"11" листопада 2025 р. Справа № 370/2947/25
Провадження № 1-кп/370/170/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року смт. Макарів

Макарівський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за № 0000239 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Макарівського районного суду Київської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просить призначити кримінальне провадження до судового розгляду, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані вимоги кримінального процесуального закону та обвинувальний акт складено з дотриманням вимог ст. 291 КПК України, посилається на відсутність підстав для закриття кримінального провадження чи повернення обвинувального акту. Також, в підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтоване наступним.

Згідно обвинувального акта встановлено наступне: Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан, який в подальшому був неодноразово продовжений, востаннє до 05.11.2025 включно Указом Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.07.2025. Так, 06 вересня 2025 року, о 13 годині 40 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, йдучи поряд з домоволодінням по АДРЕСА_1 , вирішив вчинити крадіжку будь-якого чужого майна з господарського приміщення за вказаною адресою, яке належить ОСОБА_6 . Про наявність матеріальних цінностей в господарському приміщенні ОСОБА_4 було достовірно відомо оскільки за рік до цього купував там у ОСОБА_7 продукти харчування. Відразу реалізуючи свій намір, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, з метою збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів, зайшов через не замкнену хвіртку на територію домоволодіння по АДРЕСА_1 , підійшов до господарського приміщення та побачив зліва від вхідних дверей прочинене на провітрювання пластикове вікно. Після чого, ОСОБА_4 руками витягнув москитну сітку та докладаючи фізичних зусиль витиснув вказану стулку вікна, таким чином виламав її та через утворений отвір проник в господарське приміщення, звідки таємно викрав з верхньої шухляди столу грошові кошти в сумі 5143 грн, які належать ОСОБА_6 . З викраденими грошовими коштами ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину, розпорядившись ними на власний розсуд. Своїми умисним злочинними діями, ОСОБА_4 завдав ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 5143 грн.Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у приміщення, вчиненому в умовах воєнного стану.

Підставою для застосування щодо обвинувачуваного ОСОБА_4 запобіжного заходу є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави стороні обвинувачення вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так згідно вимог ст. ст. 177 та 181 КПК України, метою і підставами застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність наступного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України:

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що у ОСОБА_4 відсутні будь-які соціальні зв`язки, він не одружений, неповнолітніх дітей та інших осіб на утриманні не має, офіційно не працює, у зв`язку з чим не має постійного джерела доходу, зловживає алкогольними напоями, веде антигромадський спосіб життя, а від так у нього відсутні будь-які стримуючі фактори, які б завадили йому залишити в будь-який час своє місце проживання з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить про те, що ОСОБА_4 не перебуваючи під вартою може незаконно впливати на свідків та потерпілу, оскільки обвинувачений проживає з ними на одній вулиці, знайомі один з одним.

Вплив ОСОБА_4 на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні шляхом прохань, залякування, примусу, погроз або застосування насильства з метою зміни або ненадання ними викривальних показів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення може призвести до неможливості притягнення його до кримінальної відповідальності. Даний ризик підтверджується свідченнями свідка ОСОБА_8 , який є онуком потерпілої, та який пояснив, що в телефонному режимі ОСОБА_4 вмовляв забрати заяву з поліції в обмін на те, що він поверне викрадені грошові кошти.

Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків та потерпілу залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

До того ж, окрім незнятої та непогашеної в передбаченому законом порядку судимості, було встановлено, що відповідно до вимоги про судимість відносно ОСОБА_4 :

- 09.10.2022 до Макарівського районного суду Київської області спрямовано обвинувальний акт за ч.1 ст.125, ч.1 ст.296 КК України;

- 12.01.2024 до Макарівського районного суду Київської області спрямовано обвинувальний акт за ч.1 ст.122 КК України;

- 26.03.2025 до Макарівського районного суду Київської області спрямовано обвинувальний акт за ч.1 ст.122 КК України.

Всі вищевказані кримінальні правопорушення пов`язані із застосуванням насилля по відношенню до потерпілих осіб, що свідчить про високу ймовірність протиправного впливу на свідків та потерпілу у даному провадженні.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.177 КПК України ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, не виконувати свої процесуальні обов`язки щодо явок на виклики до суду, що обґрунтовується його не прибуттям до слідчого 26, 29, 30 вересня 2025 на 10 годину. Про поважність причин не прибуття підозрюваний слідчого не попередив, проігнорував виклики, що з високою ймовірністю може повторитись із прибуттям в судові засідання.

Крім того, ОСОБА_4 не з`являвся до територіального підрозділу пробації для постановки на облік.

Так, 08.01.2025 ОСОБА_4 засуджений Макарівським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 162, ч.1 ст. 296 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк один рік.

Згідно відповіді з Бучанського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, станом на 23.09.2025 року засуджений ОСОБА_4 не з`являвся до уповноваженого органу з питань пробації для постановки на облік. 24.03.2025 року відносно ОСОБА_9 були розпочаті першочергові розшукові заходи.

Згідно відомостей Макарівського районного суду Київської області ОСОБА_4 тривалий час не з`являється до суду для прийняття участі у розгляді кримінальних проваджень в яких він обвинувачується за ч.1 ст.122, ч.1 ст.125, ч.1 ст.296 КК України. У деяких справах розгляд затягнувся на роки, оскільки обвинувачений не з`являється до суду.

Тобто ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином є реальним та обґрунтованим.

Наявність у ОСОБА_4 непогашеної судимості за ч.2 ст.345 КК України, скоєння ним нового злочину, в той період часу коли судом він був засуджений до пробаційного нагляду за ч.1 ст.162, ч.1 ст.296 КК України, наявність на розгляді в суді ще трьох кримінальних проваджень, свідчить про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно зі ст. 178 КПК України обставинами, що враховуються при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу є:

Сукупність зібраних у кримінальному провадженні доказів дає достатні підстави підозрювати у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень ОСОБА_4 ;

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.;

ОСОБА_4 неодружений, постійного місця роботи, джерела доходів або навчання не має, раніше судимий.

Згідно зі ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти клопотання прокурора, просив більше м`який запобіжний захід застосувати відносно нього цілодобовий домашній арешт.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_10 підтримує думку обвинуваченого.

Суд, вислухавши клопотання прокурора та думку обвинуваченого і його захисника, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 та п. 9 ч. 2ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження, в тому числі, є запобіжні заходи.

Згідно ч. 3ст. 315 Кримінального процесуального кодексу України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно з ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу суд повинен врахувати наявність ризиків, зазначених в ст. 177 КПК України, а також оцінити в сукупності обставини, які визначені в ч. 1ст. 178 КПК України.

Згідно зі ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Положеннями ст. 199 КПК України передбачено, що при розгляді доцільності продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених уст. 184 цього Кодексу, ураховуються обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню розгляду справи до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Судом встановлено, що на розгляді в Макарівському районному суді Київської області перебувають кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 162 ч. 1, 185 ч. 4 КК України.

Суд погоджується із доводами сторони обвинувачення про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме:

1Усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих наслідків може спонукати підозрюваного ОСОБА_4 змінити своє місце проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

2 .Незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, шляхом умовлянь, залякувань.

3.Вчинити інше кримінальне правопорушення враховуючи, те що ОСОБА_4 будучи раніше судимим останній раз вироком Макарівського районного суду Київської області 08.01.2025 року за ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк один рік.

В частині існування ризику, відповідно до п.4 ч. 1 ст. 177 КПК України суд не погоджується, за відсутністю належних доказів.

Жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, окрім як тримання під вартою, не забезпечить належну поведінку обвинуваченого щодо виконання ним процесуальних рішень та унеможливить спроби останнього перешкоджати кримінальному провадженню, а відтак запобігти зазначеним ризикам.

Оцінюючи особу обвинуваченого, з врахуванням ст. 178 КПК України, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 є раніше судимий, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали утриманню його в слідчому ізоляторі, не хворіє. Будь-яких даних, які б перешкоджали його утриманню в слідчому ізоляторі немає.

Утримання під вартою обвинуваченого не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Водночас, задовольняючи клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги ч. 3 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України та вважає за необхідне визначити обвинуваченому заставу з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ч. 5ст. 182 Кримінального процесуального кодексу Українирозмір застави визначається щодо підозрюваного, обвинуваченого у вчиненні тяжкого злочину від вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 Кримінального процесуального кодексу України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При визначені розміру застави, суд враховує обставини кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, які описано вище, наявність ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, та вважає необхідним визначити ОСОБА_5 відповідно до ч. 3ст. 183 цього Кодексу заставу у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка з урахуванням положень п. 16 ч. 1 ст. 3 Кримінального процесуального кодексу України становить сумі 181 680,00 грн., з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5ст. 194 цього Кодексу, оскільки саме в такому розмірі застава, на думку суду, достатня забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, виходячи з усіх обставин справи.

Під час підготовчого судового засідання підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, не встановлено.

Так, перешкоди для призначення кримінального провадження до судового розгляду відсутні, так як угод про визнання винуватості чи про примирення, до суду у порядку ст. ст. 468-475 КПК України не надійшло, підстав для закриття провадження згідно ст. 284 КПК України не вбачається, підстав для повернення провадження прокурору для продовження досудового розслідування не має, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено.

Крім того, встановлено, що Макарівським районним судом Київської області під головуванням судді ОСОБА_11 , здійснюється судовий розгляд кримінальних провадженнь за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 121, ч.1 ст. 121, ч.1 ст. 125, ч. 1 ст. 296 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 334 КПК України - у разі якщо на розгляд суду першої інстанції надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.

За таких обставин, оскільки судове провадження щодо ОСОБА_4 вже здійснюється Макарівським районним судом Київської області під головуванням іншого судді, суд приходить до висновку про необхідність передати дане кримінальне провадження для вирішення питання про об`єднання з кримінальними провадженнями за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 121, ч.1 ст. 121, ч.1 ст. 125, ч. 1 ст. 296 КК України.

Керуючись ст. ст. 132, 176, 178, 183-184, 194, 196, 206, 314-315, 334 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Макарівського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 задовольнити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 діб, який діє до 09.01.2026 року включно.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 , обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 60 (шістдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 11.11.2025 року складає 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) грн. 00 коп.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до Макарівського районного суду Київської області за викликом суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає чи перебуває, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

4) не спілкуватися з потерпілим та свідками за даним кримінальним провадженням;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Повідомити ОСОБА_4 , що невиконання обов`язків, покладених на підозрюваного ухвалою суду є підставою для заміни вказаного запобіжного заходу на більш жорсткий.

Призначити судовий розгляд по кримінальному провадженню у відношенні ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України у відкритому судовому засіданні на 17.12.2025 року на 14 годину 00 хвилин у приміщенні Макарівського районного суду Київської області.

Здійснити виклик до судового засідання обвинуваченого, потерпілої та свідків для їх допиту.

Судовий розгляд кримінального провадження провести за участю прокурора.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (справа №370/2947/25 провадження №1-кп/370/170/25), передати судді Макарівського районного суду Київської області ОСОБА_11 для вирішення питання про об`єднання з кримінальними провадженнями за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 125 та ч. 1 ст. 296 КК України (справи №370/2404/20, 370/141/24, 370/547/25).

Ухвала може бути оскаржена в частині міри запобіжного заходу до Київського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1