Провадження № 1-в/638/915/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Харкова клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за № 0001055 від 18.11.2014,-

встановив:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Харкова перебувало кримінальне провадження № 0001055 від 18.11.2014, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвалою суду від 17 березня 2025 року клопотання захисника про закриття кримінального провадження задоволено. Звільнено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 286 КК України на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

04 листопада 2025 року до суду надійшла заява адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна.

У поданому клопотанні просить повернути власнику майна ОСОБА_3 належній їй на праві власності автомобіль "Mitsubishi ASX" р.н. НОМЕР_1 накладений Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 20 листопада 2014 року по справі № 640/20450/14-к.

Відповідно до довідки секретаря, матеріали справи № 638/15920/15-к передано канцелярією та отримано суддею ОСОБА_1 24 листопада 2025 року.

25 листопада 2025 року від ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд поданого клопотання без її участі.

Інші учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось на підставі ч.4 ст.107 КПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 20 листопада 2014 року накладено арешт на належний ОСОБА_3 автомобіль "Mitsubishi ASX" р.н. НОМЕР_1 ..

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Стаття 98 КПК України, встановлює, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, враховуючи, що кримінальне провадження, в рамках якого було накладено арешт, закрито, проте питання про скасування арешту майна не вирішено, суд приходить до висновку про задоволення клопотання про скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст.98, 170, 174 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за № 0001055 від 18.11.2014- задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2014 року, на належний ОСОБА_3 автомобіль "Mitsubishi ASX" р.н. НОМЕР_1 .

Ухвалу може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_5