Справа № 438/1528/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/985/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Бориславського міського суду Львівської області від 03 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_7 ,

з участю: прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

встановила:

Вироком Бориславського міського суду Львівської області від 03 жовтня 2025 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, та призначено йому покарання: за ч.1 ст.358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік; за ч.4 ст.358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік 2 місяці.

На підставі ч.1 ст.70 КК України призначено ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді обмеження волі на строк 1 рік 2 місяці.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування даного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 ухвалено рахувати із моменту звернення вироку до виконання.

Вирішено питання про арешт майна, речові докази та процесуальні витрати.

За вироком суду ОСОБА_7 , 16 вересня 2025 року, приблизно о 19 годині 30 хвилин, перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , маючи при собі паспорт громадянина України виданий на ім?я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 виданий Дрогобицьким МВ ГУ ДМС України у Львівській області від 30.11.2013 року, з метою подальшого його використання, вирішив умисно підробити офіційний документ, а саме паспорт громадянина України, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, що посвідчує особу та її спеціальний статус згідно пп. а, п.1, ч.1 ст.13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» та є документом, що посвідчує особу власника відповідно до «Положення про паспорт громадянина України», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.09.1992 № 2503-ХІІ, шляхом вклеювання у ньому власної фотографії, з метою його подальшого використання як документа, що посвідчує його особу.

Для цього, ОСОБА_7 , реалізовуючи свій протиправний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою подальшого використання у власних цілях паспорта громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 виданий Дрогобицьким МВ ГУ ДМС України у Львівській області від 30.11.2013 року, власноруч видалив фотокартку останнього з першої сторінки паспорта та вклеїв туди свою фотокартку, чим підробив офіційний документ, який надає права, видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, з метою його подальшого використання.

Таким чином, ОСОБА_7 , обвинувачується у підробленні офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою його використання, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Окрім цього, 23.09.2025 близько 12 год. 50 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи поблизу будинку № 2, по вулиці Євгена Коновальця у місті Бориславі Львівської області на виконання законної вимоги працівника Національної поліції, щодо пред`явлення документу, який посвідчує особу останнього, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи що паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 виданий Дрогобицьким МВ ГУ ДМС України у Львівській області від 30.11.2013 року, є підробленим внаслідок вклеювання на 1 сторінці фотокартки ОСОБА_7 , замість фотографії ОСОБА_10 , представився останнім та пред`явив працівнику Національної поліції завідомо підроблений ним офіційний документ, який містить недостовірні відомості з метою посвідчення його особи.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

На вказаний вирок суду прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить змінити оскаржуваний вирок, а саме виключити з вироку посилання на обчислення строку відбуття покарання ОСОБА_7 з моменту звернення вироку до виконання, зазначивши, що встановлений ОСОБА_7 іспитовий строк тривалістю 3 роки слід обчислювати з часу проголошення вироку, тобто з 03.10.2025.

На підтримку своїх апеляційних вимог покликається на неправильне застосування місцевим судом закону України про кримінальну відповідальність та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Зазначає, що у разі застосування положень ст. 75 КК України, особа не відбуває покарання, а звільняється від його відбування на час дії іспитового строку, який згідно ч. 1 ст. 165 КВК України, обчислюється з моменту проголошення вироку.

Звертає увагу, що місцевий суд при ухваленні оскаржуваного вироку на підставі ст. 75 КК України звільнив ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання та встановив йому іспитовий строк, а отже повинен був визначити йому початок обчислення іспитового строку, а не початок обчислення строку відбування покарання про що суд зазначив у своєму вироку.

При апеляційному розгляді справи прокурор підтримав апеляційну скаргу прокурора, з наведених у ній мотивів, навівши у судовому засіданні аналогічні доводи, та просив таку задоволити.

Захисник не заперечив подану прокурором апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідача, пояснення присутніх учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, за встановлених судом першої інстанції обставин, кваліфікація його дій, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому, з урахуванням вимог ч.1 ст.404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Також в апеляційному порядку не оспорюється вид та розмір призначеного ОСОБА_7 за ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України покарання та звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Перевіривши апеляційні доводи прокурора щодо визначення місцевим судом строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , колегія суддів визнає такі обґрунтованими.

Так, відповідно до положень ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Згідно ч.1 ст.78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

При цьому, положеннями ч.1 ст.165 КВК України визначено, що іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Згідно оскаржуваного вироку місцевий суд, призначивши ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України із застосуванням ч.1 ст.70 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік 2 місяці, на підставі ст.75 КК України звільнив обвинуваченого від відбування даного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 роки.

Водночас у своєму рішенні місцевий суд, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, зазначив, що строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 слід рахувати із моменту звернення вироку до виконання, хоча з урахуванням наведених вище положень закону повинен був вказати, що встановлений ОСОБА_7 іспитовий строк тривалістю 3 роки слід обчислювати з часу проголошення вироку, тобто з 03.10.2025.

Згідно п.4 ч.1 ст.408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

З урахуванням наведеного, апеляційну скаргу прокурора слід задоволити, а вирок місцевого суду слід змінити, а саме виключити з вироку посилання на обчислення строку відбуття покарання ОСОБА_7 з моменту звернення вироку до виконання, зазначивши, що встановлений ОСОБА_7 іспитовий строк тривалістю 3 роки слід обчислювати з часу проголошення вироку, тобто з 03.10.2025.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задоволити.

Вирок Бориславського міського суду Львівської області від 03 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_7 змінити.

Виключити з даного вироку посилання на обчислення ОСОБА_7 строку відбуття покарання з моменту звернення вироку до виконання.

Вважати, що встановлений ОСОБА_7 іспитовий строк тривалістю 3 роки обчислюється з часу проголошення вироку, тобто з 03.10.2025.

У решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: