1Справа № 335/3965/25 1-кс/335/3274/2025
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 вересня 2025 року м. Запоріжжя
ВСТАНОВИВ:
Процесуальне керівництво здійснює прокурор Запорізької обласної прокуратури, заступник начальника відділу ОСОБА_6 .
Відповідно до постанови про визначення слідчих слідчої групи, які здійснюють досудове розслідування від 12.02.2025 за підписом т.в.о. начальника СУ ГУНП в Запорізькій області полковника поліції ОСОБА_7 , визначено коло слідчих серед яких призначено і слідчого ОСОБА_4 , якого також призначено старшим слідчої групи.
Крім того, у постанові про визначення слідчих слідчої групи, які здійснюють досудове розслідування від 12.02.2025 немає жодного працівника слідчого СВ ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, включаючи ОСОБА_8 не має.
Слідчий не може надати в підтвердження своїх законних процесуальних повноважень, передбачених ст. 40, ст. 218 та ст. 214 КПК України, постанову про зміну/визначення підслідності іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня, в межах одного органу, яка винесена своєчасно та внесена до ЄРДР.
Слідчий в порушення вимог ч. 2 ст. 55 КПК України допитав особу ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) у статусі потерпілої особи до відібрання у нього заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення. Оскільки допит вказаної особи у статусі потерпілої відбувся 05.03.2025, а 25.02.2025 слідчий ОСОБА_4 лише склав «Протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення», що є грубим порушенням процесуальної форми. І не дотримання положень ч. 2 ст. 55 КПК України.
Слідчим, в порушення вимог «Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події», складено «Протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення» та не зареєстрована його у встановленому порядку.
Слідчий в порушення вимог КПК України та Закону України «Про державну таємницю», напевно не умисно, а завдяки значеному навантаженню, допустив розголошення даних досудового розслідування, в частині знеособлення відомостей або їх легендування, щодо справжніх анкетних даних потерпілого ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 )
Слідчим порушено право на захист. Слідчий здійснив етапування підозрюваного із СІЗО до ІВС для проведення слідчих (розшукових) дій без виклику захисника, не повідомлення захисника про проведення або планування проведення цих слідчих (розшукових) дій, їх дати та часу. Слідчий без залучення захисника у період з 12 по 16.09.2025 точна дата невідома, самостійно прибуває до СІЗО залучає ОСОБА_5 до проведення процесуальної дії, ознайомлення з матеріалами досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК, не викликаючи при цьому обраного захисника, не залучає захисника на окрему процесуальну дію, якщо участь обраного захисника у визначений слідчим день та час неможлива. Відповідно розпочинає знайомлення з 1 томом кримінального провадження в порушення вимог ст. 52 КПК України та права на захисту.
Таким чином, стороною захисту встановлена ціла сукупність обставин, яка свідчить про упередженість слідчого та наявні підстави для його відводу, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України.
Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримує заяву з підстав викладених в ній, обґрунтувавши поясненнями просить суд задовольнити її.
Слідчий в судовому засіданні заяву не визнає мотивуючи, зокрема тим, що факти викладені в ній є надуманими, ґрунтуються на припущеннях. На даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено, всі матеріали відкриті для ознайомлення в порядку ст. 290 КПК України.
Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 , думку слідчого, дослідивши матеріали заяви, надані матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як вже зазначалося вище, адвокат ОСОБА_3 звертаючись із заявою про відвід слідчого вказує на упередженість старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_4 та наявність підстав для його відводу, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України.
Однак, слідчий суддя не може погодитись з твердженнями заявника про наявність підстав для відводу слідчого виходячи з наступного.
Відповідно до пункту 17 частини першої статті 3 КПК України, слідчим є, в тому числі, службова особа Національної поліції, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.
Частиною п`ятою статті 40 КПК України визначено, що слідчий здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання у яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Слідчий у кримінальному провадженні відноситься до сторони обвинувачення і має ряд повноважень, за допомогою яких реалізується обвинувальна функція у змагальному кримінальному процесі. Об`єктивність і неупередженість слідчого є не менш важливими критеріями для досягнення завдань кримінального провадження, аніж судді, оскільки він згідно зі ст. 40 КПК України наділений значним обсягом повноважень, що можуть суттєво обмежувати чи звужувати права і свободи особи. Вимога неупередженого досудового розслідування означає, що органи досудового розслідування під процесуальним керівництвом прокурора зобов`язані об`єктивно, неупереджено, без необґрунтованої підозри та обвинувального ухилу встановити за допомогою доказів, зібраних у встановленій процесуальній формі, всі обставини кримінального правопорушення та осіб, які його вчинили.
Закріплення в національному законі загального переліку підстав для відводу слідчого та прокурора від участі у кримінальному провадженні у сукупності з нормами, які регулюють порядок призначення та заміни слідчого та прокурора, забезпечує об`єктивність і неупередженість слідчого в кожному кримінальному провадженні.
Перелік підстав, за наявності яких слідчий підлягає відводу, визначений статтею 77 КПК України. Цей перелік не є вичерпним, оскільки підстава, передбачена пунктом 3 частини 1 передбачає існування обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості; і такі випадки неможливо передбачити і унормувати. Норми КПК України не містять ознак або властивостей, які б розкривали сутність упередженості, що вказує на оціночність цієї обставини у кожному конкретному випадку.
Згідно з ч. 3-5 статті 80 КПК України, заява про відвід може бути заявлена як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заява про відвід під час досудового розслідування подається одразу ж після встановлення підстав для такого відводу. Відвід повинен бути вмотивованим.
Вмотивованість відводу означає спроможність представлених заявником аргументів обґрунтувати сумніви у неупередженості слідчого, можливість впливу вказаних факторів (підстав) на об`єктивну можливість/неможливість його участі в цьому кримінальному провадженні.
Будь-який учасник кримінального провадження може не погоджуватися з вчиненими діями або постановленими рішеннями слідчого і оцінювати їх з огляду свого процесуального статусу і власного процесуального інтересу. Однак тлумачення таких дій і рішень у сенсі підстав для відводу має базуватися не лише на власному переконанні в їх умисній необ`єктивності, а й на фактичних обставинах, за допомогою яких відповідні обставини стануть очевидними і для слідчого судді, який розглядає заяву про відвід.
Так, слідчим суддею, в межах дослідження та оцінки фактів, що повідомлені адвокатом, та які випливають із досліджених матеріалів, не встановлено будь-якої особистої зацікавленості слідчого або його упередженості в розумінні п. 3 ч. 1 ст.77 КПК України.
Доводи захисту зводяться до оспорювання підстав здійснення слідчим його процесуальних повноважень, його професійної компетенції, тлумачення норм КПК України, тощо.
Слідчий суддя вважає, що, доводи, наведені в обґрунтування заяви про відвід, не можуть слугувати підставою для відводу, оскільки сам по собі факт неправильного проведення досудового розслідування, або необґрунтовані відмови у задоволенні заявлених стороною захисту клопотань, що на думку заявника мало місце, не свідчить про упередженість слідчого.
Крім того, варто зазначити, що сторона кримінального провадження у випадку незгоди із рішеннями, прийнятими слідчого, діями чи бездіяльністю останнього, вправі реалізувати гарантовані чинним КПК України механізми оскарження. Сторона кримінального провадження не може заявити відвід прокурору лише з підстав незгоди з процесуальними рішеннями чи діями слідчого під час досудового розслідування кримінального провадження.
З урахуванням викладеного, на думку слідчого судді, заявлений відвід містить лише оціночні судження щодо дій слідчого та не містить об`єктивно підтверджених даних про існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості або особистій заінтересованості старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_4 , що виключають його участь у даному кримінальному провадженні, натомість, доводи підозрюваного ґрунтуються переважно на припущеннях та зводяться до оцінки здійснення слідчим своєї професійної діяльності щодо досудового розслідування у кримінальному провадженні, тоді як сама по собі незгода сторони захисту із процесуальними діями та прийнятими слідчим процесуальними рішеннями не є такими даними.
Крім того, такі аргументи можуть бути заявлені стороною захисту під час розгляду кримінального провадження по суті, де здійснюється фактична перевірка досліджених доказів на предмет їх належності та допустимості.
Професійна компетенція слідчого, а також тлумачення норм кримінального процесуального кодексу не належить до повноважень слідчого судді при розгляді заяви про відвід.
З огляду на вищенаведене, враховуючи, що заявником не доведено, з посиланням на докази, підстав заінтересованості або обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_4 в результатах даного кримінального провадження, і судом таких не встановлено, тому, із врахуванням вимог статті 80 КПК України, згідно з якою відвід повинен бути вмотивованим, слідчий суддя дійшов до висновку, що підстави для задоволення заяви адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 про відвід старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_4 відсутні.
Таким чином, заява задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 80, 81, 92 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 25.09.2025.

Повний текст ухвали виготовлено 26.09.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1