У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 385/1854/25

1-кс/385/393/25

26.12.2025 року слідчий суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання сторони кримінального провадження, слідчого СВ відділення поліції №1 Голованівського РВП Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Голованівської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню за №0000198 від 05.11.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

До Гайворонського районного суду Кіровоградської області звернувся слідчий СВ відділення поліції №1 Голованівського РВП Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області лейтенант поліції ОСОБА_3 з клопотанням погодженим з прокурором Голованівської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню за№0000198 від 05.11.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України про арешт майна.

Клопотання обґрунтоване тим, що в провадженні СВ відділення поліції №1 Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області знаходяться матеріали кримінального провадження №0000198 від 05.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 23.05.2025 гр. ОСОБА_5 зателефонували представники « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та повідомили про списання з належної заявнику кредитної картки НОМЕР_1 грошових коштів в сумі 70000 гривень, шляхом підняття кредитного ліміту. Дане списання відбулося після того як останній надав банківську картку НОМЕР_2 та особисті данні від неї сторонній особи ОСОБА_6 , внаслідок чого ОСОБА_5 завдано майнової шкоди на вказану суму.

Крім того 12.11.2025 та 14.11.2025 невідома особа, шляхом здійснення переказу коштів двома платежами у розмірі 4000 та 16000 тисяч гривень, з банківської карти № НОМЕР_3 належності ОСОБА_7 17.07.1956, без дозволу потерпілого, з використанням електронно-обчислювальної техніки, шахрайським шляхом незаконно заволоділа грошовими коштами ОСОБА_7 , чим останньому було завдано майнової шкоди на суму 20000 гривень.

У ході досудового розслідування було здійснено тимчасовий доступ до речей та документів, в ході якого під час огляду було встановлено що, телефон з якого здійснювався вхід в додаток « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та в подальшому здійснювались перерахунку коштів, виконувався з мобільного пристрою «ZTE», який на момент вчинення злочину перебував в ОСОБА_8 . Та в подальшому згідно показів ОСОБА_9 , остання 13.12.2025, купили даний мобільний телефон у ОСОБА_8 .

У період часу з 17.10 год. 25.12.2025 по 17.55 год. 25.12.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , під час проведення огляду місця події, за згодою ОСОБА_9 було виявлено та вилучено: телефон марки «ZTE»Blade A35, сірого кольору без сім-карти, належний ОСОБА_9 .

Вказане вилучено майно долучено до кримінального провадження в якості речового доказу, оскільки існують підстави вважати, що дані речі зберегли на собі його сліди, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У зв`язку з цим виникли законні підстави для накладення арешту на об`єкти:телефон марки «ZTE» Blade A35, сірого кольору без сім-карти, належний ОСОБА_9 ., який було тимчасово вилучено в ході проведення слідчих дій, із забороною розпоряджатись та користуватись ними.

Слідчий, прокурор та власник тимчасово вилученого майна, в судове засідання не з`явились, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання про арешт майна підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити.

Власник тимчасово вилученого майна в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, заперечень щодо задоволення клопотання не має.

У зв`язку із неявкою всіх учасників справи та відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду (ч. 2 ст. 168 КПК України).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, що визначено ч. 1 ст. 170 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами у кримінальному провадженні є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно положення ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням відділення поліції №1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000198 від 05.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Постановою слідчого про визнання речовим доказом та передачу їх на зберігання від 26.12.2025 року: телефон марки «ZTE» Blade A35, сірого кольору без сім-карти, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та долучено до матеріалів кримінального провадження №0000198 від 05.11.2025

Дослідивши матеріали клопотання, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, наслідки арешту майна для власника майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Вважаю, що наявні законні підстави для прийняття рішення про необхідність накладення арешту на вказане в клопотанні майно, з метою збереження його, як речового доказу, оскільки слідчий в клопотанні довів, що незастосування арешту на майно може призвести до його приховування, зникнення, втрати, відчуження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Крім того майно може мати сліди злочину, які можуть бути використані як докази під час проведення досудового розслідування, а також для проведення необхідних криміналістичних експертиз.

Керуючись ст.ст. 110, 170, 172, 173, 309, 376КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на матеріальні об`єкти, а саме: телефон марки «ZTE» Blade A35, сірого кольору без сім-карти, належний ОСОБА_9 ., із забороною розпорядження та користування вказаним майном, з метою позбавлення можливості його приховування, зникнення, втрати та відчуження вказаного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особами які не були присутні при проголошенні ухвали в той же строк з моменту отримання копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_10

Дата документу 26.12.2025