Справа № 216/1987/18
провадження 1-кп/216/58/25
УХВАЛА

іменем України

27 листопада 2025 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в режимі відео конференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 березня 2018 року за №0000431 стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянин України, освіта повна загальна середня, офіційно не працевлаштований, одружений, утриманців не має, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, останній раз:

23.12.2024 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 190 КК України до двох років позбавлення волі, на підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення більш суворим покарання призначеним вироком Тернівського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 11.04.2024 у виді трьох років чотирьох місяців позбавлення волі, остаточно визначено покарання у виді трьох років чотирьох місяців позбавлення волі,

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

1. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

1.1. У провадженні Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває на розгляді обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000431 від 01 березня 2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України.

2. Позиції сторін кримінального провадження

2.1. У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 зазначив що дії ОСОБА_4 за епізодами від 14.02.2018 на суму 433,58 грн, від 15.02.2018 на суму 1000 грн, від 16.02.2018 на суму 1521,60 грн та від 20.02.2018 на суму 1673,34 грн, у зв`язку із декриміналізацією на даний час не можуть бути кваліфіковані за ч.2 ст. 190 КК України, що є підставою для закриття кримінального провадження, ураховуючи положення статті 5 КК України та статей 284, 479-2 КПК України.

2.2. У судовому засіданні обвинувачений просив закрити кримінальне провадження за зазначеними епізодами у зв`язку із декриміналізацією його діянь.

3. Установлені судом обставин із посиланням на докази, мотивів з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався

3.1. 09 серпня 2024 року набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024.

Законом №3886-IX у ст. 51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, до 2 НМ.

Разом з цим статті 185, 190, 191 КК України фактично містять відсилку до ст. 51 КУпАП, яка, встановлюючи верхню межу вартості викраденого майна для кваліфікації його як дрібного викрадення, тим самим визначає нижню межу цього параметра для кримінальної відповідальності за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна.

Таким чином, кількісна зміна розміру дрібного викрадення з 0,2 до 2 НМ безпосередньо вплинула на суть таких кримінально караних діянь, як крадіжка, шахрайство, привласнення та розтрата, адже в тексті кримінального закону цей розмір прямо не визначено і він указаний законодавцем у ст. 51 КУпАП.

Отже, із часу набуття 9 серпня 2024 року чинності Законом № 3886-IX кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191 КК може настати, лише якщо розмір викраденого перевищує 2 НМ. Унаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, після цього охоплюється диспозицією ст. 51 КУпАП.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Інкриміновані кримінальні правопорушення вчинені ОСОБА_4 у лютому 2018 року.

З 01.01.2018 набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2018 у сумі 1762, 00 грн.

Отже, податкова соціальна пільга у 2018 році складає 881,00 грн (1762,00 грн х 50%), тобто неоподатковуваний мінімум доходів громадян станом на 01.01.2018 в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень встановлюється на рівні 881,00 грн.

Означене свідчить про те, що для кваліфікації кримінальних правопорушень, у тому числі передбачених статтею 190 КК України вартість викраденого майна станом на 01.01.2018 має перевищувати 1762,00 грн (881,00 грн х 2).

3.2. Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Такий же принцип неявно гарантований і ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Цей принцип втілюється в правилі про те, що, якщо існують відмінності між кримінальним законодавством, чинним на момент вчинення злочину, та наступними кримінальними законами, прийнятими до винесення остаточного рішення, суди повинні застосовувати закон, положення якого є найбільш сприятливими для обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

3.4. Як убачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному 22.06.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000431 органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 за епізодами від 14.02.2018 на суму 433,58 грн, від 15.02.2018 на суму 1000 грн; від 16.02.2018 на суму 1521,60 грн, 20.02.2018 на суму 1673,34 грн кваліфіковані за ч.2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

3.5. Таким чином, враховуючи положення статті 5 КК України, суд приймає рішення про закриття кримінального провадження з підстав, установлених п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України, оскільки, після набрання чинності Законом України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», дії обвинуваченого ОСОБА_4 не підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

3.6. Разом із цим, закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України за своїм змістом не є підставою, яка реабілітує особу, а отже й відсутні підстави для роз`яснення обвинуваченій положень Закону України від 01.12.1994 № 266/94-ВР«Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

3.7. Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 7, 284, 350, 369-372, 376, 395, 479-2 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження задовольнити.

Кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 000431 від 01.03.2018 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України за епізодами:

-від 14.02.2018 на суму 433,58 грн ( ОСОБА_5 );

-від 15.02.2018 на суму 1000 грн ( ОСОБА_6 );

-від 16.02.2018 на суму 1521,60 грн ( ОСОБА_7 );

-від 20.02.2018 на суму 1673,34 грн ( ОСОБА_8 )

закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Кримінальне провадження № 000431 від 01.03.2018 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 353 КК України виділити в окреме провадження.

Виділені матеріали об`єднаного кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 353 КК України передати до канцелярії Центрально- Міського районного суду м. Кривого Рогу для їх реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду.

Продовжити судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000431 від 01.03.2018 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 353 КК України.

Ухвала в частині закриття кримінального провадження може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений і оголошений 02 грудня 2025 року о 15 год 45 хв.

Суддя ОСОБА_1