У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні-прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Михайлівка Полтавського району Полтавської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч.1 ст.114-1 КК України, по матеріалам досудового розслідування № 0000382, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 15.12.2025 року, -

В С Т А Н О В И В:

19.12.2025 року слідчий звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , яке мотивує тим, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; може продовжити вчинення кримінального правопорушення, у якому він підозрюється або вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, з підстав, викладених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник заперечили проти задоволення вказаного клопотання, вважаючи підозру необгрунтованою, а ризики недоведеними.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходжу до такого висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

23.09.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 28 ч.1 ст.114-1КК України.

24.09.2025 ухвалою Шевченківського районного суду м. Полтави до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави до 20.11.2025.

13.10.2025 ухвалою Полтавського апеляційного суду апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 24.09.2025 щодо застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без зміни.

17.11.2025 ухвалою Шевченківського районного суду м. Полтави продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування до 23.12.2025.

18.12.2025 за наслідками проведеного досудового розслідування на адресу Шевченківського районного суду м. Полтави направлено обвинувальний акт з відповідними додатками.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження.

Ознайомившись з матеріалами справи, приходжу до висновку, що в ній містяться достатні дані, які переконують у тому, що підозрюваний міг вчинити інкримінований йому злочин, через можливість визнання винуватим та призначення покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, підозрюваний може переховуватися від досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Тобто, задовольняючи клопотання, суд враховує не лише тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , а його поведінку, спосіб життя, характеристику особи, а тому інший більш м`який запобіжний захід не взмозі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

З урахуванням викладеного, вважаю, що ризики, визначені ст.177 КПК України не змінилися, а тому суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого та необхідність продовження щодо підозрюваного строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 176-179, 182-183, 193-194,197 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 19 лютого 2026 року, включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено судом 22 грудня 2025 року о 15 годині 55 хвилин.