Справа № 753/3639/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/4043/2025 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого та захисника на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 14 березня 2025 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

засуджено за ч.2 ст. 259 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день тримання під вартою, з 09 січня 2025 року (день фактичного затримання) до 13 березня 2025 року включно,

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду, ОСОБА_7 09 січня 2025 року, орієнтовно о 17 год. 52 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Центральна, буд. 13-Д, усвідомлюючи небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись раптовим умислом на здійснення завідомо неправдивого повідомлення про підготовку вибуху, тобто вчинення дій, які загрожують загибеллю людини чи іншими тяжкими наслідками, шляхом поширення неправдивих відомостей, що створюють обстановку загального страху, використовуючи свій власний мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A72», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , в якому знаходилася сім-карта з абонентським номером НОМЕР_3 , орієнтовно о 17 год. 52 хв., здійснив виклик на спецлінію «102» та використовуючи ненормативну лексику, повідомив оператору, що 09 січня 2025 року збирається підірвати Південний міст, який знаходиться у місті Києві, та відноситься до об`єктів критичної інфраструктури. Поряд з цим, ОСОБА_7 точно і достовірно знав, що поширена ним інформація є неправдивою і розумів, що такі повідомлення порушують громадську безпеку, а також усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді завдання шкоди громадській безпеці. Своїми умисними діями ОСОБА_7 мав намір дестабілізувати та порушити нормальний ритм життя населення міста Києва.

Таким чином, ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні завідомо неправдивого повідомлення про підготовку вибуху критично важливого об`єкту інфраструктури, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить вирок змінити та пом`якшити покарання шляхом застосувавши приписів ст. 75 КК України.

В обґрунтування апеляційної скарги вважає, що призначене судом обвинуваченому покарання не відповідає даним про особу ОСОБА_7 і є явно несправедливим внаслідок суворості.

Зазначає, що судом першої інстанції належним чином не враховано тих обставин, що обвинувачений вину визнав, сприяв розкриттю злочину, жодним чином не намагався уникнути відповідальності. Вказує також на те, що суд декілька разів у своєму вироку зазначає, що ОСОБА_7 раніше судимий, проте у відповідності до норм КК України він являється особою не судимою.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить призначити йому більш м`яке покарання.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом при призначенні покарання належним чином не враховано те, що він вину свою визнав, щиро розкаявся, не перешкоджав розкриттю злочину, вчинив кримінальне правопорушення в стані тяжкого психоемоційного стану, обумовленого воєнним станом у країні, потерпілі у справі відсутні, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також тих обставин, що він працював, підтримував свою матір , має зв`язки із своєю дружиною, є постійним донором крові.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційні скарги, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Винуватість ОСОБА_7 у завідомо неправдивому повідомленні про підготовку вибуху критично важливого об`єкту інфраструктури за обставин, викладених у вироку, правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 259 КК України в апеляційному порядку не оскаржується.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, та й іншими особами.

Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання за вчинений злочин відповідно до загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка скоїла злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження скоєння нових злочинів.

На думку колегії суддів , призначене ОСОБА_7 покарання обране судом першої інстанції з дотриманням вимог ст.ст.50,65 КК України.

Як вбачається з вироку, суд першої інстанції, призначаючи покарання обвинуваченому врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставину, що пом`якшує покарання.

Зокрема, суд першої інстанції взяв до уваги, що вчинене кримінальне правопорушення за ступенем тяжкості є тяжким, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді щирого каяття, відсутність обставин, що обтяжують його покарання, зрілий вік обвинуваченого, не перебування на обліку у лікаря психіатра та нарколога, працює неофіційно електриком, має вищу освіту, має постійне місце проживання, одружений.

Доводи апеляційних скарг про те, що ОСОБА_7 сприяв розкриттю злочину, вчинив кримінальне правопорушення у стані тяжкого психоемоційного стану, є донором крові, підтримував матір похилого віку на матеріалах кримінального провадження не ґрунтуються.

Твердження апеляційної скарги захисника про помилковість зазначення у вироку про наявність судимості у обвинуваченого є слушними, оскільки він є особою, яка в силу ст.89 КК України є не судимою, проте зазначена обставина не може вплинути на правильність обраного ОСОБА_7 покарання.

В силу ч.1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування вимог ст.75 КК України, оскільки, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення проти громадської безпеки, вчиненого під час війни , та особу винного, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, хоча і судимості погашені, його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. Також колегія суддів вважає , що призначене покарання сприятиме запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженим, та й іншими особами.

З огляду на вказані обставини, колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції покарання є справедливим.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли слугувати безумовними підставами для зміни чи скасування вироку , колегією суддів не встановлено.

За таких обставин судове рішення є законним.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисника та обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Дарницького районного суду м. Києва від 14 березня 2025 року щодо ОСОБА_7 - без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - у той же строк з дня отримання її копії.

Суддя: Суддя: Суддя: