Провадження № 1-кп/686/1884/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду кримінальне провадження № 0001856 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Струпа Новоушицького району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він являючись, відповідно до ч.1 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ від 25.03.1992 р., військовозобов`язаним громадянином України, будучи, рішенням військово-лікарської комісії №102/44 від 08.05.2024 р., визнаним за станом здоров`я придатним до військової служби, за відсутності обставин, які надають право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-ХІІ від 21.10.1993 р., отримавши 08 травня 2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , що АДРЕСА_2 , бойову повістку з роз`ясненням її змісту та обов`язку прибуття 09 травня 2024 року о 10 год. 00 хв. до вказаного центру комплектування та соціальної підтримки для подальшого відправлення до військової частини для проходження військової служби під час мобілізації, оголошеної Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24.02.2022 р., затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №7113 від 03.03.2022 р., а також правових наслідків невиконання цього обов`язку, діючи умисно, не бажаючи виконувати свій Конституційний обов`язок, з метою ухилення від проходження військової служби під час мобілізації, без поважних причин, в порушення вимог ст.65 Конституції України, ст.ст.1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ від 25.03.1992 р., ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-ХІІ від 21.10.1993 р. та Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24.02.2022 р., затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №7113 від 03.03.2022 р., у визначений бойовою повісткою час і місце не прибув, від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період ухилився.

Тобто, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.336 КК України, -ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки та закриття кримінального провадження, посилаючись на те, що його, в зв`язку з мобілізацією, зараховано до списків військової частини, у якій він на даний час проходить військову службу. Аналогічного змісту клопотання було подано в інтересах ОСОБА_4 і його захисником ОСОБА_5 , який просив звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності, передбаченої ст.336 КК України, у зв`язку зі зміною обстановки, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 закрити у зв`язку зі звільненням останнього від кримінальної відповідальності.

Прокурор щодо задоволення вказаних клопотань та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності з вищевказаної підстави не заперечив.

Здійснивши, у відповідності до ч.4 ст.286 КПК України, невідкладний розгляд вказаних клопотань, заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши обвинуваченому наслідки закриття кримінального провадження за вказаних обставин та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про таке.

У ч.ч.1, 4 ст.286 КПК України визначено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.8 ст.284 КПК України, закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Згідно з ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно зі ст.44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ст.48 КК України, особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Стаття 48 КК України передбачає дві самостійні підстави звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності. Таке звільнення може мати місце, коли внаслідок зміни обстановки вчинене особою діяння втратило суспільну небезпечність або особа перестала бути суспільно небезпечною.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 15 квітня 2021 року у справі № 161/1390/19 (провадження № 51-5089км19), особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. Такими змінами можуть визнаватись, наприклад: призов особи на військову службу, зміна постійного місця проживання і розірвання зв`язків із кримінальним оточенням, тяжка хвороба або нещасний випадок, унаслідок якого особа стала інвалідом, тощо.

У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

Збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи у суді не перешкоджає застосуванню ст.48 КК України у разі, коли у зв`язку із зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 26 березня 2019 року у справі № 569/20/14-к (провадження № 51-2661км18) та від 04 лютого 2021 року у справі № 953/21593/19 (провадження № 51-5619км20).

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, неодружений, притягується до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, яке, відповідно до положень ст.12 КК України, є нетяжким злочином та не є корупційним, згідно з приміткою до ст.45 КК України, і не пов`язане з порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Також судом встановлено, що обвинувачений від слідства або суду не ухилявся, у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні злочину та щиро розкаявся у скоєному.

Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (з питань мобілізаційної підготовки, мобілізаційної готовності та мобілізації) №1831 від 03.11.2025 р., солдат ОСОБА_4 у вказаний день був призваний на військову службу під час мобілізації на особливий період та відправлений до військової частини (загальновійськовий номер якої зазначений у вказаному наказі та наявний у матеріалах справи). Згідно з наказом командира вищеозначеної військової частини №315 від 03.11.2025 р., солдат ОСОБА_4 у цій військовій частині був призначений на посаду, зарахований до списків особового складу частини на всі види забезпечення і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з 03.11.2025 р.

Із моменту прийняття на військову службу ОСОБА_4 набув статусу особи, яка проходить військову службу, та розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Судом роз`яснені обвинуваченому його права, з`ясовано, що він цілком розуміє положення ст.285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст.48 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави, і обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Також, у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив й про те, що за вказаних в обвинувальному акті обставин він ухилявся від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період через свій страх бути скерованим у зону бойових дій без належної підготовки, на даний час він дуже жалкує про скоєне, не хоче, щоб його вважали злочинцем, бажає захищати країну, а тому він вжив заходів для того, щоб його призвали та він реалізував свій обов`язок проходження військової служби.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше вчинив нетяжкий злочин, передбачений ст.336 КК України, який не є корупційним та не пов`язаний з порушенням правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, щиро розкаявся у скоєному, на даний час перебуває у військовій частині, де проходить військову за призовом під час мобілізації, суд вважає, що ОСОБА_4 перестав бути суспільно небезпечною особою, оскільки він сам зазнав таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Перебування ОСОБА_4 на військовій службі позитивно на нього впливає та робить маловірогідним вчинення ним нового однорідного злочину. Такі позитивні зміни в житті обвинуваченого, пов`язані із захистом державного суверенітету та територіальної цілісності, на думку суду, суттєво впливають на його поведінку та з великою долею ймовірності свідчать, що вказана особа в майбутньому не буде вчиняти кримінальні правопорушення і перестала бути суспільно небезпечною. У зв`язку з цим доцільність застосування до ОСОБА_4 заходів кримінально-правового впливу відпала.

Обставини, які б виключали можливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, та закриття кримінального провадження у зв`язку зі зміною обстановки, судом не встановлено.

За таких обставин, з урахуванням положень ч.3 ст.288 КПК України, суд вважає, що ОСОБА_4 , який, на переконання суду, перестав бути суспільно небезпечним, необхідно звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України, а кримінальне провадження за ст.336 КК України закрити, у відповідності до п.1 ч.2 ст.284 КПК України, у зв`язку з чим поданні обвинуваченим та його захисником клопотання підлягають задоволенню.

Враховуючи положення ч.4 ст.132, ч.11 ст.182, ч.1 ст.203 КПК України, а також те, що обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження судом закривається, тому застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді застави слід скасувати, а заставу в розмірі 60560 грн., що 23.10.2025 р., відповідно до ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.10.2025 р. у справі №686/19764/25, була внесена за ОСОБА_4 на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Хмельницькій області, згідно з квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №ПН260 від 23.10.2025 р., слід повернути заставодавцю - ОСОБА_6 .

Надані сторонами документи слід зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Кримінальним правопорушенням майнової шкоди не завдано, цивільний позов не заявлявся, речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст.182, 203, 284-286, 288, 372, 392, 395, 532 КПК України, ст. 48 КК України, суд,-

постановив:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ст.336 КК України, на підставі ст.48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки, а кримінальне провадження №0001856 від 05.06.2024 р. - закрити.

Застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді застави скасувати, заставу в сумі 60560 грн. (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень) повернути заставодавцю ОСОБА_6 (відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №ПН260 від 23.10.2025 р.).

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя