Справа № 991/470/25
Провадження 1-кп/991/5/25
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

15 вересня 2025 року м. Київ

Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

(в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про тимчасовий доступ до речей та документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , подане у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000337 від 04.07.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Мазники, Деражнянського району, Хмельницької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України,

УСТАНОВИВ:

На розгляді Вищого антикорупційного суду на стадії дослідження письмових доказів сторони обвинувачення перебуває вказане кримінальне провадження.

08.08.2025 обвинувачений ОСОБА_6 подав до Вищого антикорупційного суду клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_3 ), яке зареєстроване в канцелярії суду 08.08.2025 за Вх. №35955 (т. 18 а.с. 172-174 зворот), у якому обвинувачений просив надати йому та його захиснику ОСОБА_7 тимчасовий доступ до речей і документів - електронного документу, в якому зафіксовані дані (інформація) з системи електронного документообігу (далі- СЕД) НАБУ, а саме до повної інформації з ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо дати та часу реєстрації заяви ОСОБА_8 від 03.04.2024 (зареєстрована 04.07.2024 о 09:01), всього руху вказаної заяви по ІНФОРМАЦІЯ_3 із зазначенням інформації щодо дати та часу створення та змісту всіх резолюцій керівництва НАБУ, отримання заяви на виконання виконавцем, надання відповіді заявнику, тощо, у вигляді роздруківок в паперовому вигляді, з можливістю вилучення їх належним чином завірених копій (здійснити виїмку).

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні суду знаходиться вказане кримінальне провадження, у якому він обвинувачується за фактами прохання надання неправомірної вигоди в особливо великому розмірі для себе - особи, яка займає відповідальне становище, і третіх осіб, та одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди в особливо великому розмірі для себе та третіх осіб за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, та інтересах третіх осіб дій з використанням наданої їй влади та службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

Обвинувачений стверджує, що запитувані речі та документи знаходяться у НАБУ.

Тимчасовий доступ до запитуваних речей і документів обумовлений тим, що з наданих прокурором до суду матеріалів кримінального провадження, а саме документів з тому №9 обвинуваченому стало відомо, що досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснювалося однобічно, не в повному обсязі та упереджено, чим порушено принцип законності, визначений ст. 9 КПК України. Зокрема, відомості, що вказані у заяві ОСОБА_8 (т. 9 а.с. 2-3) не відповідають дійсності та стороною захисту ставиться під сумнів їх достовірність. У вказаній заяві відсутні будь-які резолюції керівництва НАБУ щодо доручення працівникам НАБУ прийняття рішення по вказаній заяві. Заява підроблена та містить недостовірні дані. Обвинувачений ОСОБА_6 стверджує, що старший детектив ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 в порушення вимог Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України» та Порядку реєстрації, обліку та розгляду заяв і повідомлень, 03.07.2024 відібрала у ОСОБА_8 заяву на ім`я директора ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_10 , яку назвала «щодо висловлення прохання на одержання неправомірної вигоди співробітниками офісу Генерального прокурора», внесла у неї недостовірні відомості.

Також ОСОБА_9 умисно не склала протокол і не попередила заявника про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про злочин, щоб в подальшому заявник уникнув кримінальної відповідальності, оскільки знала, що кримінальне провадження стосовно ОСОБА_6 буде нею фальсифікуватися.

Окрім цього, ОСОБА_9 у змові з ОСОБА_8 внесли у вказану заяву неправдиві відомості, в тому числі про те, що нібито ОСОБА_6 через ОСОБА_11 висловив прохання на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_8 за прийняття обвинуваченим рішення про закриття кримінального провадження, а також про те, що ОСОБА_6 погодив це рішення з іншими посадовими особами та неправомірна вигода буде розділена на три частини, а також внесли у заяву недостовірні відомості про те, що нібито він користується номером мобільного телефону: НОМЕР_1 .

Разом з тим, під час збирання доказів стороною захисту встановлено, що вказаний у заяві номер мобільного телефону належить ОСОБА_12 - секретарю судових засідань ІНФОРМАЦІЯ_4 , за участю якого та прокурора ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_8 , слідчим суддею ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_13 здійснювався судовий розгляд клопотання ОСОБА_14 в інтересах ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » про скасування арешту майна накладеного на підставі ухвали слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_4 від 29.12.2021 в рамках кримінального провадження № 0000469.

Більше того, у порушення вимог ч. 1 ст. 214 КПК України, заява ОСОБА_8 подана 04.07.2024 о 09:01 (том а.с. 2-3), а відомості до ЄРДР внесено 04.07.2024 о 08:54 (т. 9 а.с. 1), тобто раніше поданої заяви.

З огляду на викладені обставини, обвинувачений стверджує про підроблення вказаної заяви та наявність підстав для перевірки обставин щодо прийняття реєстрації та подальшого руху заяви ОСОБА_8 згідно ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Отримані відомості, які знаходяться в ІНФОРМАЦІЯ_3 нададуть можливість стороні захисту перевірити достовірність заяви ОСОБА_8 , встановити коли і кому передано на розгляд заяву ОСОБА_8 , оскільки відомості до ЄРДР внесені раніше аніж зареєстровано заяву; чи ставилися керівництвом НАБУ резолюції на цій заяві, оскільки вказана заява адресована директору НАБУ; наявність законних підстав для внесення відомостей до ЄРДР за його заявою.

ОСОБА_6 зазначає, що запитувана інформація необхідна стороні захисту для здійснення належного захисту, яка сама по собі та в сукупності з іншими речами та документами має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні. Без отримання яких неможливо всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку, забезпечити прийняття законного рішення по справі, вибудовувати стратегію та тактику захисту та може свідчити на його користь. Іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою запитуваних речей та документів, неможливо, так як зазначена інформація може містити дані щодо конкретних дат та часу по руху заяви, керівників та виконавців, які розглядали вказану заяву та приймали по ній рішення.

Обвинувачений ОСОБА_6 з посиланням на норми Кримінального процесуального кодексу України, просив суд задовольнити клопотання та надати тимчасовий доступ до запитуваних речей та документів.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 підтримали клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів, просили його задовольнити з підстав, викладених у ньому. Обвинувачений ОСОБА_15 просив долучити до матеріалів кримінального провадження заяву ОСОБА_11 від 11.07.2024, яка зареєстрована за вх. № 294/17156-61 від 11.07.2024 08:44:56, що свідчить про можливість реєстрації документів до 09.00 год. - час початку роботи канцелярії.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та просив відмовити у його задоволенні. Підтримав позицію представника особи, у володінні якої знаходяться речі та документи. Зазначив, що на заяві ОСОБА_8 від 03.07.2024 містяться дата і час реєстрації. Особа, яка вносить відомості до ЄРДР, попереджається про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України - за внесення недостовірних відомостей до ЄРДР. Підстави вважати заяву ОСОБА_8 недостовірною відсутні. Щодо заяв та реєстраційних номерів зазначив, що система електронного документообігу прокуратури містить особливості реєстрації щодо різних документів - це може бути заява за вже за створеним наглядовим провадженням, яким присвоюються свої вихідні номера, а також можуть бути заяви, клопотання, зави на відпустку тощо. Тобто є документи, які з моменту створення та їх підписання, зокрема прокурором, автоматично їм присвоюється відповідний номер, однак вони не можуть бути відправлені, оскільки на роботі повинен з`явитися відповідний працівник з відділу документообігу. Що стосується заяви ОСОБА_11 від 11.07.2024, то він пояснив, що вона належить до таких документів, які реєструються детективом або прокурором самостійно, оскільки вже є визначене кримінальне провадження і відповідно визначене коло детективів, які працюють з документами у цьому провадженні. Стосовно заяви ОСОБА_8 від 03.07.2024 про вчинення злочину, то вона спочатку реєструється працівником з відділу документообігу та присвоюється їй вихідний номер, після чого проставляється резолюція та передається визначеній особі, яка буде нею займатися. Якщо детективом вже внесені за заявою відомості до ЄРДР, то керівнику залишається написати «зареєструвати», це вже є встановлений факт. У даному випадку так і було, детектив відібрала заяву і внесла відомості до ЄРДР, а потім цю заяву було зареєстровано працівником з відділу документообігу. Наявність чи відсутність резолюції не може свідчить про не реєстрацію відповідної заяви. Єдиним наслідком подачі заяви про злочин в силу положень ст. 214 КПК України може бути реєстрація кримінального провадження.

Представник особи, у володінні якої знаходяться речі та документи, будучи належним чином повідомленим, у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду клопотання повідомлявся у спосіб, передбачений ст. 135 КПК України (т. 19 а.с. 29, 31, 56). Надіслав до суду пояснення (т.19 а.с. 51-55), у яких просив відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про тимчасовий доступ до речей та документів, посилаючись на те, що клопотання є безпідставним та необґрунтованим, адже сторона захисту не порушувала питання про отримання запитуваних у цьому клопотанні відомостей під час досудового розслідування. Крім цього звернув увагу, що сторона захисту жодним чином не обґрунтована значення документів, до яких планує отримати тимчасовий доступ, для підтвердження обставин кримінального провадження, обов`язковість встановлення яких передбачено ст. 91 КПК України, а також не аргументувала можливість використання їх як доказів у кримінальному провадженні. Вказане клопотання просив розглянути без його участі.

З урахуванням позиції учасників кримінального провадження та положень ч. 4 ст. 163 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів за відсутності представника особи, у володінні якої знаходяться речі та документи.

Дослідивши клопотання, матеріали справи, заслухавши доводи обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 , прокурора ОСОБА_5 , колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом. Під час розгляду клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів суд також враховує причини, через які доступ не був здійснений під час досудового розслідування.

Заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тимчасовий доступ до речей і документів, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 та п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Частинами 1, 2 ст. 159 КПК України встановлено, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали суду.

Стороною кримінального провадження з боку захисту є, зокрема, обвинувачений та його захисник (п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України при розгляді клопотання сторона кримінального провадження повинна довести, що речі і документи, про тимчасовий доступ до яких вони просять: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Згідно із ч. 6 ст. 163 КПК України суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Згідно із нормами ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо не буде доведено, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються, відповідно до положень ч. 6 ст. 132 КПК України.

Отже, кримінальне процесуальне законодавство покладає на сторону, яка звертається з відповідним клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, обов`язок обґрунтувати наявність передбачених законом підстав для надання такого доступу.

У контексті причин, через які доступ не був здійснений під час досудового розслідування, суд зазначає, що у наданих обвинуваченим документах відсутні відомості про те, що він звертався до детектива чи прокурора з проханням надати йому запитувані документи. Твердження захисту про те, що виключно з наданих прокурором до суду матеріалів кримінального провадження, а саме документів з тому №9 обвинуваченому стало відомо, що досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснювалося однобічно, не в повному обсязі та упереджено, встановлено недоліки заяви ОСОБА_8 від 03.07.2024, що зумовило подачу клопотання на стадії судового провадження, колегія суддів вважає надуманими. Згідно статті 290 КПК України, направленню обвинувального акту до суду передує відкриття матеріалів досудового розслідування сторонами. Відтак, з огляду на відсутність тверджень про невідкриття вказаної заяви стороні захисту, підстави вважати, що її вади могли бути встановлені виключно після надання її прокурором суду відсутні.

Також, згідно з вимогами частини 2 статті 160 КПК України у клопотанні про тимчасовий доступ серед іншого має бути зазначено значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Як убачається зі змісту поданого обвинуваченим ОСОБА_6 клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів, потреба у отриманні тимчасового доступу до електронного документу, в якому зафіксовані дані (інформація) з ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо дати та часу реєстрації заяви ОСОБА_8 від 03.07.2024 (зареєстрована 04.07.2024 о 09:01), всього руху вказаної заяви по ІНФОРМАЦІЯ_3 , виникла у зв`язку з тим, що сторона захисту вважає, що така заява ОСОБА_8 підроблена та містить недостовірні відомості, які не відповідають дійсності. Окрім цього, заява не містить резолюції керівництва НАБУ щодо доручення працівникам НАБУ прийняти відповідне рішення по вказаній заяві та відомості за цією заявою внесені до ЄРДР з порушенням встановленого порядку, що ставить під сумнів достовірність такої заяви.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частиною 5 ст. 214 КПК України передбачені відомості, які вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а саме: 1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; 3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; 7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

У Єдиному реєстрі досудових розслідувань автоматично фіксується дата внесення інформації та присвоюється номер кримінального провадження.

Відповідно до п. 86 Інструкції з діловодства у Національному антикорупційному бюро України, затвердженої наказом Директора Національного антикорупційного бюро України 18.05.2017 № 115-о, відмітка про надходження документа до НАБУ проставляється за допомогою штампа на лицьовому полі у правому кутку нижнього поля першого аркуша оригіналу документа або у нижньому правому кутку на звороті аркуша. Елементами зазначеного реквізиту є повне найменування Національного антикорупційного бюро України, реєстраційний індекс, дата (у разі потреби - година і хвилини) надходження документа.

У матеріалах судової справи (т. 18 а.с. 4-6) міститься витяг з ЄРДР про кримінальне провадження № 0000337 від 04.07.2024 за фактами вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, відомості до якого були внесені старшим детективом НАБУ ОСОБА_9 04.07.2024 о 08:54:22 за заявою ОСОБА_8 від 03.07.2024, зареєстрованою за Вх. № 295/16469-01 від 04.07.2024 о 09:01:00.

У судових засіданнях прокурор детально обґрунтував порядок внесення відомостей до ЄРДР та порядок реєстрації заяв про вчинення злочину, зокрема щодо заяви ОСОБА_8 про вчинення злочину від 03.07.2024. Так, після надходження вказаної заяви детективом НАБУ ОСОБА_9 було відібрано заяву у заявника ОСОБА_8 та відповідно до положень ч.1, 5 ст. 214 КПК України були внесені відомості до ЄРДР за цією заявою. Після чого вказана заява була передана до відділу документообігу для реєстрації її в системі електронного документообігу. Враховуючи такий процес реєстрації, то очевидним є те, що заява була зареєстрована пізніше ніж внесені відомості до ЄРДР. Більше того, резолюція керівника не впливає на реєстрацію відповідної заяви, оскільки відомості за такою заявою вносяться до ЄРДР в силу закону, а не резолюцій.

За таких обставин, підстави стверджувати, що в цій частині були допущені порушення з боку НАБУ, відсутні. Поняття фальсифікації є занадто широким та може включати в себе умисні дії, що включають як підробку, так і обман чи викривлення, які здійснюються з метою обману, корисливої вигоди або надання чомусь вигляду справжнього. Захист не навів обгрунтованих аргументів про які саме ознаки фальсифікації заяви ОСОБА_8 йде мова. Сама по собі незгода із змістом заяви, порядком її відібрання, реєстрації тощо не може бути ознаками вказаного.

Перевірка достовірності заяви ОСОБА_8 (викладених у ній відомостей) може бути здійснена виключно в ході її оцінки у нарадчій кімнаті в сукупності з іншими дослідженими в ході судового провадження доказами.

Разом з цим сторона кримінального провадження окрім обставин, визначених ч. 5 ст. 163 КПК України, має довести можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ч. 1, 2 ст. 84 КПК України). Докази повинні бути належними та допустимими. Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (стаття 85 КПК України).

Кримінальним процесуальним кодексом України закріплено право сторони захисту отримувати докази. Частина 1 статті 47 КПК України встановлює обов`язок захисника використовувати засоби захисту, передбачені цим Кодексом та іншими законами України, з метою забезпечення дотримання прав, свобод і законних інтересів обвинуваченого та з`ясування обставин, які спростовують обвинувачення, пом`якшують чи виключають кримінальну відповідальність обвинуваченого. Перелік обставин, що підлягають доказуванню, визначений у ст. 91 КПК України. Зокрема, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 370 КПК України суд ухвалює рішення на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Метою тимчасового доступу є збирання доказів на підтвердження або спростування викладених у обвинувальному акті обставин вчинення кримінального правопорушення, однак стороною захисту ні в клопотанні, а ні в судовому засіданні не наведено, які саме обставини вони будуть спростовувати за допомогою доказів, отриманих в результаті тимчасового доступу.

Суд прийшов до висновку про необгрунованість клопотання обвинуваченого у контексті значення відомостей, до яких просить надати тимчасовий доступ, для підтвердження обставин кримінального провадження, обов`язковість встановлення яких передбачено ст. 91 КПК України. Також не обґрунтувано можливість використання отриманих відомостей у кримінальному провадженні. Вказане свідчить про те, що такий захід кримінального провадження не має на меті досягнення дієвості цього провадження, адже наведені захистом сумніви та обставини підлягають перевірці в інший спосіб.

Отже, наведені у ході розгляду клопотання доводи обвинуваченого не дозволяють суду дійти висновку про наявність умови, передбаченої п. 2 ч. 5 ст. 163 КПК України, тобто сторона захисту в судовому засіданні не обґрунтувала наявність підстав вважати, що документи, до яких обвинувачений просить надати тимчасовий доступ, самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а отже суд не аналізує доведеність обставин, передбачених частиною 6 статті 163 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів є необґрунтованим, та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 131, 132, 159-164, 333, 369, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 від 08.08.2025 про тимчасовий доступ до речей та документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , поданого у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000337 від 04.07.2024, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає. Заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3