Номер справи 703/6773/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у задоволенні клопотання прокурора

про закриття кримінального провадження

20 жовтня 2025 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0006146 від 25 травня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06 жовтня 2025 року до суду від Смілянської окружної прокуратури надійшло клопотання прокурора ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0006146 від 25 травня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, на підставі п.3-1 ч.1, п.1-1 ч.2 ст.284 КПК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Клопотання обґрунтовує тим, що в провадженні слідчого відділення відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області перебуває кримінальне провадження №0006146 від 25 травня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

У ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що в період часу з січня 2016 року до 05 травня 2016 року невстановлена особа на СТО в с. Костянтинівка Смілянського району Черкаської області незаконно заволоділа майном ОСОБА_4 , а саме автомобілем «Мітцубісі Паджеро», н.з. НОМЕР_1 , 1986 року випуску, білого кольору, вартістю 4000 доларів США (ЄО 38382).

У ході слідства було допитано в якості потерпілого ОСОБА_4 , який підтвердив вищевказані обставини вчинення щодо нього кримінального правопорушення та заявив, що дійсно невідома особа заволоділа його майном на СТО в с. Костянтинівка та заподіяла йому матеріальної шкоди.

У ході слідства було допитано в якості свідка ОСОБА_5 , який повідомив, що син ОСОБА_4 продав йому вказаний автомобіль, про що написав розписку.

Разом з тим, у порядку ст.40 КПК України, органом досудового розслідування неодноразово скеровувались доручення, адресовані працівникам сектору кримінальної поліції відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області. На їх виконання було проведено ряд оперативно-розшукових заходів, направлених на встановлення осіб, причетних до скоєння незаконного заволодіння транспортним засобом, а також місцезнаходження встановлення викраденого майна. Однак, ініційовані та проведені заходи результату по встановленню осіб, причетних до скоєння незаконного заволодіння транспортним засобом не дали, інформації, яка б заслуговувала на оперативний інтерес, не здобуто.

Отже, у ході слідства вжито всіх заходів для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження та вичерпано можливості для встановлення особи, причетної до скоєння кримінального правопорушення.

Станом на дату звернення із зазначеним клопотанням до суду, жодній особі в кримінальному провадженні про підозру не повідомлялось.

Санкцією ч.1 ст.289 КК України, якою визначені ознаки складу кримінального правопорушення, що розслідується в межах кримінального провадження №0006146 від 25 травня 2016 року, передбаченого покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років.

За таких обставин розслідуване кримінальне правопорушення, згідно з положеннями ст.12 КК України, є нетяжким злочином.

Відповідно до положень п.3 ч.1 ст.49 КК України строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинений злочин складає п`ять років.

Враховуючи вищевикладене, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинений злочин сплив 27 травня 2021 року.

Таким чином, навіть у випадку встановлення осіб, винних у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, такі особи підлягатимуть звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, у зв`язку з чим прокурор звернувся до суду з даним клопотанням.

Прокурор Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій просив розгляд клопотання провести без його участі, клопотання підтримує та просить його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Потерпілий ОСОБА_4 у судове засідання призначене для розгляду клопотання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином.

У відповідності до ч.4 ст.107 КПК України, розгляд клопотання здійснюється без фіксування за допомогою технічних засобів.

Суддя, врахувавши позицію прокурора, яка викладена у його заяві, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0006146 від 25 травня 2016 року внесені 26 травня 2016 року за фабулою, яка зазначена прокурором у клопотанні з правовою кваліфікацією ч.1 ст.289 КК України.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.289 КК України, кримінальна відповідальність за даною частиною статті настає у разі незаконного заволодіння транспортним засобом.

Як вбачається з матеріалів клопотання, в ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні органом досудового розслідування проведено слідчі дії, а саме: прийнято заяву про вчинене кримінальне правопорушення; проведено допитано потерпілого та свідків; відібрано пояснення у свідка; отримано копію розписки про продаж транспортного засобу.

Відповідно до п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно п.1-1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті.

Відповідно до абз.4 ч.4 ст.284 КПК України, закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Вказані норми КПК України пов`язують можливість закриття кримінального провадження судом виключно із наявністю одночасно двох умов: не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Разом з тим, як вбачається з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 26 травня 2016 року, ОСОБА_4 повідомив працівників поліції про те, що 05 травня 2016 року виявив зникнення власного автомобіля «Міцубісі-Універсал-В2, д.н.з. НОМЕР_1 , з території СТО за адресою: Черкаська область, Смілянський район, с. Костянтинівка.

Згідно протоколу допиту потерпілого ОСОБА_4 від 27 травня 2016 року, останній зазначив, що 17 листопада 2015 року він придбав по довіреності автомобіль «Мітцубісі Паджеро», білого кольору, 1986 року випуску, н.з. НОМЕР_1 , та почав ним користуватися. В січні 2016 року він вирішив провести ремонтні роботи вищевказаному автомобілю, а оскільки в м. Києві дані роботи для нього були б набагато дорожче, він вирішив роботи проводити за межами м. Києва і 28 січня 2016 року він переправив даний автомобіль разом з документами в с. Костянтинівка Смілянського району Черкаської області на СТО, розташоване в центрі міста. Телефонів для зв`язку з ними він не брав, документів вони йому не надавали. Вартість ремонтних робіт вони йому пообіцяли вказати до 01 квітня 2016 року, як домовлялися. У вказаний день він не приїхав, а зміг лише 05 травня 2016 року і звернувшись до працівників вищевказаного СТО за отриманням рахунку та щоб забрати автомобіль з документами, але йому повідомили, що його автомобіля не має, і пояснити, де він знаходиться не змогли. Крім того, вони повідомили, що шукати його вони не мають наміру. Де на даний час знаходиться автомобіль, він не знає.

Однак, відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_6 від 07 березня 2017 року, останній є фізичною особою-підприємцем та надає послуги з ремонту автомобілів в АДРЕСА_1 , де у нього СТО. 27 січня 2016 року до його сервісу приїхав чоловік ,який представився ОСОБА_7 , та запропонував придбати у нього автомобіль Mitsubishi Pajero, д.н.з. НОМЕР_1 , 1986 року випуску. Даного чоловіка він раніше не знав та ніколи не бачив. Він оглянув автомобіль та запропонував йому 1000 доларів США, оскільки автомобіль був у несправному стані, не працював двигун та задній міст. ОСОБА_8 погодився на його умови та надав йому для огляду свідоцтво про реєстрацію на автомобіль та доручення, виписане на його батька. Він помітив, що у свідоцтві про реєстрацію є позначка «Дублікат» та запитав у ОСОБА_8 про це. Останній зателефонував до батька та запитав про зазначену позначку, після чого йому пояснили, що документи на даний автомобіль втрачалися та відновлювались. Після цього він надав ОСОБА_9 завдаток в сумі 400 доларів США та вони домовилися, що завтра він віддасть йому решту грошей та забере автомобіль. 28 січня 2016 року до нього знову приїхав ОСОБА_7 , він дав йому решту грошей в сумі 600 доларів та він, за погодженням батька, написав йому розписку про продаж автомобіля. Ним було відремонтовано даний автомобіль та він хотів його переоформити на себе. Зателефонував до ОСОБА_10 з проханням надати йому доручення, однак він повідомив, що після розмови з батьком вони вирішили, що продали йому автомобіль дуже дешево та просили в нього ще 1000 доларів США. Також запевняли, якщо він не виплатить їм кошти, то вони звернуться до поліції по факту незаконного заволодіння транспортним засобом. Крім того, останні йому погрожували фізичною розправою. Після цього даний автомобіль він прожав невідомому чоловіку, його імені він не знає. Документів ніяких не оформлювали. Де на даний час автомобіль йому невідомо.

Як вбачається з копії розписки від 28 січня 2016 року, ОСОБА_7 , серія паспорта НОМЕР_2 , ід. код НОМЕР_3 , продав автомобіль Mitsubishi Pajero, д.н.з. НОМЕР_1 , 1986 року випуску, громадянину ОСОБА_6 , взявши за автомобіль суму в розмірі 600 доларів США. Претензій не має.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_11 від 01 червня 2016 року, останній 28 січня 2016 року близько 10 години перебував на території шино монтажу с. Костянтинівка по вул. Насонова, 1А. В цей час на території перебував автомобіль Mitsubishi Pajero, д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору. Громадянин ОСОБА_7 , який користування автомобілем за дорученням продав цей автомобіль громадянину ОСОБА_6 за 600 доларів. Гроші в сумі 600 доларів США були передані громадянину ОСОБА_7 громадянином ОСОБА_6 , про що була написана розписка громадянином ОСОБА_7 та були передані документи на автомобіль, а саме свідоцтво про реєстрацію та доручення, за згодою двох сторін без жодних моральних чи фізичних утисків.

Таким чином, за результатами проведених слідчих дій у кримінальному провадженні №0006146 від 25 травня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, встановлено осіб, які ймовірно причетні до вчинення зазначеного правопорушення, у разі, якщо таке правопорушення мало місце, однак жодній з таких осіб не повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а також не проведно всіх необхідних слідчих та процесуальних дій, за результатами яких можливо прийти до висновку про наявність або відсутність як події кримінального правопорушення, так і наявність або відсутність в діях ОСОБА_12 або ОСОБА_6 складу кримінального вказаного правопорушення.

Суд вважає, що використання органом досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» та введена в дію 17 жовтня 2019 року, як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження №0006146 від 25 травня 2016 року шляхом закриття судом на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, суперечить завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України.

Суд може прийняти рішення про закриття кримінального провадження у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за умови, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення (п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України). У випадку, коли досудовим розслідуванням встановлено осіб, які ймовірно причетні до зазначеного правопорушення, то суд не може закривати кримінальне провадження на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України. Такого висновку прийшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду за результатами розгляду справи №397/42/20.

Таким чином, у даному випадку закриття кримінального провадження можливо лише в зв`язку з встановленням органом досудового розслідування відсутності події кримінального правопорушення або відсутності в діях осіб чи особи, які ймовірно причетна до вчинення кримінального правопорушення, його складу, або з інших передбачених КПК України, за виключенням закриття його судом на підставі п.3-1 ч.1 та п.1-1 ч.2 ст.284 КПК України.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.12, 49, 289 КК України, ст.107, 284, 369, 372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0006146 від 25 травня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження, після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Головуючий ОСОБА_1