Справа № 715/1486/25
Провадження № 1-кс/715/343/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.11.2025 Глибоцький районний суд Чернівецької області

у складі слідчого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в селищі Глибока в залі суду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий відділення №3 (селища Глибока) СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з начальником Глибоцького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Топоровці, Новоселицький район, Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України.

В клопотанні, яке надійшло до суду слідчий зазначив, що в провадженні відділення № 3 (с-ще. Глибока) слідчого відділу Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області знаходиться кримінальне провадження №0001725 від 18 травня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_8 , сприяв незаконному переправленню особи через державний кордон України поза пунктами пропуску, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України.

У невстановлений досудовим розслідуванням період часу до 13 травня 2025 року ОСОБА_7 , за попередньою змовою із ОСОБА_9 , діючи із корисливих мотивів, підшукали громадянина України призовного віку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мав намір незаконно перетнути державний кордон України поза пунктами пропуску. При цьому ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , діючи із корисливих мотивів, обумовили ОСОБА_10 оплату свої незаконних послуг, які полягали у сприянні їх незаконному переправленню через державний кордон України у розмірі 3000 доларів США.

16 травня 2025 року, діючи за попередньою змовою із із ОСОБА_8 план, ОСОБА_7 , прибув до готелю «Апарт» м. Чернівці на невстановленому транспортному засобі.

Виконуючи вказівку ОСОБА_7 , ОСОБА_10 сів у невстановлений транспортний засіб, після чого вони вирушили у напрямку державного кордону України.

Прибувши до с. Багринівка Чернівецької області, ОСОБА_7 провів інструктаж щодо напрямку руху та способу незаконного перетину лінії розмежування державного кордону України та Румунії, після чого висадив ОСОБА_10 поблизу лінії державного кордону, діючи із корисливих мотивів, отримавши від останнього 50 доларів США як оплату за його перевезення до місця неподалік лінії розмежування державного кордону України та Румунії.

Надалі ОСОБА_10 , виконуючи надані ОСОБА_7 вказівки, розпочав рух пішки поза пунктами пропуску в напрямку державного кордону України, де був затриманий військовослужбовцями Державної прикордонної служби України.

21 листопада 2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Підозра ОСОБА_7 , у вчиненні інкримінованого злочину повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням про виявлення кримінального правопорушення наданого прикордонним загоном західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, протоколами допиту свідка, та іншими матеріалами досудового розслідування в їх сукупності.

Вказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, покарання за яке передбачено у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Водночас, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 , запобігання продовженню злочинної діяльності та можливого ухилення від досудового слідства та суду виникла необхідність в обранні відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи наведене, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування необхідності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , покладається запобігання спробам:

переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, суворість передбаченого законом покарання, у разі визнання судом останнього винуватим у його вчиненні), оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, яке відноситься до тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі;

з метою уникнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , оскільки він може незаконно впливати на свідків по кримінальному провадженні, та інших осіб, в тому числі на співучасників вчинення кримінального правопорушення, яким також відомі обставини провадження, переконуючи їх давати неправдиві показання, а також узгоджувати показання між співучасниками;

в разі перебування на волі ОСОБА_7 , згідно покладних на нього обов`язків будь-якого іншого більш м`якшого запобіжного заходу, у останнього існуватиме реальна здатність вчиняти нові злочини, оскільки він матиме змогу здійснювати пошуки осіб, які бажають незаконно перетнути кордон України, крім цього організувати незаконний перетин для відшуканих осіб та отримати за це неправомірну вигоду.

Відповідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

На підставі вище викладеного, а також характеру вчинення кримінального правопорушення, його суспільно небезпечність, тяжкість покарання, передбаченого за вчинення вказаного злочину, орган досудового розслідування та процесуальний керівник прокурор вважають та переконані, що застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, а ніж тримання під вартою, не забезпечить у повній мірі виконання підозрюваною покладених на нього процесуальних обов`язків та не надасть реальної змоги запобігти вище переліченим ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, а також не дасть можливість виконання завдання кримінального провадження, передбаченого ст.2 КПК України, а саме: захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Слідчий відділення №3 (селище Глибока) СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_4 та начальник Глибоцького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримали та просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання та обрати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, документів, якими прокурор обґрунтовує свої доводи, суд дійшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.ч.1,2 п.4 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України та пам`ятка про процесуальні права та обов`язки вручені ОСОБА_7 .

Враховуючи те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, ОСОБА_7 обізнаний з методами та способами незаконного перетину державного кордону, і враховуючи його соціальні зв`язки, приходжу до висновку, що наявні підстави вважати, що він може переховуватися від органів досудового розслідування, суду, або вчинити інші кримінальні правопорушення, може незаконно впливати на свідків вчиненого ним кримінального правопорушення та інших осіб; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки, на даний час не проведені всі необхідні слідчі дії, тому є підстави вважати, що останній, перебуваючи на волі з метою уникнення від покарання може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Як зазначив Європейський суд з прав людини, ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova («Бекчиєв проти Молдови») § 58).

В основу своїх висновків про обґрунтованість клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд ставить також і встановлені в ході розгляду клопотання ризики, передбачені ст. 177 цього Кодексу, зокрема щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, суду, або вчинити інші кримінальні правопорушення.

Доведеним суд вважає і наявність ризику незаконного впливу ОСОБА_7 на інших осіб, зокрема на свідків.

З огляду на викладені вище обставини, з урахуванням тяжкості злочину та даних про особу підозрюваного ОСОБА_7 , приходжу до висновку, що твердження клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 знайшли своє підтвердження при розгляді справи, оскільки саме такий запобіжних захід є необхідним і достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, на думку суду, є недостатнім.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України - слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 192-194, 196, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого відділення №3 (селища Глибока) СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 , погоджене з начальником Глибоцького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Топоровці, Новоселицький район, Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і перебіг строку утримання під вартою відраховувати з 12 год. 10 хв. 25 листопада 2025 року.

Терміном закінчення дії ухвали слідчого судді про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити 12 год. 10 хв. 24 січня 2026 року.

Розмір застави, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок UA0008745, МФО 820172, Держказначейська служба України, м. Київ, код 26311401, ТУ ДСА України в Чернівецькій області становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися за межі населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування із свідками по справі.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 24 січня 2026 року.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державній Установі «Чернівецький слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної Установи «Чернівецький слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_3 та слідчого суддю Глибоцького районного суду Чернівецької області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: