Справа №523/1094/26
Провадження №1-кс/523/1314/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2026 року слідчий суддя Пересипського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , у присутності підозрюваного, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одеса, клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, з неповною вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого, який на момент вчинення кримінального правопорушення займав посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області.

Зареєстрованого за адресом: АДРЕСА_1 .

Фактично проживаючого за адресом: АДРЕСА_2

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.369-2 ч.3 КК України, -

Встановив:

До Пересипського районного суду міста Одеси звернувся прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 із клопотанням у кримінальному провадженні за №0000051 від 7.01.2026 року про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

За змістом клопотання слідчого вбачається, що відповідно Наказу начальника Головного Управління Національної поліції в Одеській області за №1485 о/с від 5.09.2022 року ОСОБА_5 був призначений на посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області у спеціальному званні лейтенант поліції. ОСОБА_5 , будучи обізнаним з вимогами нормативно-правових актів, проте в порушення вимог ст.ст.19, 68 Конституції України, ст.ст.1, 2, 18 Закону України «Про національну поліцію», ст.ст.3, 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції», достеменно знаючи, що на території України оголошений воєнний стан відповідно Указу Президента України ОСОБА_6 за №64/2022 від 24.02.2022 року та Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" за №2102-ІХ від 24.02.2022р. у зв`язку з військовою агресію Російської Федерації проти України, який діє до теперішнього часу, всупереч вимог Законів України « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, «Про військовий обов`язок і військову службу», використовуючи зв`язки з невстановленими службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 , які згідно своїх функціональних обов`язків здійснюють ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг», 2.01.2026 року приблизно о 12:00 годині ОСОБА_5 , діючи умисно з корисливих мотивів, направленого на незаконне збагачення, усвідомлюючи незаконність своїх дій, зателефонувавши громадянину ОСОБА_7 , який цікавився у нього про можливість оновлення військово-облікових даних громадянина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мав статус особи, яка перебуває у розшуку, запропонував побачитися.

Надалі, 2.01.2026 року приблизно о 12:40 годині, ОСОБА_5 , зустрівшись із ОСОБА_7 за місцем ведення останнім підприємницької діяльності на території СТО, розташованої по АДРЕСА_3 , висловив ОСОБА_7 протиправну вимогу на надання неправомірної вигоди у розмірі 3000 доларів США за сприяння вирішення питання про видалення відомостей про розшук ОСОБА_8 з Єдиного реєстру, при цьому повідомивши, що у разі відсутності відповіді та передачі вказаної суми, розшукові заходи відносно ОСОБА_8 можуть активізуватися, на що останній вимушено погодився на незаконні вимоги, після чого заздалегідь узгодивши місце та час зустрічі, 14.01.2026 року приблизно о 13:20 годині, ОСОБА_5 , знаходячись за адресом: АДРЕСА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, зустрівся з ОСОБА_7 , який передав йому частину неправомірної вигоди у розмірі 2000 доларів США за здійснення впливу на посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якими він безпосередньо здійснював комунікацію.

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, з метою досягнення кінцевої мети щодо отримання неправомірної вигоди, після прибуття 15.01.2026 року о 10:00 год. ОСОБА_8 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де він отримав направлення на проходження ВЛК та інші адміністративні документи, ОСОБА_5 16.01.2026 року о 12:02 год., використовуючи мобільний додаток «WhatsApp» з власного номеру телефону надіслав на номер ОСОБА_7 інформацію у вигляді фото екрану, де зазначено про відсутність відомостей щодо розшуку ОСОБА_8 , після чого 16.01.2026 року приблизно о 13:00 годині, ОСОБА_5 , прибувши на автомобілі марки «Chevrolet Aveo» державний номер НОМЕР_1 за адресом; АДРЕСА_4 , де у приміщенні «СТО» за раніше обумовленої домовленості одержав від ОСОБА_7 залишок неправомірної вигоди у сумі 1000 доларів США, загалом ОСОБА_5 було передано 3000 доларів США, що станом на 16.01.2026р відповідно до офіційного курсу Національного банку України становить 130170 гривень за вплив на невстановлених посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 , які згідно своїх функціональних обов`язків здійснюють ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг». Після отримання другої частини грошових коштів ОСОБА_5 був затриманий правоохоронними органами.

За даним фактом відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.369-2 ч.3 КК України 7.01.2026 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000051.

17.01.2026 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.369-2 ч.3 КК України за кваліфікуючими ознаками, як одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

Також встановлено, що ОСОБА_5 16.01.2026 року о 13:19 годині фактично був затриманий в порядку ст.208 КПК України, що підтверджується протоколом затримання особи від 16.01.2026 року.

Обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: матеріалам УСБУ в Одеській області, протоколами допиту свідка ОСОБА_7 від 7.01.2026р., протоколами допиту свідка ОСОБА_8 від 8.01.2026р., 15.01.2026р., ОСОБА_9 ОСОБА_10 від 16.01.2026р., протоколом огляду предмету від 16.01.2026р. мобільного телефону марки «Iphone 14 Pro», вилученого під час затримання, та іншими матеріалами у їх сукупності.

Прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , мотивуючи тим, що підозрюваний здійснив тяжкий злочин, санкція статті якої передбачає позбавлення волі від 3 до 8 років з конфіскацією майна, на даний час органом досудового розслідування не встановлені деякі особи, а також обставини кримінального правопорушення, ОСОБА_5 , будучи працівником поліції, обізнаний про методи та роботу органів досудового розслідування, знаходячись на волі, фактично має можливість шляхом погроз вжити заходів щодо незаконно впливу на свідків та заявника, покази якого є визначальними у даному кримінальному провадженні, ризик впливу на свідків існує не тільки на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань свідків; знищити або спотворити будь-яку речей та документів, які мають істотне значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, вжити заходів щодо повідомлення причетних до вказаного злочину осіб про проведення слідчих дій, тим самими сприяючи їм у знищенні доказів, не виключається ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином шляхом штучного затягування досудового розслідування, розголошення відомостей, що може привести до неповноти досудового розслідування, у зв`язку з чим є підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, яким відомі обставини злочину, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав своє клопотання, так як вважав мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вмотивованими та такими, що дають право слідчому судді задовольнити клопотання слідчого та застосувати найбільш суворий запобіжний захід, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ст.369-2 ч.3 КК України, будучи працівником поліції, вчинив корупційне діяння, продовжують тривати першочергові слідчі дії, збір доказів, поведінка підозрюваного на думку прокурора дає підстави вважати, що він може переховуватись від органів досудового розслідування, умисно ухилятися від явки до суду та слідчого з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином шляхом незаконного впливу на свідків, знищити, сховати або спотворити документи, на погляд прокурора тримання під вартою буде спів розмірним інкримінованому злочину, більш м`які запобіжні заходи, не забезпечать належної поведінки підозрюваного, просив визначити заставу у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Захисник ОСОБА_4 , в захист інтересів ОСОБА_5 , заперечувала щодо застосування відносно її підзахисного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, наголошуючи, що було порушено право на захист, при затриманні слідчий тільки повідомив центр з надання безоплатної правничої допомоги про необхідність призначення захисника, фактичне затримання ОСОБА_5 відбулося 16.01.2026р. о 13:19 годин, протокол був складений о 16 годині, вбачається порушення право на захист, вказуючи, що жодних ризиків не існує, не має доказів, що підзахисний буде переховуватися, він має міцні соціальні зв`язки, на утриманні неповнолітню дитину, наявне постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем служби, підтверджуючи свої доводи копіями документів, зазначаючи, що ОСОБА_5 нічого знищити та сховати не може, оскільки обшуки вже були проведені, нічого суттєвого не вилучено, також не підтверджений належними доказами ризик впливу на свідків, на переконання захисту клопотання прокурора є необґрунтованим, тому не підлягає задоволенню, водночас звертаючи увагу суду на вказаний в клопотанні розмір застави, який є не зрозумілим, законом передбачений розмір застави для тяжкого злочину від 20 до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з огляду на викладене у разі прийняття судом рішення про застосування відносно підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просила визначити в якості альтернативи заставу у розмірі не більше 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_5 приєднався до думки захисника, вказуючи, що суть підозри зрозуміла, вину визнає частково, запевняючи, що ніяким чином нікуди тікати та переховуватися не збирається.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку прокурора, захисника, допитавши підозрюваного, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню за наступними підставами.

На обґрунтування наведеної версії розвитку подій слідчим додано до клопотання низку доказів, дослідивши які слідчий суддя прийшов до висновку, що викладені обставини вчинення дій, інкримінованих ОСОБА_5 із високою ймовірністю мали місце та могли бути вчинені за описаних у клопотанні обставин, що є достатнім для вирішення питань, пов`язаних із застосуванням запобіжного заходу.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 згідно клопотання слідчого є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст.369-2 ч.3 КК України, а також запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування, незаконного впливу на свідків шляхом здійснення погроз з метою зміни ними показів на свою користь, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

За змістом положень ст.178 ч.1 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі конкретні обставини.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею ст.194 ч.1 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд також враховує, що за своєю правовою природою ризик вчинення підозрюваним дій, перелік яких визначений у ч.1 ст.177 КПК України, є твердженням, яке ґрунтується на доказах про ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у один із способів, зазначених в указаній нормі закону. Така протидія може мати місце як у майбутньому, так і нинішньому чи минулому. Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню або ж створить загрозу суспільству.

Виключних обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України не встановлено.

Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів, які є вагомими для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам та забезпечити належної поведінки ОСОБА_5 .

Таким чином, на підставі наданих слідчому судді матеріалів, не даючи оцінку доведеності вини підозрюваного, зважаючи на всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приймаючи до уваги особу підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце мешкання та міцні соціальні зв`язки, утриманців, його особисте ставлення до інкримінованого йому злочину, виходячи зі змісту клопотання, відповідно якому ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, підозрюється у вчиненні суспільно небезпечного корупційного діяння у сфері службової діяльності, в силу характеру пред`явленої ОСОБА_5 підозри, тяжкості покарання, яке загрожує у разі визнання його винним, та одночасної потреби у проведенні слідчих дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, зважаючи на специфіку інкримінованого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого відповідно ст.12 КК України, та суспільний інтерес, з урахуванням встановлених ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим статтею 183 ч.3 КПК України регламентовано, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно положень ст.182 ч.4 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно положення ст.182 ч.5 п.2 КПК України розмір застави у кримінальному провадженні визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з цим положеннями ст.182 ч.5 п.3 КПК України передбачено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи особу підозрюваного, зважаючи на характер і обставини інкримінованого ОСОБА_5 діяння, наявність встановлених у судовому засіданні ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, суд відповідно ч.3 ст.183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вважає за можливе в якості гаранту виконання підозрюваним обов`язків визначити виключний розмір застави, який передбачений для осіб підозрюваних у вчиненні тяжкого злочину, а саме 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 1.01.2026р. становить 665600 гривень, що на думку слідчого судді буде спів мірним з існуючими у кримінальному провадженні ризиками та достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом. При цьому, у разі внесення застави, суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України.

Разом з цим, у випадку застосування запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Керуючись ст. ст. 132, 176-178, 182-183, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

Постановив:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Одеса, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 16.03.2026 року включно з визначенням розміру застави.

Визначити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України у межі - 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 1.01.2026р. складає 665600 (шістсот шістдесят п`ять тисяч шістсот) гривень.

Зазначену суму підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести на депозитний рахунок для зараховування заставних сум:

Призначення платежу: відповідно ухвали Пересипського районного суду м. Одеси від 17.01.2026 року заставна сума за ОСОБА_5 .

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки строком на два місяці, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватись від спілкування зі свідками по справі, здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.ч.8, 10, 11 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали складає 60 днів з дня її проголошення і обчислюється з моменту фактичного затримання, тобто з 16.01.2026 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 16.03.2026 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_11