УХВАЛА

Іменем України

20 листопада 2025 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчої ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 , поданого в межах кримінального провадження № 0000108 від 17.09.2025 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Усть-Большерєцька Камчатської області, рф, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням в обґрунтування якого зазначив, що слідчими слідчого управління ГУНП в Житомирській області, за процесуального керівництва Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000108 від 17.09.2025 за підозрою ОСОБА_8 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_8 , здійснили замах на заволодіння чужим майном - грошовими коштами в сумі 35 000 доларів США ( 1 443 757 грн за офіційним курсом НПУ станом на 22.09.2025) ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що є особливо великим розміром, шляхом обману.

Крім цього встановлено, що ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_8 , здійснили підбурювання ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 до надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, за вчинення такою службовою особою в інтересах того хто надає таку вигоду, дій з використанням наданої їй влади та службового становища.

22.09.2025 ОСОБА_8 та ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

23.09.2025 в межах даного кримінального провадження у відповідності до вимог ст.ст. 276-278 КПК України повідомлено: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю м. Усть-Большерєцька Камчатської області, РФ, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , документованому паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим 05.07.2011 Ізмаїльським МВ ГУМВС України в Одеській області, у силу ст. 89 КК України не судимому, про те, що він підозрюється: у вчиненні, за попередньою змовою групою осіб, закінченого замаху на заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах, шляхом обману, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України.

- у підбурюванні особи до надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, дій з використанням наданої їй влади та службового становища, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України.

24.09.2025 ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_12 у справі № 296/10747/25 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави в розмірі 200 прожиткових мінімумів, що становить 605 600 грн., строком до 14:36 21.11.2025..

Строк досудового розслідування постановою керівника Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону продовжено до 3-місяців, тобто до 23.12.2025.

Слідчим зазначено, що строк дії застосованого до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу спливає 21.11.2025, а завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, оскільки необхідно виконати ряд слідчих (розшукових), негласних слідчих (розшукових) та процесуальних дій, направлених на здобуття фактичних даних, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Водночас, орган досудового розслідування приходить до висновку, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування до підозрюваного. запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжують існувати та обумовлюють необхідність продовження його застосування.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали та просили задовольнити з підстав викладених в ньому.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання та просили суд застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Зазначили, що ризики є необгрунтованими, оскільки підозрюваний не чинить перешкод у здійсненні кримінального провадження та зобов`язується виконувати усі покладені на нього обов`язки в разі зміни запобіжного заходу. Крім цього зазначили, що просять застосувати запобіжний захід за місцем знаходження військової частини в якій ОСОБА_5 проходить службу НОМЕР_2 , а не за місцем свого проживання.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 23.09.2025 в межах даного кримінального провадження у відповідності до вимог ст.ст. 276-278 КПК України повідомлено: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю м. Усть-Большерєцька Камчатської області, РФ, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою:

АДРЕСА_2 , документованому паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим 05.07.2011 Ізмаїльським МВ ГУМВС України в Одеській області, у силу ст. 89 КК України не судимому, про те, що він підозрюється: у вчиненні, за попередньою змовою групою осіб, закінченого замаху на заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах, шляхом обману, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України.

- у підбурюванні особи до надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, дій з використанням наданої їй влади та службового становища, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України.

24.09.2025 ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_12 у справі № 296/10747/25 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави в розмірі 200 прожиткових мінімумів, що становить 605 600 грн., строком до 14:36 21.11.2025..

Строк досудового розслідування постановою керівника Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону продовжено до 3-місяців, тобто до 23.12.2025.

Відповідно дост.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Статті 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини вказують на необхідність дотримання розумних строків тримання особи під вартою. Існування обґрунтованої підозри у скоєнні особою злочину є необхідною умовою для законності подальшого тримання її під вартою, але з часом існування лише цієї умови вже є недостатнім обґрунтуванням для продовження тримання особи під вартою.

Крім цього, підхід Європейського суду з прав людини до розгляду доцільності продовження строків тримання особи під вартою як впродовж досудового розслідування, так і судового розгляду - ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, кожне наступне продовження строку тримання під вартою, а також необхідність тримання особи під вартою в ході судового розгляду справи має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу.

Згідно з п. 3 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод кожен заарештований або затриманий має право на звільнення. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями явки до суду.

Згідно вимог ч. 2ст.177КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають Достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимогст.178КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно вимог ч. 1ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Так, прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України

Крім того, прокурор у судовому засіданні вказав на наявність ризиків, передбачених п.п.1 3, 4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме на можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, прокуратури та суду; ризик знищити, сховати, спотворити речі, документи та речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та на даний час не були встановлені; можливості незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків, підозрюваного, інших осіб.

Слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину та враховує доводи прокурора про те, що слідством не встановлено усі обставини вчинення кримінальних правопорушень. Зазначені обставини дають достатні підстави вважати, що наявні ризики, передбачені п.п.2, 3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Разом з цим, слідчий суддя вважає недоведеним твердження прокурора про можливість переховування підозрюваного, оскільки ОСОБА_13 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, є діючим військовослужбовцем.

У рішенні ЄСПЛ "В. проти Швейцарії" зазначено, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання" її треба визначати з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою. При цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, зв`язки з державою, у якій його переслідували за законом, і його міжнародні контакти ("В. проти Швейцарії" (W v Switzerland), 14379/88, 26.01.93). В своєму рішенні у справі "Адамяк проти Польщі" (Adamiak v Poland), 20758/03, 19.12.2006) Суд нагадує, що в світлі вже встановленої практики Європейського суду наявність серйозних підозр щодо участі у вчиненні тяжкого правопорушення та перспективи ухвалення вироку про значну міру покарання самі по собі не можуть служити виправданням тривалого попереднього ув`язнення.

Крім цього, органом досудового розслідування не доведено та у судовому засіданні не встановлено, що наявні ризики виправдовують застосування до підозрюваного саме виняткового запобіжного заходу та що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Крім того, положенняст.199КПК України регулюють порядок продовження строку тримання під вартою, зокрема, відповідно до ч. 5ст.199КПК України слідчий суддя (а відповідно під час судового розгляду суд) зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що обставини, зазначені у ч. 3 цієї статті, виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Так, ч. 3ст.199КПК України зазначені обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Враховуючи, що підозрюваний має постійне місце проживання та роботи, не чинить перешкод у здійсненні досудового розслідування, слідчий суддя погоджується з доводами захисника, що належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків можливо забезпечити шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Отже, оскільки органом досудового розслідування не доведено та у судовому засіданні не встановлено даних, які би свідчили, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного можливе виключно в умовах тримання його під вартою, тому у задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 слід відмовити та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем розташування військової частини НОМЕР_2 з постійним місцем дислокації в АДРЕСА_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), що є достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а також необхідним і доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, наявні достатні правові підстави для покладення на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст.3, 177, 178, 181, 194, 196, 219 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, а саме до 23 грудня 2025 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 процесуальні обов`язки:

- заборонити без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження цілодобово залишати місце розташування військової частини НОМЕР_2 з постійним місцем дислокації в АДРЕСА_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця фактичного перебування;

- у разі наявності здати органу досудового розслідування на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну в умовах воєнного стану та на період мобілізації;

- прибувати за кожною вимогою до суду та органу досудового слідства.

Встановити строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 23 грудня 2025 року (включно).

Контроль за виконанням цілодобового домашнього арешту покласти на СУ ГУНП в Житомирській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків можливе застосування більш жорсткого запобіжного заходу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя ОСОБА_1