удари ножем. Зазначене свідчить, що обвинувачений ОСОБА_3 , у відповідь на дії потерпілого не намагався уникнути конфлікту, а навпаки, за допомогою ножа, умисно вчинив дії , направлені на заподіяння смерті потерпілого.

Отже, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, співвіднісши їх з фактичним обставинами справи в даній конкретній ситуації знаходить, що стороною обвинувачення доведена вина ОСОБА_3 за ч.1 ст. 115 КК України.

Згідно з ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Слід зазначити, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, суд має суворо дотримуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується ст.50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

При визначенні виду та розміру покарання суд бере до уваги конкретні обставини вчиненого, ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який на підставі ст.12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, є пенсіонером за віком ( а.п. 156), на утриманні нікого не має, не є особою з інвалідністю, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо ( а.п. 166), раніше судимий (а.п.160), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.п. 162, 163).

Обставини, які пом`якшують покарання, згідно зі ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставини, що обтяжують покарання згідно зі ст.67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 115 КК України, приймає до уваги велику ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, враховуючи що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а також враховуючи відомості про особу обвинуваченого, також, суд виходить із положень ст. 65 КК України, враховує відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного і його ставлення до скоєного, у зв`язку з чим, суд вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання за ч.1 ст.115 КК України у виді позбавлення волі.

Підстав для застосування ст. 69, 75 КК України, стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 суд не вбачає.

Крім того, судом враховується, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення в період звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки 01.05.2024 року був засуджений вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч.1 ст.121 КК України до позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (двох) років. Судом від призначеного покарання звільнений не був.

Тому, відповідно до ч.3 ст.78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими у статтях 71 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно з ч.4 ст.71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в абз.1 п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами) невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати покарання, від відбування якого особу звільнено з випробуванням (статті 75, 79, 104 КК України), за винятком часу тримання під вартою в порядку запобіжного заходу або затримання, перебування в медичному закладі, тощо.

Тому, на підставі ч.1 ст.71 КК України суд вважає необхідним частково приєднати до покарання за даним вироком невідбуту частину покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.05.2024 року.

На переконання суду, саме таке покарання є необхідним, достатнім, справедливим для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , а також для запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Щодо цивільного позову, то відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має п раво під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної особи, яка за законом несе відповідальність за шкоду, завдану їхніми діями.

Потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, у якому він просить стягнути з ОСОБА_3 на його користь матеріальну шкоду в розмірі 7 189 грн. 00 коп., та моральної шкоди в розмірі 200 000 грн.

Обвинувачений позовні вимоги в частині матеріальної шкоди визнав у повному обсязі, що стосується моральної шкоди, то обвинувачений у цій частині позовні вимоги зовсім не визнав.

Позовні вимоги в частині матеріальних збитків, потерпілий обґрунтовує тим, що він, як брат померлого ОСОБА_8 , займався похованням брата та поніс збитки, які підтверджуються долученими до матеріалів кримінального провадження фіскальними чеками на суму 7189 грн., яку він просив стягнути з ОСОБА_3 .

У цій частині суд приходить до наступних висновків.

Вирішуючи питання щодо цивільного позову про відшкодування матеріальної шкоди, суд враховує, що матеріальна шкода, заподіяна кримінальним правопорушенням, в силу ст.1166 ЦК України підлягає стягненню з особи, що спричинила шкоду.

У відповідності до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діянням підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч. 5ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно до п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК Україниу кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання, чи підлягає задоволенню цивільний позов і, якщо так, на чию користь, в якому розмірі та в якому порядку.

За наведеними вище нормами кримінального процесуального закону встановлено, що обставини, викладені у цивільному позові, та розмір завданої шкоди, - належать до тих, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та з`ясуванню судом під час ухвалення судового рішення.

Стаття 1166 ЦК України містить законодавче визначення деліктної відповідальності за шкоду, завдану майну та підстави її виникнення.

Так, для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме:

1) наявність шкоди;

2) протиправна поведінка заподіювача шкоди;

3) причинно-наслідковий зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою заподіювача;

4) вина.

Понесені потерпілим ОСОБА_5 матеріальні збитки на загальну суму 7 189 грн., підлягають задоволенню, оскільки долучені до позовної заяви фіскальні чеки та накладні, підтверджують понесені матеріальні збитки на вищевказану суму, які повинні бути стягнути з обвинуваченого, оскільки дії ОСОБА_3 знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням події злочину та наслідками у вигляді збитків. Крім того, сам обвинувачений цивільний позов в цій частині визнав в повному обсязі.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, то потерпілий дані вимоги обґрунтовує тим, що моральна шкода у розмірі 200 000 грн., цілком знаходиться в межах того мінімального рівня страждань, яке з необхідністю зазнають особи у разі протиправного позбавлення життя їх членів сім`ї чи близьких родичів. Загиблий був його рідним братом.

У силу частин 1, 2 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до змісту ч.ч. 3-5 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п.9 п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При визначенні розміру моральної шкоди, завданої потерпілому, суд враховує, що внаслідок вчинення ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, загинув ОСОБА_8 , потерпілий втратив рідного брата, рідну людину, чим завдано сильних душевних страждань та переживань, що негативно вплинуло на його життя.

Враховуючи наведене, характер заподіяння моральної шкоди, характер і обсяг моральних страждань потерпілого, виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, суд вважає, що заявлена сума підлягає задоволенню в повному обсязі.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Відносно ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який слід залишити без змін.

Заходи забезпечення кримінального провадження, після набрання вироком законної сили:

-арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.12.2024 року (справа №182/7541/24) на майно, вилучене 21.12.2024 під час проведення огляду місця події - квартири за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: змиви РБК на стіні біля розетки, котрі поміщено до паперового конверту; змиви РБК на підлозі біля входу до квартири, котрі поміщено до паперового конверту; змиви РБК на ручці дверей ванної кімнати збоку коридору, котрі поміщено до паперового конверту; змиви РБК на підлозі в ванній кімнаті, котрі поміщено до паперового конверту; змиви РБК на раковині в ванній кімнаті, котрі поміщено до паперового конверту; змиви РБК на ложе трупу в кімнаті кухні, котрі поміщено до паперового конверту; змиви РБК на столі в кухонній кімнаті, котрі поміщено до паперового конверту; змиви РБК на стіні кухонної кімнати, котрі поміщено до паперового конверту; змиви РБК на підлозі коридору біля стільця, котрі поміщено до паперового конверту; дві скляні стопки зі столу кухонної кімнати, котрі поміщено до паперового конверту; ніж зі стільця в коридорі, котрий поміщено до паперового конверту; змиви з правої та лівої долоней руки трупа, котрі поміщено до двох окремих паперових конвертів; зрізи нігтьових пластин з правої та лівої руки трупа, котрі поміщено до двох окремих паперових конвертів; два сліди папілярних ліній на липких стрічках з двох пляшок, один слід папілярних ліній на липкій стрічці з фарфорової чашки, які поміщено до одного паперового конверту; паспорт, пенсійне посвідчення ОСОБА_8 , котрі поміщено до паперового конверту; пенсійне посвідчення, військовий квиток ОСОБА_3 , котрі поміщено до паперового конверту; мобільний телефон ОСОБА_3 , котрий поміщено до паперового конверту; мобільний телефон ОСОБА_8 , котрий поміщено до паперового конверту; саморобний металошукач, який поміщено до поліетиленового пакету, скріпленого біркою № В 711900; джинси з трупа зі слідами РБК, вилучено до спец пакету QYU 0219561; джинси, виявлені у ванній кімнаті, вилучено до спец пакету QYU 0219563; в`язаний светр виявлений у ванній кімнаті, вилучено до спец пакету QYU 0219562 - слід скасувати.

Крім того, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експертів, при проведенні судової трасологічної експертизи №СЕ-19/104-25/4879-Д від 03.02.2025 року у сумі 3183 грн. 60 коп. та судової трасологічної експертизи №СЕ-19/104-25/4884-Д від 04.02.2025 року у сумі 3183 грн. 60 коп., всього на загальну суму 6 367 грн. 20 коп., оскільки відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі наведеного, керуючись ст.124, 128, 370, 371, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.05.2024 року та остаточно призначити ОСОБА_3 за сукупністю вироків покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років 6 (шість) місяць.

Строк покарання рахувати з моменту проголошення вироку.

Зарахувати у строк відбування покарання термін тримання обвинуваченого ОСОБА_3 , під вартою з 21.12.2024, тобто з моменту фактичного затримання, до дня проголошення вироку.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироку законної сили - залишити без змін.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 у відшкодування матеріальної шкоди 7189 ( сім тисяч сто вісімдесят дев`ять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 у відшкодування моральної шкоди 200 000 ( двісті тисяч) грн. 00 коп.

Усього стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 207 189 (двісті сім тисяч сто вісімдесят дев`ять) гривень.

Заходи забезпечення кримінального провадження:

-арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.12.2024 року (справа №182/7541/24) на майно, вилучене 21.12.2024 під час проведення огляду місця події - квартири за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: змиви РБК на стіні біля розетки, котрі поміщено до паперового конверту; змиви РБК на підлозі біля входу до квартири, котрі поміщено до паперового конверту; змиви РБК на ручці дверей ванної кімнати збоку коридору, котрі поміщено до паперового конверту; змиви РБК на підлозі в ванній кімнаті, котрі поміщено до паперового конверту; змиви РБК на раковині в ванній кімнаті, котрі поміщено до паперового конверту; змиви РБК на ложе трупу в кімнаті кухні, котрі поміщено до паперового конверту; змиви РБК на столі в кухонній кімнаті, котрі поміщено до паперового конверту; змиви РБК на стіні кухонної кімнати, котрі поміщено до паперового конверту; змиви РБК на підлозі коридору біля стільця, котрі поміщено до паперового конверту; дві скляні стопки зі столу кухонної кімнати, котрі поміщено до паперового конверту; ніж зі стільця в коридорі, котрий поміщено до паперового конверту; змиви з правої та лівої долоней руки трупа, котрі поміщено до двох окремих паперових конвертів; зрізи нігтьових пластин з правої та лівої руки трупа, котрі поміщено до двох окремих паперових конвертів; два сліди папілярних ліній на липких стрічках з двох пляшок, один слід папілярних ліній на липкій стрічці з фарфорової чашки, які поміщено до одного паперового конверту; паспорт, пенсійне посвідчення ОСОБА_8 , котрі поміщено до паперового конверту; пенсійне посвідчення, військовий квиток ОСОБА_3 , котрі поміщено до паперового конверту; мобільний телефон ОСОБА_3 , котрий поміщено до паперового конверту; мобільний телефон ОСОБА_8 , котрий поміщено до паперового конверту; саморобний металошукач, який поміщено до поліетиленового пакету, скріпленого біркою № В 711900; джинси з трупа зі слідами РБК, вилучено до спец пакету QYU 0219561; джинси, виявлені у ванній кімнаті, вилучено до спец пакету QYU 0219563; в`язаний светр виявлений у ванній кімнаті, вилучено до спец пакету QYU 0219562 - скасувати.

Речові докази:

-нігтьові зрізки з рук ОСОБА_3 ( об`єкти №1,2), що запаковано до паперового конверту; нігтьові зрізки з правої руки ОСОБА_3 ( об`єкт №1), що запаковано до паперового конверту; нігтьові зрізки з лівої руки ОСОБА_8 ( об`єкт №4), запаковано до паперового конверту; нігтьові зрізки з правої руки ОСОБА_8 (об`єкт №3), що запаковано до паперового конверту; витяжки з об`єктів №1-4, що запаковано до паперового конверту; ватний тампон на аплікаторі з залишками змиву, вилученого з підлоги коридору біля стільці, що запаковано до паперового конверту; ватний тампон на аплікаторі з залишками змиву, вилученого зі стіни кухні, що запаковано до паперового конверту; ватний тампон на аплікаторі залишками змиву, вилученого зі столу в кухні, що запаковано до паперового конверту; ватний тампон на аплікаторі з залишками змиву, вилученого з ложа трупу в кухні, що запаковано до паперового конверту; ватний тампон на аплікаторі залишками змиву, вилученого з раковини в ванній кімнаті, що запаковано до паперового конверту; ватний тампон на аплікаторі з залишками змиву, вилученого підлоги в ванній кімнаті, що запаковано до паперового конверту; ватний тампон на аплікаторі з залишками змиву, вилученого з ручки дверей ванної кімнати збоку коридору, що запаковано до паперового конверту; ватний тампон на аплікаторі з залишками змиву , вилученого з підлоги біля входу до квартири, що запаковано до паперового конверту; ватний тампон на аплікаторі з залишками змиву, вилученого зі стіни біля розетки, що запаковано до паперового конверту; ватний тампон нааплікаторі з залишками змиву, вилученого з долоні лівої руки підозрюваного ОСОБА_3 , що запаковано до паперового конверту; ватний тампон на аплікаторі,з залишками змиву, вилученого з долоні правої руки підозрюваного ОСОБА_3 , що запаковано до паперового конверту; змиви з лівої руки ОСОБА_8 , що запаковано до паперового конверту; 3 сліда папілярих ліній на 3 відрізках липкої стрічки, що запаковано до паперового конверту; дві склянки, які поміщені до поліетиленового пакета з написами експерта; д/к заповнені на імя ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , що запаковано до паперового конверту; ніж в чохлі (об`єкти №№1-5), що запаковано до паперового конверту; залишки змивів та витяжок з об`єктів №№1-5. на фрагментах марлі, контроль марлі, що запаковано до паперового конверту; саморобний метало-шукач, поміщено до поліетиленового пакету скріпленого біркою № В 711900, які передані до камери схову Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція №004776; порядковий номер 859) знищити;

-пенсійне посвідчення, військовий квиток, паспорт на ім`я ОСОБА_3 , що запаковано до паперового конверту; паспорт, пенсійне посвідчення, банківська картка, що запаковано до паперового конверту; джинсові штани з ванної повернуто до первинного упакування та скріплено пояснювальною біркою, джинсові штани з трупа ОСОБА_8 повернуто до первинного упакування та скріплено пояснювальною біркою, светр повернуто до первинного упакування та скріплено пояснювальною біркою; мобільний телефон марки РОСО, що запаковано до спец пакету НПУ № RIC2223110; мобільний телефон марки NOMI, що запаковано до спец пакету НПУ № RIC2223109, які передані до камери схову Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ( квитанція №004776; порядковий номер 859) повернути власникам, у разі відмови отримувати знищити.

-Дисковий носій з копією запису з нагрудних камер працівників поліції відносно події, що мали місце 21.12.2024 року за адресою: АДРЕСА_2 , який долучений до матеріалів кримінального провадження № 0001533 залишити в матеріалах кримінального провадження № 0001533.

-Дисковий носій з копію аудіо файлу № .198944.mp3 виклику на спецлінію «102» ГУНП ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо факту умисного вбивства ОСОБА_8 від 21.12.2024 року, який долучений до матеріалів кримінального провадження № 0001533 залишити в матеріалах кримінального провадження № 0001533.

-Дисковий носій з відеозаписом з камер спостереження, що розміщуються «АТБ-Маркет» за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь вул. Княжа, 8 від 21.12.2014 року, який долучений до матеріалів кримінального провадження № 0001533 залишити в матеріалах кримінального провадження № 0001533.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави у відшкодування процесуальних витрат на залучення експертів на загальну суму 6 367 (шість тисяч триста шістдесят сім) грн. 20 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Сторони кримінального провадження мають право отримати копію вироку у суді.

Головуючий суддя: ОСОБА_1