Справа № 296/8019/25
Вирок

Іменем України

24 грудня 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000702 від 04.07.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Житомир Житомирської області, з середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, зареєстрованої та яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28 червня 2025 року близько 18 години 00 ОСОБА_5 , перебувала в приміщенні магазину «АТБ-Маркет» за адресою: м. Житомир, вул. Велика Бердичівська, буд. 70 Б.

У цей же день, час та місці та за вказаних вище обставин в ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке належить ТОВ «АТБ-маркет».

Надалі, ОСОБА_5 , реалізуючи свій раптовий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, в період запровадженого в Україні воєнного стану, переконавшись, що за її злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, та її дії залишаються непоміченими, розрахувалася за придбані товари, поклавши їх у належний ТОВ «АТБ-Маркет» візок закупівельний торгівельної марки «Marsanz» з наліпкою «АТБ-Маркет», після чого, покинула приміщення магазину та прилеглого паркувального майданчика, утримуючи викрадене майно при собі, а саме візком закупівельним торгівельної марки «Marsanz», чим спричинила ТОВ «АТБ-Маркет» майнової шкоди на суму 5304 гривень 60 копійок.

ОСОБА_5 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

18 липня 2025 року між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 , за участю адвоката ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.

Захисник у судовому засіданні угоду, укладену між прокурором та його підзахисною підтримав, просив її затвердити.

Обвинувачена ОСОБА_5 у судовому засіданні щиро розкаялася, просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що укладена угода про визнання винуватості відповідає нормам КПК та може бути затверджена судом.

Представник потерпілого у підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, щодо затвердження угоди не заперечував.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема затвердити угоду.

Згідно зі ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до ст. 472 Кримінального процесуального кодексу України, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України, можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Із запропонованим видом та мірою покарання сторони згодні.

Обвинувачена ОСОБА_5 розуміє, що відповідно до ч. 2 ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження зазначеної угоди про визнання винуватості для сторін є:

- для прокурора й обвинуваченого обмеження їх права на оскарження вироку.

Сторонам відомо і зрозуміло, що обмеженнями, відповідно до ч. 4 ст.394 КПК України, є право оскарження вироку суду першої інстанції на підставі даної угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості, підозрюваним, його захисником, законним представником виключно з підстав:

- призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди;

- ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання;

- невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомої статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Прокурором виключно з підстав:

- призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди;

- затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Сторонам відомо і зрозуміло, що обмеженнями, відповідно до ч.3 ст.424 КПК України, є право оскарження в касаційному порядку вироку суду першої інстанції на підставі угоди після його перегляду в апеляційному порядку, а також судового рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги:

- засудженим, його захисником, законним представником виключно з підстав:

- призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди;

- ухвалення вироку без згоди засудженого на призначення покарання;

- невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою - сьомою ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення засудженому наслідків укладення угоди.

Прокурором виключно з підстав:

- призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди;

- затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Обвинувачена ОСОБА_5 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення укладеної угоди.

Сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Обвинувачена ОСОБА_5 , діючи добровільно, без примусу та тиску, в повному обсязі та беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні нею злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

При обранні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_5 сторони враховують ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків шляхом повернення викраденого майна.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 судом не встановлено.

Обвинувачена ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Враховуючи особу обвинуваченої, пом`якшуючі обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, зокрема щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків шляхом повернення викраденого майна, суд вважає, що узгоджена міра покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого злочину, обставинам справи, але й особі обвинуваченої, є обґрунтованою та буде відповідати цілям покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Даним кримінальним правопорушенням матеріального збитку не завдано.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід не обирався.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 17.07.2025 року металевий візок з наліпкою «АТБ-Маркет» підлягає скасуванню.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з обвинуваченої.

Питання щодо речових доказів, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, 469, 472, 474-475 КПК, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити у кримінальному провадженні №0000702 угоду про визнання винуватості від 18 липня 2025 року між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами угоди покарання у вигляді 05 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, строком 02 (два) роки, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї судом обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації в строки, встановлені цим органом;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Скасувати арешт на металевий візок з наліпкою «АТБ-Маркет» накладений на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 17.07.2025 року.

Речові докази: - металевий візок з наліпкою «АТБ-Маркет» - повернути власнику за належністю;

DVD-R диски з записами з камер відеоспостереження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати на залучення експерта, що становлять: 1782 гривень 80 копійок за проведення судової товарознавчої експертизи.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира. При цьому вирок може бути оскаржений лише з підстав, визначених ч. 4 ст. 394 КПК.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Захисник має право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1