Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/707/25 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 404/5640/25 Доповідач в колегії апеляційного суду
Категорія 289 (215-3) І ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2025 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому матеріали кримінального провадження №0002910 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Фортечного районного суду м. Кропивницького від 26 вересня 2025 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кіровограда, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, фізичної особи-підприємця, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просить вирок місцевого суду змінити, перекваліфікувавши дії обвинуваченого з ч.1 ст.289 КК України на ч.1 ст.190 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Свої вимоги обґрунтовує тим, що висновки районного суду про те, що заздалегідь, до отримання автомобіля в оренду, ОСОБА_9 мав намір незаконно заволодіти та перепродати авто, не відповідають матеріалам провадження та дослідженим судом доказам. Так, намір на передачу автомобіля іншій особі та отримання грошей у ОСОБА_9 виник вже після того, як він отримав автомобіль, який належить ОСОБА_10 в оренду. Вказані обставини жодним чином не спростовані районним судом і повністю протирічать висновкам суду про виникнення умислу до отримання автомобіля в оренду. Крім того, поза належної уваги суду залишилося те, що автомобіль засудженому передав власник відповідно до договору оренди з можливістю його експлуатації за цільовим призначенням. І цей автомобіль перебував у засудженого на законних підставах. Також ОСОБА_9 власником було добровільно передано реєстраційні документи на автомобіль та ключі від нього. Цих обставин ніхто з учасників кримінального провадження не заперечував. Отже, обвинувачений протиправно або поза волею власника не вилучав автомобіль, а отримав його в тимчасове користування на підставі договору оренди, після чого транспортний засіб перебував у нього за згодою власника на законних підставах. Проте, згодом ОСОБА_9 , не маючи права розпоряджатися цим автомобілем, таємно від власника продав його та отримав за нього гроші. Викладені обставини свідчать про те, що засуджений не може бути суб`єктом злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, оскільки він мав право на користування належним потерпілій автомобілем, однак може бути суб`єктом злочину проти власності. Тому, з урахування викладеного та приймаючи до уваги, що вартість автомобіля менше ніж сума значної шкоди, передбаченої приміткою до ст. 185 КК України вважає, що скоєне ОСОБА_9 слід кваліфікувати за ст. 190 ч.1 КК України та призначити йому покарання в межах санкції вказаної статті. При цьому, при призначенні покарання слід врахувати, що ОСОБА_9 раніше не судимий, займається суспільно-корисною працею, позитивно характеризується та має постійне місце проживання, завдана матеріальна шкода повністю відшкодована та автомобіль повернутий власнику, в зв`язку з чим останній претензій не має.

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним за те, що він в жовтні 2024 року з використанням мережі Інтернет, на сайті https://www.olx.ua, знайшов оголошення про надання в оренду автомобіля «DACIA SANDERO», 2009 року випуску, синього кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , належний ОСОБА_11 .

В подальшому 03.11.2024, близько 15-00 год., ОСОБА_6 , перебуваючи біля будинку № 27, по вулиці Тихій в місті Кропивницькому, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, вводячи в оману власника вищезазначеного транспортного засобу - ОСОБА_11 , усно домовився з ним про передачу йому вказаного автомобіля в тимчасове користування за грошову оплату в сумі 2600 грн. щотижня. Після цього, ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_10 автомобіль «DACIA SANDERO», 2009 року випуску, синього кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_3 , а також ключі від нього, не маючи дійсного наміру на платне тимчасове користування транспортним засобом та виконання взятих зобов`язань, заволодівши у вказаний спосіб транспортним засобом шляхом обману.

04.11.2024, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, заволодівши вищевказаним транспортним засобом, запевнив свого знайомого ОСОБА_12 , який не був обізнаний про протиправні дії ОСОБА_6 про тимчасову належність йому автомобіля «DACIA SANDERO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та попросив надати йому допомогу щодо продажу вказаного транспортного засобу. В подальшому, 04.11.2024, точного часу не встановлено, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_12 прибули до ресторану «MacDonalds», по вулиці Гетьмана Мазепи, 23 в місті Олександрія Кіровоградської області, де ОСОБА_12 за дорученням ОСОБА_6 продав автомобіль «DACIA SANDERO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/112-24/14732-АВ від 23.12.2024 становить 141 489 грн. 93 коп., громадянину ОСОБА_13 , а також передав йому свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та ключі від нього.

Таким чином, ОСОБА_6 незаконно заволодів та розпорядився автомобілем «DACIA SANDERO», 2009 року випуску, синього кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_14 матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Заслухавши доповідача, в дебатах обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який просив вирок суду залишити без зміни, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження і підтверджуються наявними доказами, в їх сукупності.

Доводи апеляційної скарги захисника про неправильну кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 289 КК України по епізоду незаконного заволодіння транспортним засобом потерпілого ОСОБА_11 та необхідність перекваліфікації на ч. 1 ст. 190 КК України, суперечать змісту кримінального закону.

Так, як слідує із пояснень потерпілого ОСОБА_11 у судовому засіданні суду першої інстанції, в жовтні 2024 року він, маючи у власності автомобіль «DACIA SANDERO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , розмістив оголошення про надання його в оренду. В подальшому, за номером мобільного телефону, вказаним у оголошенні, йому зателефонував ОСОБА_6 , який повідомив, що він зацікавлений у тому, щоб орендувати, належний йому транспортний засіб, після чого вони домовились про зустріч з метою огляду ОСОБА_6 вказаного автомобіля. Наступного дня, в ході зустрічі, ОСОБА_6 сів за кермо транспортного засобу «DACIA SANDERO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , проїхав певну відстань та повідомив, що його повністю влаштовує даний автомобіль для взяття його в оренду. Після цього ОСОБА_6 віддав йому передплату, а він в свою чергу передав йому в користування транспортний засіб. Вказав, що за договором оренди оплата за користування транспортним засобом була фіксованою, розрахунок мав відбуватися в сумі 2600 гривень кожного тижня. Наступного дня, близько 13-00 години, на його телефонний номер надійшов дзвінок від раніше невідомого йому чоловіка, який повідомив, що він є представником автомобільного майданчика з Дніпропетровської області, та розповів, що ним було придбано автомобіль «DACIA SANDERO», власником якого він значиться, а також запитав, чи не бажає він перереєструвати зазначений транспортний засіб. На це він повідомив, що він є власником вказаного автомобіля, і його придбання без його відома є неможливим. Далі він зателефонував ОСОБА_6 та запитав у нього, де він знаходиться, на що той відповів, що перебуває в місті Олександрія Кіровоградської області у власних справах. На його запитання, чи здійснював він продаж належного йому транспортного засобу, ОСОБА_6 повідомив, що не відчужував будь-кому автомобіль, орендований у нього. Після цього він повідомив ОСОБА_6 , щоб той повертався у місто Кропивницький, на що він погодився. Разом з тим, від того часу телефон ОСОБА_6 був постійно вимкненим, в жодних мессенджерах він не з`являвся, автомобіль не повернув. Наступного дня він поїхав до будинку, за яким було зареєстровано місце проживання ОСОБА_6 , по АДРЕСА_3 , де дізнався, що останній за вказаною адресою не проживає протягом тривалого часу. В подальшому він звернувся до поліції із заявою про вчинене кримінальне правопорушення. Вказав, що впізнає в судовому засіданні ОСОБА_6 як особу, яка, взявши в оренду належний йому транспортний засіб, здійснила його продаж. Впевнений у тому, що ОСОБА_6 є саме тим чоловіком, який вчинив вказані дії, з огляду на наявність в нього фотознімка його паспорту.

Судом першої інстанції також було допитано свідка ОСОБА_12 , який пояснював, що є діючим військовослужбовцем, а у вільний від служби час займається продажем транспортних засобів. До продажу автомобіля марки «DACIA SANDERO» з ОСОБА_6 знайомий не був. Так, до нього зателефонував ОСОБА_6 та запропонував реалізувати зазначений автомобіль, при цьому не повідомив, що транспортний засіб орендований. Він погодився на продаж зазначеного транспортного засобу, оскільки його дружина на той час була вагітна і його родина потребувала коштів. Домовившись про зустріч біля нового автовокзалу в м. Кропивницький, він оглянув автомобіль та впізнав, що він належить його знайомому ОСОБА_11 , який здає транспортні засоби в оренду, у тому числі для здійснення таксомоторних перевезень. На його зауваження про те, що йому відомо, хто є власником автомобіля, ОСОБА_6 відповів, що це його питання з ОСОБА_11 . У зв`язку з чим, він для себе зробив висновок, що ОСОБА_11 може мати певні боргові зобов`язання перед ОСОБА_6 . Після цього, він поїхав додому, переодягнувся у військову форму та разом із ОСОБА_6 вирушив до м. Олександрія Кіровоградської області. Зазначив, що умисно перевдягнувся у військову форму, оскільки мав підозру, що із продажем автомобіля можуть виникнути певні проблеми. Це зумовлювалося тим, що ОСОБА_11 мав у розпорядженні транспортні засоби у гіршому стані, тоді як запропонований для продажу автомобіль був у доволі хорошому стані. На шляху до міста Олександрія Кіровоградської області за кермом вказаного транспортного засобу перебував ОСОБА_6 . Прибувши до м. Олександрія Кіровоградської області вони зупинились на паркувальному майданчику біля закладу громадського харчування «MacDonalds», де ОСОБА_6 передав йому ключі та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу. Під час його зустрічі з покупцями автомобіля, ОСОБА_6 присутній не був. Після огляду транспортного засобу покупці передали йому грошові кошти (суму не пам`ятає), а він, у свою чергу, передав їм автомобіль, ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Надалі, скориставшись сервісом «BlaBlaCar», він повернувся до м. Кропивницький, тоді як ОСОБА_6 повертався окремо. За послуги, надані при продажу транспортного засобу, він отримав від ОСОБА_6 грошову винагороду у розмірі 1500 гривень.

Із пояснень свідка ОСОБА_13 в суді першої інстанції вбачається, що він займається купівлею-продажем транспортних засобів, у зв`язку з чим розміщує відповідні оголошення на онлайн-платформі «OLX». Щодо обставин появи у нього на реалізації автомобіля марки «DACIA SANDERO» зазначив, що невідомий йому чоловік (дані якого він не пам`ятає за плином часу) зателефонував йому та запропонував придбати у нього зазначений транспортний засіб, повідомивши, що власник транспортного засобу перебуває у лавах Збройних Сил України та його контакти будуть надані для оформлення документів. Також було зазначено, що продаж автомобіля здійснюється у зв`язку з потребою у придбанні повнопривідного транспортного засобу. Зустріч щодо придбання автомобіля відбулася у місті Олександрія Кіровоградської області. Там, його чекав чоловік середнього зросту, повної статури вдягнутий у воєнну форму, який передав йому автомобіль «DACIA SANDERO» (синього кольору), ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу в обмін на грошові кошти у сумі 1700 доларів США. Надалі, він разом із водієм виїхав до міста Кам`янське Дніпропетровської області, де перепродав зазначений автомобіль за 1850-1900 доларів США. Наступного дня, він намагався зателефонувати до особи з якою домовлявся про продаж автомобіля, з метою отримання контактів власника, однак зв`язатися з нею не зміг. Після цього, йому зателефонували працівники поліції та повідомили, що автомобіль «DACIA SANDERO» був орендований та у подальшому незаконно відчужений.

Колегією суддів підстав для недовіри або сумнівів щодо особи потерпілої та свідків, а також правдивості та об`єктивності їх пояснень, не встановлено. Надані пояснення є послідовними, логічними, суттєвих розбіжностей між собою не мають і є такими, що повністю узгоджуються з іншими доказами дослідженими у суді першої інстанції, зокрема:

- протоколом огляду місця події від 07.11.2024 з фототаблицею до нього, під час якого було оглянуто відкриту ділянку місцевості по вулиці Тихій, між будинками № 24 та № 25 в місті Кропивницькому. В ході проведення огляду ОСОБА_11 вказано на місце передання автомобіля «DACIA SANDERO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_6 в користування (а.п. 20-23, т. 1);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.11.2024, під час якого ОСОБА_11 впізнав обвинуваченого ОСОБА_6 , як особу, яка 03.11.2024, перебуваючи біля будинку № 27, по вулиці Тихій в місті Кропивницькому, взяла в оренду належний йому транспортний засіб «DACIA SANDERO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , після чого продала зазначений автомобіль без його на це згоди (а.п. 33-37, т. 1);

- скрін-шотом повідомлення, надісланого ОСОБА_11 ОСОБА_6 , який був долучений потерпілим в ході його допиту 19.11.2024, за змістом якого ОСОБА_6 повідомив, що автомобіль ОСОБА_11 знаходиться в місті Запоріжжі, після чого попросив його забрати вказаний транспортний засіб у зазначеному місті, за що він віддячить йому, якщо в нього не виникне труднощів, пов`язаних із даною ситуацією (а.п. 30, т. 1);

- протоколом перегляду відеозапису від 25.11.2024, під час якого було оглянуто оптичний диск, на якому містились відеозаписи, отримані з камер відеоспостереження «Безпечне місто» в ході зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 22.11.2024. Так, вказаними відеозаписами зафіксовано, що 04.11.2024, о 13-27 год., автомобіль «DACIA SANDERO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався перехрестям, на якому організовано круговий рух, поблизу готелю «Аерополь» в місті Кропивницькому, після чого, о 14-25 год., рухався вулицею Короленка в місті Кропивницькому (повз «Льотну академію Національного авіаційного університету»). В подальшому, 04.11.2024, о 15-18 год., вказаний транспортний засіб знову здійснив рух перехрестям, на якому організовано круговий рух, поблизу готелю «Аерополь» в місті Кропивницькому, після чого, о 15-28 год., рухався вулицею Короленка в місті Кропивницькому (повз «Льотну академію Національного авіаційного університету»), та о 16-24 год., прибув до міста Олександрія в Кіровоградській області (а.п. 115-119, т. 1);

- протоколом перегляду відеозапису від 26.11.2024, під час якого було оглянуто оптичні диски, на яких містились відеозаписи, отримані з камер відеоспостереження ресторану «MacDonalds», по вулиці Гетьмана Мазепи, 23 в місті Олександрія Кіровоградської області, в ході зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 25.11.2024. Так, вказаними відеозаписами зафіксовано, що 04.11.2024, о 16-32 год., на паркувальний майданчик ресторану «MacDonalds» заїхав автомобіль «DACIA SANDERO», із водійського сидіння якого вийшов ОСОБА_6 , який попрямував в бік ресторану. При цьому з боку пасажирського сидіння вказаного транспортного засобу вийшов ОСОБА_12 , одягнутий у військову форму, який деякий час перебував біля транспортного засобу, після чого також попрямував до приміщення ресторану «MacDonalds». В подальшому, о 16-35 год., до приміщення ресторану «MacDonalds» увійшов ОСОБА_6 та попрямував в напрямку вбиральні, після чого, о 16-41 год., до вказаного приміщення увійшов і ОСОБА_12 , який підійшов до каси ресторану та зробив замовлення. Після цього, о 16-40 год., на паркувальний майданчик ресторану «MacDonalds» заїхав автомобіль «BMW», із якого вийшли ОСОБА_13 та невстановлена особа чоловічої статі, які одразу попрямували до автомобіля «DACIA SANDERO», на якому попередньо приїхали ОСОБА_6 та ОСОБА_12 . Після цього ОСОБА_12 , отримавши телефонний дзвінок, о 16-42 год., залишив приміщення ресторану та вийшов на паркувальний майданчик, де, зустрівшись із ОСОБА_13 та іншою особою чоловічої статі, був присутнім під час огляду ними автомобіля «DACIA SANDERO» Далі, о 16-43 год., ОСОБА_12 повернувся до ресторану, де біля вхідних дверей зустрівся із ОСОБА_6 , який виходив із зазначеного приміщення. Після цього ОСОБА_6 пішов у напрямку ТЦ «Торговий дім», а ОСОБА_12 , забравши замовлення, повернувся до автомобіля «DACIA SANDERO», де перебували ОСОБА_13 із невстановленою особою. В подальшому, о 17-00 год., ОСОБА_12 попрощався із останніми та також пішов у напрямку ТЦ «Торговий дім», а ОСОБА_13 разом із невстановленою особою чоловічої статі, о 17-21 год., сівши за кермо автомобілів «BMW» та «DACIA SANDERO» залишили територію паркувального майданчику (а.п. 125-137, т. 1);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.11.2024, під час якого ОСОБА_15 впізнала ОСОБА_6 , як особу, яка 04.11.2024 користувалась її послугами як водія таксі, зокрема щодо його перевезення з міста Олександрія Кіровоградської області в місто Кропивницький, за що розрахувався грошовими коштами в сумі 1200 грн. (1000 грн. готівкою та 200 грн. шляхом перерахунку на її картковий рахунок) (а.п. 106-112, т. 1);

- скрін-шотами з мобільного телефону водія служби таксі ОСОБА_15 , які були долучені останньою в ході її допиту 21.11.2024, з яких вбачається, що 04.11.2024, о 18-14 год., на її телефонний номер з телефону, яким користується ОСОБА_6 , НОМЕР_4 , надходив виклик, після чого цього ж дня, о 19-22 год., на її картковий рахунок від ОСОБА_6 надійшло зарахування коштів в сумі 200 грн. (а.п. 105-106, т. 1);

- протоколом огляду місця події від 21.11.2024 з фототаблицею до нього, під час якого було оглянуто відкриту ділянку місцевості по проспекту Відродження, 7/2 в місті Кам`янському Дніпропетровської області. В ході проведення огляду на вказаній ділянці місцевості виявлено припаркований транспортний засіб «DACIA SANDERO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , біля якого знаходився ОСОБА_16 , який добровільно видав ключі від зазначеного автомобіля, з брелком, а також свідоцтво про реєстрацію, серії НОМЕР_3 . В подальшому автомобіль «DACIA SANDERO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , було вилучено та передано його власнику ОСОБА_11 на зберігання (а.п. 65-68, т. 1);

- скрін-шотами з платформи оголошень «OLX», які були долучені ОСОБА_16 в ході його допиту 21.11.2024, з яких вбачається, що на зазначеній платформі було розміщено оголошення про продаж автомобіля «DACIA SANDERO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , «за техпаспортом» за грошові кошти в сумі 2800 дол. США (а.п. 95-96, т. 1);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.11.2024, під час якого ОСОБА_16 впізнав ОСОБА_13 , як особу, яка 10.11.2024, близько 13-30 год., представившись на ім`я ОСОБА_17 , продала йому транспортний засіб «DACIA SANDERO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , за грошові кошти в сумі 2400 дол. США (а.п. 97-101, т. 1);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.11.2024, під час якого ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_12 , як особу, яка 04.11.2024, представившись на ім`я ОСОБА_18 , продала йому транспортний засіб «DACIA SANDERO», реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.п. 86-88, т. 1);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.11.2024, під час якого ОСОБА_12 впізнав обвинуваченого ОСОБА_6 , як свого знайомого на ім`я ОСОБА_19 , з яким вони раніше займались продажем автомобілів та за проханням якого він 04.11.2024 продав транспортний засіб «DACIA SANDERO», реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.п. 80-82, т. 1);

- протоколом отримання експериментальних зразків для проведення дослідження від 29.11.2025, згідно з яким у приміщенні слідчої кімнати Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області у ОСОБА_6 були відібрані зразки букального епітелію, які поміщено до паперового конверту та скріплено бирками (а.п. 113, т. 1);

- висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/112-24/15486-БД від 11.02.2025, відповідно до якого було встановлено генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_6 (а.п. 164-170, т. 1);

- протоколом обшуку від 19.05.2025 та відеофіксацією вказаної слідчої дії, під час проведення якого в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , було виявлено ОСОБА_6 , який значився як такий, що перебуває у розшуку. Крім того, в ході проведення обшуку виявлено та вилучено сім мобільних телефонів, три банківські картки, чотири коробки від мобільних телефонів та п`ятнадцять пакетів від sim-карток (а.п. 235-239, т. 1);

- протоколом огляду предметів від 20.05.2025, під час якого було оглянуто сім мобільних телефонів, три банківські картки, чотири коробки від мобільних телефонів та п`ятнадцять пакетів від sim-карток, які були виявлені та вилучені працівниками поліції 19.05.2025 року в ході проведення обшуку в приміщенні квартири АДРЕСА_2 (а.п. 246-255, т. 1);

- висновком судової транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/112-24/14261-АВ від 27.11.2024, відповідно до якого середня ринкова ціна автомобіля «DACIA SANDERO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на 03.11.2024 року становить 148580 гривень (а.п. 42-45, т. 1);

- висновком судової транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/112-24/14732-АВ від 23.12.2024, відповідно до якого ринкова вартість автомобіля «DACIA SANDERO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на 03.11.2024 становить 141489 гривень 93 копійки (а.п. 50-63, т. 1).

З огляду на викладене, виходячи з установлених фактичних обставин кримінального провадження, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч.1 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Доводи захисника обвинуваченого про те, що ОСОБА_6 не є суб`єктом злочину, передбаченого ст. 289 КК України з посиланням на постанову Верховного Суду від 05 березня 2020 року (справа № 755/16101/16-к, провадження № 51-3140км19) є безпідставними.

У цьому провадженні судом першої інстанції було достеменно встановлено, з чим погоджується і колегія суддів, що ОСОБА_6 отримав за усною домовленістю автомобіль від власника ОСОБА_11 03.11.2024 на умовах тимчасового платного користування, не маючи дійсних намірів на це, оскільки вже 04.11.2024 організував продаж автомобіля третім особам та отримав за це грошові кошти. При цьому, задля конспірації своїх дій ОСОБА_6 залучив військовослужбовця ОСОБА_12 , який використовуючи військову форму створював ілюзію у покупців, що власник автомобіля військовослужбовець, який не має можливості самостійно здійснити продаж. Ці факти свідчать про те, що умисел у обвинуваченого на заволодіння транспортним засобом потерпілого виник до моменту передачі автомобіля потерпілим обвинуваченому.

Так, відповідно до п. 1 примітки ст. 289 КК України відповідальність за незаконне заволодіння транспортним засобом настає за вчинене умисно, з будь-якою метою протиправного вилучення будь-яким способом транспортного засобу у власника чи користувача всупереч їх волі.

Суб`єктивна сторона цього злочину виражається в прямому умислі, який встановлюється з урахуванням фактичних обставин провадження.

Таке заволодіння може бути вчинене з будь-яких мотивів та з будь-якою метою, таємно чи відкрито, шляхом обману чи зловживання довірою, із застосуванням насильства чи погроз.

За таких обставин для правильної кваліфікації дій важливим є встановлення законності виникнення права особи на транспортний засіб у момент реалізації його іншій особі.

Тобто, якщо на момент заволодіння транспортним засобом особа не мала ні дійсного, ні уявного права на транспортний засіб і використала обман чи зловживання довірою як спосіб доступу до нього, то такі дії підлягають кваліфікації за ст. 289 КК («незаконне заволодіння транспортним засобом»), у якій при конкуренції норм, передбачених цією статтею та, наприклад, ст. 190 КК («шахрайство»), застосуванню підлягає ст. 289 КК як спеціальна норма кримінального закону, що має перевагу над загальною нормою кримінального закону, яка передбачає відповідальність за кримінальні правопорушення проти власності.

Тому для правильного вирішення питання щодо кваліфікації дій особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, визначальним є оцінка фактичних обставин кримінального правопорушення та доказів, якими вони підтверджуються, з яких суд установлює підстави отримання доступу до транспортного засобу, які, у тому числі, визначаються моментом виникнення умислу особи, а також об`єктивну сторону та інші ознаки кримінального правопорушення.

Та обставина, що потерпілий ОСОБА_11 добровільно віддав обвинуваченому ключі від автомобіля та документи на нього, не свідчить про правомірність дій ОСОБА_6 по відчуженню автомобіля.

Колегія суддів вважає, що місцевий суд обґрунтовано оцінив критично показання ОСОБА_6 про те, що він нібито не продавав орендований транспортний засіб, а лише залишив як тимчасову заставу для отримання коштів, з огляду на те, що вони повністю спростовуються доказами, які досліджені та перевірені судом під час судового розгляду по справі, в тому числі показаннями потерпілого ОСОБА_10 , який вказав, що ОСОБА_6 отримавши автомобіль марки «DACIA SANDERO» саме в оренду, без його відома реалізував його та перестав виходити на зв`язок, що і стало підставою звернення його до правоохоронних органів; показаннями свідка ОСОБА_13 , який зазначив, що він прибув до міста Олександрія Кіровоградської області саме з метою придбання автомобіля «DACIA SANDERO», який йому запропонував купити ОСОБА_6 , стверджуючи, що власник транспортного засобу перебуває у Збройних силах України та контакти якого для оформлення документів будуть надані пізніше; показаннями свідка ОСОБА_12 , який вказав, що здійснив продаж автомобіля марки «DACIA SANDERO» на прохання ОСОБА_6 . А після продажу транспортного засобу, обвинувачений ОСОБА_20 та свідок ОСОБА_21 повертались з міста Олександрія до міста Кропивницького окремо: обвинувачений на таксі, а ОСОБА_12 скористався сервісом «BlaBlaCar». Така поведінка також свідчить про прагнення ОСОБА_20 максимально відмежувати себе від факту незаконного продажу автомобіля потерпілого та приховати свою участь у злочині.

Отже, підстав для сумніву у спрямованості умислу ОСОБА_6 саме на незаконне заволодіння транспортним засобом, колегія суддів не вбачає.

Кваліфікація таких дій ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 190 КК України, як просить сторона захисту, виключається, оскільки існує спеціальна норма кримінального закону, яка захищає права власників транспортних засобів.

Аналогічна позиція викладена і в постанові Верховного Суду від 20.03.2024 справа № 533/352/21.

Таким чином, встановлені під час розгляду справи в суді першої інстанції обставини вчинення ОСОБА_6 злочину свідчать про те, що обвинуваченим вчинене саме незаконне заволодіння транспортним засобом, який належить потерпілому ОСОБА_11 , а тому його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 289 КК України. Відтак, доводи захисника з приводу перекваліфікації дій обвинуваченого на ч. 1 ст. 190 КК України, як шахрайство, тобто заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Отже, відповідно до установлених судами фактичних даних, обставини цих кримінальних проваджень відрізняються між собою, у зв`язку із чим постанова Верховного Суду від 05 березня 2020 року, на яку покликається захисник, не є релевантною.

Відповідає вимогам статті 65 КК України і призначене ОСОБА_6 судом першої інстанції покарання, розмір якого обраний з урахуванням характеру та ступеню тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ч.5 ст.12 КК України відноситься до не тяжкого злочину, даних про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, посередньо характеризується за місцем свого фактичного проживання, а також відсутність обставин, що обтяжують чи пом`якшують покарання. І, враховуючи у сукупності всі вищенаведені обставини, на думку колегії суддів, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що виправлення та попередження нових злочинів можливе лише у разі призначення обвинуваченому ОСОБА_6 реального покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 289 КК України.

Таким чином, судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 були враховані всі обставини, передбачені статтею 65 КК України, в тому числі і ті, на які посилається в апеляційній скарзі захисник.

Отже, під час перевірки оскаржуваного вироку не встановлено таких порушень норм кримінального процесуального закону чи закону України про кримінальну відповідальність, які би тягнули його зміну чи скасування, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги захисника колегія суддів не вбачає.

Що стосується клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді застави, то колегія суддів вважає зазначити наступне.

Так, як вбачається з вироку Фортечного районного суду м. Кропивницького від 26 вересня 2025 року, ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. Також вказаним вироком обраний ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжено до набрання вироком законної сили, згідно приписів абз.12 п.2 ч.4 ст.374 КПК України.

Виходячи з наведеної правової конструкції ст. 374 КПК України, у вироку суду щодо ОСОБА_6 вказаний конкретний, обумовлений часовими рамками строк тримання його під вартою, а саме: до набрання вироком законної сили, що узгоджується з принципом правової визначеності, який є загальною ідеєю Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та верховенством права з огляду на ч.1 ст.115 КПК України, якою передбачено обчислення строків, встановлених цим Кодексом не тільки годинами, днями і місяцями, але й вказівкою на подію (в даному випадку дату набрання вироком законної сили), що не суперечить принципу законності.

Колегія суддів наголошує, що після проголошення вироку запобіжний захід відіграє роль заходу забезпечення виконання покарання, покликаного запобігти спробам втечі обвинуваченого та ухилення від відбування призначеного покарання, вчинення нових злочинів, а також як захід забезпечення належної процесуальної поведінки під час гіпотетично можливого провадження з перегляду судового рішення в апеляційному порядку.

В той же час, відповідно до ст. 532 КПК України, у разі подання апеляційної скарги на судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення

Тому, вирок, що набрав законної сили, не може бути змінений апеляційним судом щодо запобіжного заходу, оскільки законна сила рішення означає його обов`язковість для виконання, а зміна запобіжного заходу може бути здійснена до набрання вироком чинності. Апеляційний суд розглядає скарги на вирок і, лише в разі його скасування, може змінити запобіжний захід.

Оскільки, апеляційним судом прийнято рішення про залишення вироку Фортечного районного суду м. Кропивницького від 26 вересня 2025 року щодо ОСОБА_6 без зміни, то після набрання чинності вирок виконується, і це вже початок відбування покарання, а тому клопотання обвинуваченого стосовно зміни запобіжного заходу є не обґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.376 ч.2, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Фортечного районного суду м. Кропивницького від 26 вересня 2025 року щодо ОСОБА_6 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ: