Справа №337/339/25
Номер провадження 1-кп/337/215/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 рокум. Запоріжжя

Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.5 ст. 361, ч.4 ст.185, ч.1 ст.209 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.5 ст. 361, ч.4 ст.185, ч.1 ст.209 КК України, за яким на теперішній час триває дослідження доказів з боку обвинувачення, а саме: дослідження письмових доказів, оскільки з неможливістю забезпечення стороною обвинувачення свідків постановлений раніше порядок дослідження доказів по справі був змінений у судовому засіданні 26.11.2025 року.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на існування ризиків у вигляді незаконного впливу на свідків та можливості переховуватися від суду, які були встановленні судом раніше та не втратили своєї актуальності наразі, посилаючись на неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, зважаючи на данні його особи та обставини скоєння інкримінованих кримінальних правопорушень.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 просить задовольнити клопотання, заявлене прокурором.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечив проти продовження йому строку тримання під вартою, просить змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт за місцем мешкання його тітки, яка раніше допитувалася у судовому засіданні та надавала усі наявні у неї документи, наразі вона працює, тому не мала можливості прийти до судового засідання. Тітка готова надавати йому фінансову допомогу, про що зазначала суду раніше.

Захисник підтримав доводи свого підзахисного.

Прокурор та представник потерпілого за клопотанням обвинуваченого заперечили, зазначивши, що неможливість обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем мешкання тітки обвинуваченого була зазначена судом в попередніх ухвалах, натомість станом на сьогодні не надано згоди осіб на обрання домашнього арешту за їхньою адресою, бажання надавати фінансову допомогу та відповідне утримання обвинуваченому , а також документи, підтверджуючі права власності на житло.

Вислухавши думку учасників провадження, суд приходить до наступних висновків.

Клопотання прокурора відповідає вимогам ч.3 ст.199 КПК України, оскільки містить всі необхідні відомості, передбачені кримінальним процесуальним законодавством, зокрема, викладення доводів. що свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, вони виправдовують продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Зокрема, з наданих суду матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені тяжких та особливо тяжких злочинів, свою провину за якими спростовує, наразі триває дослідження доказів з боку обвинувачення на підтвердження його провини у вчиненні зазначених злочинів. При цьому обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення корисних злочинів, судимість за які не погашена, відбував покарання в місцях позбавлення волі, не одружений, дітей на утриманні не має, до тримання під вартою не працював до взяття під варту не мав жодного джерела постійного доходу, не мав та не має постійного місця мешкання у м. Запоріжжі, має реєстрацію на території, яка наразі є окупованою, статусу внутрішньо-переміщеної особи не оформив. Жодного доказу, який би унеможливлював застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суду не надано.

При цьому, суд на своє глибоке переконання, вважає обґрунтованими доводи прокурора, що на даній стадії судового провадження ризик у вигляді переховування від суду, обумовлений ймовірністю призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 15 років, своєї актуальності на теперішній час не втратив , оскільки обсяг обвинувачення не зменшений. Також існує і раніше встановлений судом ризик впливу на недопитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , про допит яких прокурором було заявлено клопотання та які за доводами сторони обвинувачення є знайомими ОСОБА_5 , давали викривальні покази на досудовому слідстві, а тому їх покази є суттєвими для доведення його провини в інкримінованих кримінальних правопорушеннях. Від допиту зазначених свідків прокурор не відмовився.

Таким чином, зважаючи на викладене, суд вважає, що ризики, які існували на момент вирішення судом питання щодо продовження дії ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановлені попередніми ухвалами суду не зменшились, отже для забезпечення судового провадження слід продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на домашній арешт задоволенню не підлягає, при цьому суд враховує, що неможливість застосування домашнього арешту обвинуваченому за місцем мешкання тітки обвинуваченого ОСОБА_12 , була предметом ретельного розгляду у судовому засіданні 20 серпня 2025 року та відображена в ухвалі суду, постановленої у даному судовому засіданні, в якій судом було звернуто увагу сторони захисту на ненадання суду доказів на підтвердження родинних відносин між обвинуваченим ОСОБА_5 та допитаним свідком ОСОБА_12 , а також правовстановлюючих документів на будинок АДРЕСА_1 (за адресою якого обвинувачений та його захисник вважають за можливе застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту), а також доказів на підтвердження того, що інші особи не мають жодного права на цей будинок, та їхні права при цьому не будуть порушені. При цьому у даному судовому засіданні обвинуваченим та його захисником взагалі не надано доказів щодо волевиявлення ОСОБА_12 в частині забезпечення обвинуваченого житлом та його фактичного утримання на час розгляду клопотання.

Отже, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора та відмову у задоволенні клопотанні захисту.

Керуючись ст.ст. 177,183, 196, 206, 333 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк дії ухвали визначити до 31 січня 2026 року, включно.

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт - відмовити.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» та начальнику Державної установи «Дніпровська установа відбуття покарань (№4)» для виконання.

Обвинуваченому, прокурору та захиснику копію ухвали вручити в залі суду.

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1