ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 595/1592/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/323/25 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2025 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючої - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

з участю

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора Бучацької окружної прокуратури на ухвалу слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 06 листопада 2025 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено частково клопотання прокурора Бучацької окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно підозрюваної ОСОБА_7 .

Застосовано щодо підозрюваної ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, а також покладено на строк до 23 год. 59 хв. 05 січня 2026 року виконувати наступні обов`язки:

-з`являтися до слідчого, суду за першою вимогою;

-повідомляти слідчого, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування з свідками у цьому ж кримінальному провадженні;

-здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У іншій частині клопотання відмовлено.

В апеляційній скарзі прокурор просить вказану ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 у вигляді особистого зобов`язання скасувати та ухвалити нову, якою обрати підозрюваній запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 130 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, та у разі внесення застави із покладенням на неї обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України.

Вважає, що ухвала суду є незаконною, так як у справі зібрані достатні докази, що належним чином обґрунтовують пред`явлену підозру ОСОБА_7 .

Свої доводи мотивує тим, що враховуючи санкцію статті інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, підозрювана усвідомлюючи, що може отримати покарання у вигляді позбавлення волі, існує ризик того, що ОСОБА_7 , буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а також незаконно впливати на свідків, експерта чи вчинити інший тяжкий корупційний злочин, тому будь-який інший запобіжний захід не забезпечить її належної процесуальної поведінки та виконання процесуальних обов`язків.

Крім того, наявність у підозрюваної матері з інвалідністю належним чином судом не перевірено, оскільки вони не живуть разом та не ведуть спільний побут.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваної та її захисника, які вважають ухвалу законною та обґрунтованою та просять залишити її без змін, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просить постановити нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід щодо підозрюваного у вигляді застави, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як слідує з оскаржуваної ухвали, Чортківським РУП ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000006 від 02 квітня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

06 листопада 2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Задовольняючи частково клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді застави щодо ОСОБА_7 та застосовуючи до останнього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що прокурор, довівши наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого їй кримінального правопорушення, не доведено неможливості запобігання ризику/ризикам, зазначеним у клопотанні. У зв`язку із чим обрав запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, мотивуючи тим, що саме цей запобіжний захід може гарантувати виконання підозрюваноюм покладених на неї обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Так, відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; знищити або сховати будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваної, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваної з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Матеріалами провадження встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у виді застави та прокурор при розгляді клопотання вказували про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 даного кримінального правопорушення, що свідчить про існування ризику, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експертів, вчинити інше кримінальне правопорушення, а відтак, перешкодити повному, всебічному та неупередженому проведенні досудового розслідування.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотання, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Приймаючи рішення про застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж застава, слідчий суддя належним чином вмотивував своє рішення тим, що саме цей запобіжний захід є достатнім та може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та попередить ризики, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді в частині виду запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, оскільки прокурором в судовому засіданні доведено обставини, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.194 КПК України, однак прокурором ні у клопотанні, ні в судовому засіданні не доведена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні.

В апеляційній скарзі прокурор оскаржує вид застосованого слідчим суддею запобіжного заходу і просить його змінити на більш суворий у вигляді застави, мотивуючи тим, що судом не було враховано обсяг наявних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та стверджує, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не зможе їм запобігти, однак не наводить жодних конкретних обставин, на підставі яких він прийшов до такого переконання.

Натомість, як вбачається зі змісту оскарженої ухвали слідчий суддя правильно врахував наявні ризики і відомості про особу ОСОБА_7 , яка, з урахуванням тривалості досудового розслідування (з 06.11.2025 року) та не будучи затриманою з`являється на усі виклики органу досудового розслідування для проведення слідчих дій та до суду, відсутність доказів ухилення останньої від явки до органів досудового розслідування та суду, обставини інкримінованого їй кримінального правопорушення, її вік, репутацію, що до кримінальної відповідальності раніше не притягувалася, позитивно характеризується, міцність соціальних зв`язків, має постійне місце проживання, а тому прийняв вірне рішення про застосування до підозрюваної запобіжного заходу вигляді особистого зобов`язання.

Доводи прокурора про те, що наявність у підозрюваної матері з інвалідністю належним чином слідчим суддею не перевірено, оскільки вони не живуть разом та не ведуть спільний побут, спростовуються відомостями, які містяться у долучених до матеріалів провадження стороною захисту довідці №276 від 09.12.2025 року та акті обстеження житлових умов заявника ОСОБА_7 №247 від 09.12.ж2025 року.

З огляду на вище викладене, враховуючи, що апеляційна скарга прокурора не містить вказівки на конкретні і підтверджені доказами обставини, які би обґрунтовували його твердження про незаконність ухвали слідчого судді, яку він просить скасувати, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора не підлягають до задоволення.

Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 176 178, 181, 407, 422 КПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Бучацької окружної прокуратури залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 06 листопада 2025 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді