УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2026 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференцзв`язку клопотання представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна по кримінальному провадженні №0000032 від 24.04.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 201-4, ч. 2 ст. 212 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 звернувся до Рівненського міського суду із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного згідно ухвали слідчого судді Рівненського міського суду від 16.05.2025 на автомобіль «AUDI Q7» д.н.з. НОМЕР_1 та зобов`язати слідчого повернути його власнику.

В судовому засіданні представники власника майна повністю підтримали подане клопотання та просили його задоволити з викладених у ньому підстав.

Прокурор заперечив щодо задоволення клопотання вказавши на те, що арешт на вказаний автомобіль накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 16.05.2025, з метою збереження речових доказів, оскільки він відповідає критеріям ст.. 98 КПК України. У рамках кримінального провадження №0000032 від 24.04.2024 на даний час сторонам кримінального провадження повідомлено про завершення досудового розслідування, та надано доступ для ознайомлення із матеріалами справи.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно слідує, що підставою для цього слугувала необхідність збереження речового доказу, з метою повного, всебічного та неупередженого проведення слідчий (розшукових) дій, що в свою чергу може позбавити можливості встановлення істини у кримінальному провадженні, в тому числі проведення експертиз.

Частиною першою статті 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Прокурором та слідчим під час розгляду клопотання обґрунтовано наявність ризиків, зазначених у ст. 170 КПК України, а тому підстави скасування арешту майна відсутні.

Окрім того, слідчий суддя скасовує арешт майна, якщо власник (володілець) доведе: відсутність підстав для подальшого перебування майна під арештом (наприклад, якщо зникла мета арешту, визначена ст. 170 КПК: забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, відшкодування шкоди тощо); недоцільність подальшого арешту; порушення процедури накладення арешту.

Таким чином, мета, з якою було накладено арешт на даний час залишається актуальною, оскільки арештований транспортний засіб є важливим речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні і його повернення власнику може зашкодити кримінальному провадженню та вплинути на правильність прийнятого судом рішення.

Під час розгляду клопотання, стороною захисту не доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Крім того, судом встановлено, що на даний час, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000032 від 24.04.2024 завершено та перебуває на стадії ст. 290 КПК України Сторонам надано доступ для ознайомлення із матеріалами справи.

Під досудовим розслідуванням у п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України слід розуміти стадію кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Період досудового розслідування у Кримінальному процесуальному кодексі України визначений двома моментами початком і кінцем. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Отже, закон пов`язує закінчення досудового розслідування з постановленням процесуального рішення постанови про закриття кримінального провадження, або вчиненням комплексу процесуальних дій, пов`язаних з направленням до суду обвинувального акта чи відповідного клопотання. У §1 гл. 24 КПК України розкриваються відповідні форми закінчення досудового розслідування. Системний аналіз норм КПК України надає можливість визначити наслідки закінчення досудового розслідування: унеможливлюється подальше проведення слідчих (розшукових) дій (в тому числі негласних) та збирання доказів; припиняються повноваження щодо постановлення процесуальних рішень і вчинення процесуальних дій суб`єктами досудового розслідування; закінчується функція судового контролю за дотриманням прав та інтересів осіб під час досудового розслідування.

На стадії ст. 290 КПК України досудове розслідування вже завершено, та прокурор вважає, що зібрано достатньо доказів для передачі справи до суду. Доказова база (включаючи речові докази) та питання відшкодування шкоди залишаються актуальними до винесення вироку судом.

У зв`язку із викладеним та те, що кримінальне провадження на даний час перебуває на стадії стадія закінчення досудового розслідування, це унеможливлює розгляд даного клопотання та прийняття рішення щодо вирішення питання скасування арешту майна слідчим суддею, разом з тим це не позбавляє власника майна звернутись з вказаним клопотання до суду, у провадженні якого перебуватиме обвинувальний акт.

Керуючись ст.ст. 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна по кримінальному провадженні №0000032 від 24.04.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 201-4, ч. 2 ст. 212 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя