Справа № 177/1040/25
Провадження № 1-кп/177/175/25
У Х В А Л А

Іменем України

23.12.2025 Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в об`єднаному кримінальному провадженні № 0000448 від 03.09.2022 за ч. 2 ст. 286 КК України та № 0000346 від 07.04.2025 за ч. 3 ст. 135 КК України щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілої,

адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

захисника обвинуваченого,

адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Криворізьким районним судом Дніпропетровської області здійснюється судовий розгляд вказаного кримінального провадження щодо ОСОБА_2 .

Прокурором 23.12.2025 подано клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_2 , яке обґрунтовано тим, що продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Оскільки строк запобіжного заходу спливає, прокурор просив його продовжити ще на 60 днів, вважаючи обвинувачення щодо ОСОБА_2 обґрунтованим, а ризики такими, що не зменшилися та продовжують існувати.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про продовження запобіжного заходу підтримав та просив його задовольнити з підстав та мотивів, що наведені в ньому.

Представник потерпілої ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_5 наполягав на задоволенні клопотання прокурора та просив продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_2 .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_2 , адвокат ОСОБА_6 , просила відмовити в задоволенні клопотання прокурора та змінити запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт. Вказувала, що обвинувачений має постійне місце проживання, сім`ю, має бажання працювати, тому що йому необхідно утримувати сім`ю.

Обвинувачений наполягав на зменшенні ризиків, оскільки майже всі свідки сторони обвинувачення допитані в судовому засіданні. У свою чергу, сторона обвинувачення не в змозі упродовж тривалого часу забезпечити участь єдиного свідка, який залишився недопитаний у цьому кримінальному провадженні, не може встановити його місце перебування, у зв`язку з чим, за вказаних обставин, є сумнівним з його боку здійснення впливу на свідка, місцезнаходження якого невідоме. Щодо ризику знищення речових доказів обвинувачений вказав, що категорично заперечує наявність такого ризику, оскільки транспортний засіб після ДТП загорівся самостійно. Будь-які дії для знищення автомобіля безпосередньо ним чи іншими особами не вчинялися. Також обвинувачений не заперечував, що тривалий час переховувався від органів досудового слідства після ДТП, оскільки злякався, та хотів потрапити в місця позбавлення волі. Але, на даний час усвідомив, що вчинив неправильно та зобов`язується, у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, як домашнього арешту, з`являтися до суду за першою вимогою та не чинити жодних перешкод під час судового розгляду цього кримінального провадження.

Заслухавши учасників судового провадження, розглянувши клопотання прокурора та заперечення сторони захисту, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_2 триває відповідно до визначеного судом порядку. Допитано потерпілу, усіх свідків сторони обвинувачення, окрім одного. Письмові матеріали кримінального провадження не досліджувалися, не допитано обвинуваченого. Отже, станом на 23.12.2025 заверши розгляд справи з об`єктивних причин, не вдалося.

У рамках кримінального провадження № 0000448 від 03.09.2022 за ч. 2 ст. 286 КК України до обвинуваченого ОСОБА_2 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого неодноразово продовжувався, востаннє ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 06.11.2025, строк дії якого спливає 04.01.2026.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали суду про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, у тому числі: переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Судом встановлено, що зазначені прокурором ризики про можливість переховування обвинуваченого від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, продовжують існувати, оскільки під загрозою можливого покарання обвинувачений може ухилитися від суду. Так, ОСОБА_2 обвинувачуєте у скоєнні двох тяжких злочинів, санкцією статті яких передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі, максимально до 8 років.Наявність випадків притягнення обвинуваченого ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності підтверджують ризик ймовірного вчинення останнім нового кримінального правопорушення. Із урахуванням даних про особу обвинуваченого, суд зазначає, що хоча ОСОБА_2 і є особою, яка в силу ст. 89 КК України не судима, разом із тим, останній раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів, що свідчить про антисоціальну направленість його поведінки та небажання вести законослухняний спосіб життя.

Суд враховує також позицію викладену ЄСПЛ у справах «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 та «Волосюк проти України» від 12.03.2013, відповідно до якої, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ризик можливого переховування від суду, на переконання суду, є реальним та таким, що не зменшився, враховуючу існуючу в країні обстановку, наявність тимчасово непідконтрольних територій та триваючу збройну агресію росії проти України, а також дані характеризуючих обвинуваченого.

Суд враховує, що після вчинення ДТП обвинувачений залишив місце події, на виклики до слідчого не з`являвся та тривалий час (більше двох років) перебував у розшуку до його затримання. Також, відразу після ДТП знищено шляхом підпалу автомобіль, що є речовим доказом в справі.

На даний час не допитані всі свідки, не досліджені письмові матеріали справи, а отже, наявний ризик впливу ОСОБА_2 на свідків.

Доводи сторони захисту про наявність у обвинуваченого гарантованого місця проживання та соціальних зв`язків, бажання останнього працювати, не спростовують встановлені в справі ризики щодо обвинуваченого ОСОБА_2 , тому на даній стадії розгляду справи підстави для зміни запобіжного заходу обвинуваченому відсутні.

Суд також бере до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_2 , відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, не є особою, до якої не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Докази неможливості подальшого перебування під вартою обвинуваченого, зокрема, і щодо стану здоров`я, суду не надано.

Таким чином, враховуючи дані про особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я, репутацію, а також тяжкість покарання, що може йому загрожувати в разі визнання винуватим, інші обставини кримінального провадження, суд вважає доведеним наявність ризиків, передбачених п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим, клопотання прокурора про продовження строку застосування до обвинуваченого ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підлягає до задоволення.

Відповідно, із вищевказаних підстав, не можуть бути застосовані більш м`які запобіжні заходи, у тому числі, домашній арешт, про що заявлялося стороною захисту.

Окрім того, враховуючи висунуте ОСОБА_2 обвинувачення у вчиненні злочинів, які спричинили загибель людини, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не визначає розмір застави.

Керуючись ст. ст. 177-178, 183, 187, 194, 199, 331, 392 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора пропродовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_2 , - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000448 від 03.09.2022 за ч. 2 ст. 286 КК України та № 0000346 від 07.04.2025 за ч. 3 ст. 135 КК України , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 21.02.2026 включно.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_6 , про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення копії ухвали, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1