Провадження № 1-кс/643/5873/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2025 м. Харків

Слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представників заявника адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Харкові клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001108 від 23.10.2024, -

встановив:

17.10.2025 до Салтівського районного суду міста Харкова надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , в якому просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова від 30.09.2025 по справі № 643/16733/25 на майно, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , а саме: на гараж боксового типу № 201 в Гаражному кооперативі "Енергетик" за адресою: Харківська обл., м. Харків, вулиця Чугуївська, будинок 65; гараж боксового типу № 1 літ."АГ-1", розташований за адресою: Харківська обл., м. Харків, вулиця Заливна, будинок 4; земельна ділянка :07:011:0023 за адресою: Харківська обл., м. Харків, вулиця Зарудного Івана, 19; житловий будинок, літ. "А-2" з надвірними будівлями за адресою: Харківська обл., м. Харків, вулиця Зарудного Івана, 19; транспортний засіб «Audi Q8», 2024 р.в., № кузова НОМЕР_1 . д.н. НОМЕР_2 ; транспортний засіб «Volkswagen ID. Unyх Max», 2024 р.в., № кузова НОМЕР_3 , д.н. НОМЕР_4 ; транспортний засіб ПГ, ВЕТD, № кузова ? НОМЕР_5 , д.н. НОМЕР_6 ; транспортний засіб ПГ, ВЕТD, № кузова НОМЕР_7 , д.н. НОМЕР_8 .

В обґрунтування клопотання зазначив, що ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 30.09.2025 по справі № 643/16733/25 клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_5 задоволено частково, накладено арешт з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні №0001108 від 23.10.2024 на майно, яке на праві власності належить ОСОБА_6 , а саме на: гараж боксового типу № 201 в Гаражному кооперативі "Енергетик" за адресою: Харківська обл., м. Харків, вулиця Чугуївська, будинок 65; гараж боксового типу № 1 літ."АГ-1", розташований за адресою: Харківська обл., м. Харків, вулиця Заливна, будинок 4; земельна ділянка :07:011:0023 за адресою: Харківська обл., м. Харків, вулиця Зарудного Івана, 19; житловий будинок, літ. "А-2" з надвірними будівлями за адресою: Харківська обл., м. Харків, вулиця Зарудного Івана, 19; транспортний засіб «Audi Q8», 2024 р.в., № кузова НОМЕР_1 . д.н. НОМЕР_2 ; Документ сформований в системі «Електронний суд» 16.10.2025 1 транспортний засіб «Volkswagen ID. Unyх Max», 2024 р.в., № кузова НОМЕР_3 , д.н. НОМЕР_4 ; транспортний засіб ПГ, ВЕТD, № кузова ? НОМЕР_5 , д.н. НОМЕР_6 ; транспортний засіб ПГ, ВЕТD, № кузова НОМЕР_7 , д.н. НОМЕР_8 .

Адвокат ОСОБА_3 зазначений арешт вважає необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

Відсутність спільного побуту та спільно нажитого майна. В липні 2022 року ОСОБА_6 придбала житловий будинок, літ. "А-2" з надвірними будівлями та земельну ділянку :07:011:0023 за адресою: Харківська обл., м. Харків, вулиця Зарудного Івана, 19. В 2023 році ОСОБА_6 придбала гараж боксового типу № НОМЕР_9 в Гаражному кооперативі "Енергетик" за адресою: Харківська обл., м. Харків, вулиця Чугуївська, будинок 65 та гараж боксового типу № 1 літ."АГ-1", розташований за адресою: Харківська обл., м. Харків, вулиця Заливна, будинок 4. У договорах купівлі-продажу зазначеного майна, посвідчених приватним нотаріусом, чітко зазначено, що ОСОБА_6 у зареєстрованому шлюбі не перебуває, не проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу з будь-якою особою, за грошові кошти, що були передані за договорами, не є спільною сумісною власністю та є особистою приватною власністю. Отже, вищевказане набуте майно не може вважатися спільно нажитим, а є виключною приватною власністю ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 не перебувала у шлюбі та не проживала однією сім`єю з ОСОБА_7 у період придбання вказаного майна. Фактичне спільне проживання сторін розпочалося лише у 2024 році, що підтверджується щорічною декларацією ОСОБА_7 , у якій ОСОБА_6 вперше зазначено як особу, пов`язану спільним побутом. До 2024 року між ними не існувало спільного господарства, спільного бюджету або інших ознак сімейного життя, передбачених статтею 3 Сімейного кодексу України.

ОСОБА_6 протягом цього періоду самостійно працювала, отримувала стабільний дохід та мала накопичення достатні для придбання нерухомого майна. Її фінансова самостійність підтверджується доданими документами довідками про доходи, банківськими виписками та підтвердженнями законного походження коштів. Таким чином, усі об`єкти нерухомого та рухомого майна були придбані виключно за особисті кошти ОСОБА_6 , задовго до початку спільного проживання з ОСОБА_7 , і не мають жодного зв`язку з його діяльністю чи доходами. Отже, арешт, накладений на зазначене майно, є необґрунтованим, оскільки воно належить третій особі, яка не має процесуального статусу у кримінальному провадженні, вказане майно не є спільно нажитим та не може вважатися об`єктом права спільної сумісної власності. У зв`язку з цим арешт накладено безпідставно і він підлягає скасуванню.

ОСОБА_6 не є підозрюваною, обвинуваченою або іншою особою, до якої можуть бути застосовані заходи забезпечення кримінального провадження. Вона не має жодного процесуального статусу у даному провадженні, її майно не відповідає ознакам речових доказів у розумінні статті 98 КПК України.

Таким чином, накладення арешту на майно особи, яка не є суб`єктом кримінальної відповідальності, цивільним відповідачем та не причетна до предмету розслідування, порушує її право власності, гарантоване статтею 41 Конституції України та статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 17.10.2025 за клопотанням відкрито провадження, призначено дату та час судового розгляду, витребувано матеріали кримінального провадження № 0001108 від 23.10.2024.

Від прокурора ОСОБА_5 через канцелярію суду 20.10.2025 за вх. № 55490 надійшли заперечення на клопотання щодо скасування арешту майна, в яких зазначив що, слідчим відділом УСБУ в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001108 від 23.10.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28 ч.1 ст. 114-1, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 332 КК України. Встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи депутатом Харківської міської ради VIII скликання, обіймаючи посаду директора комунального підприємства «Комплекс з вивозу побутових відходів» згідно з розпорядженням Харківського міського голови ОСОБА_8 від 07.04.2022 № 270/2К та відповідно до наказу №50-1/СП від 08.04.2022, у період після повномасштабного воєнного вторгнення в Україну з боку держави-агресора, яке розпочалось 24.02.2022, став на шлях протиправної діяльності та вчинив злочин проти основ національної безпеки України, пов`язаний з перешкоджанням законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

22.08.2025 в рамках вказаного кримінального провадження громадянину України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

04.09.2025 в рамках вказаного кримінального провадження громадянину України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про нову та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 5 ст. 191 КК України.

04.09.2025 в рамках вказаного кримінального провадження громадянину України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 114-1 КК України. 26.09.2025 ОСОБА_7 набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001108.

Так, встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з початку 2019 року спільно проживає (однією сім`єю), пов`язаний спільним побутом та має взаємні права та обов`язки з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП : НОМЕР_10 , яка також є матір`ю спільної дочки - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Також, відповідно до Стаття 74 сімейного кодексу України Якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що серед іншого за грошові кошти отриманні внаслідок злочинної діяльності підозрюваного ОСОБА_7 здійснено придбання як рухомого та і нерухомого майна, яке оформлено на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як власника.

Зокрема, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на праві власності належить наступне майно: гараж боксового типу № НОМЕР_9 в Гаражному кооперативі "Енергетик" за адресою: Харківська обл., м. Харків, вулиця Чугуївська, будинок 56 (набуто 22.11.2023); гараж боксового типу № НОМЕР_11 літ."АГ-1", розташований за адресою: Харківська обл., м. Харків, вулиця Заливна, будинок 4 (набуто 04.04.2023); земельна ділянка :07:011:0023 за адресою: АДРЕСА_1 (набуто 22.07.2022); житловий будинок, літ. "А-2" з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 (набуто 22.07.2022); квартира за адресою: АДРЕСА_2 (набуто 06.04.2021).

Окрім цього, ОСОБА_6 належать транспортні засоби: «Audi Q8», 2024 р.в., № кузова НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 (набуто 12.02.2025); «Volkswagen ID. Unyx Max», 2024 р.в., № кузова НОМЕР_3 , д.н. НОМЕР_4 (набуто 04.06.2025), ПГ, BETD, № кузова НОМЕР_12 , д.н. НОМЕР_13 (набуто 12.09.2024); ПГ, BETD, № кузова НОМЕР_7 , д.н. НОМЕР_14 (набуто 27.07.2024); Kawasaki EX 650, № кузова НОМЕР_15 , д.н. НОМЕР_16 (набуто 19.07.2019).

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до Сімейного кодексу України (далі Кодекс) вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Орган досудового слідства прийшов до висновку про існування обставин, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна підозрюваного, з метою його штучного виведення з переліку майна, яке може бути конфіскованим. З урахування викладеного сторона обвинувачення вважає, що є всі правові підстави на теперішній час для продовження застосування арешту майна.

Адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у судовому засіданні виступили з промовами, в яких навели аргументи, тотожні викладеним у клопотанні, на підтвердження яких просили долучити підтверджуючі документи.

Прокурор у судовому засіданні виступив з промовою, проти задоволення клопотання заперечив, на підтвердження своєї позиції надав копії документів з матеріалів кримінального провадження. Звернув увагу, що на нерухоме майно, про скасування якого подано клопотання, арешт накладений частково, в той час, як на рухоме майно було накладено арешт із забороною права користування, проте орган досудового розслідування не заперечує проти користування власником своїм рухомим майном для задоволення побутових та сімейних потреб.

Слідчий суддя, заслухавши представників власника майна, прокурора, дослідивши матеріали клопотання, матеріали витребуваного кримінального провадження, дійшов до наступного висновку.

Кримінальний процесуальний кодекс України як кримінальне процесуальне законодавство є систематизованим зведенням кримінальних процесуальних норм, які регулюють порядок досудового розслідування та судового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його подальшому застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Статтями 7, 16 КПК України передбачено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК, у випадку, арешт вилученого майна застосовується з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При розгляді клопотання встановлено, що ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 30.09.2025 накладено арешт з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0001108 від 23.10.2024 на майно, яке на праві власності належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме на: гараж № НОМЕР_9 в Гаражному кооперативі «Енергетик» за адресою: Харківська обл., м. Харків, вулиця Чугуївська, будинок 56; гараж боксового типу №1 літ. «АГ-1», розташований за адресою: Харківська обл., м. Харків, вулиця Заливна, будинок 4; земельна ділянка :07:011:0023 за адресою: Харківська обл., м. Харків, вулиця Зарудного Івана, 19; житловий будинок, літ. «А-2» з надвірними будівлями за адресою: Харківська обл., м. Харків, вулиця Зарудного Івана, 19, шляхом заборони розпорядження та відчуження вказаного майна; а також на транспортний засіб «Audi Q8», 2024 р.в., № кузова НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 ; транспортний засіб «Volkswagen ID. Unyx Max», 2024 р.в., № кузова НОМЕР_3 , д.н. НОМЕР_4 ; транспортний засіб ПГ, BETD, № кузова НОМЕР_12 , д.н. НОМЕР_13 ; транспортний засіб ПГ, BETD, № кузова НОМЕР_7 , д.н. НОМЕР_14 , шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження вказаного майна.

З досліджених матеріалів кримінального провадження вбачається, що на даний час в подальшому застосуванні арешту майна потреба не відпала.

У наданих слідчому судді стороною захисту матеріалах клопотання про скасування арешту майна немає доказів на підтвердження відсутності підстав подальшого арешту майна, рівно як і доказів необґрунтованості його застосування.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява №31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22.09.1994, Series А №296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява №48191/99, п.п. 49 - 62, від 10.05.2007). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23.09.1982 у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», п. п. 69 і 73, Series A №52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21.02.1986 у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A №98).

У своїй постанові від 05.04.2022 у справі № 554/2506/22 ОП ККС Верховного Суду зазначила про те, що верховенство права (правовладдя) як одна із засад демократичного суспільства, притаманна всім статтям Конвенції. Отже питання про те, чи було досягнуто справедливого балансу між вимогами загального інтересу суспільства та потребою захисту фундаментальних прав особи набуває значення лише після того, як буде встановлено, що втручання, про яке йдеться, відповідало вимозі правомірності і не було свавільним [рішення у справі Iatridis v. Greece від 25.03.1999 (заява № 31107/96), § 58; рішення у справі Frizen v. Russia від 24.03.2005 (заява № 58254/00), § 33].

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Об`єднаного Королівства» від 24.10.1986, заява N 9118/80). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, заявником клопотання не надано та слідчим суддею у судовому засіданні не встановлено.

Водночас встановлено, що власник майна має можливість і користується такою можливістю щодо реалізації однієї з правомочностей з їх тріади, яка дозволяє йому використовувати корисні властивості речі, а саме: користуватися майном, оскільки будучи матір`ю малолітньої дитини має необхідність у її перевезенні для забезпечення розвитку дитини, її оздоровлення, вирішення побутових питань тощо.

З наданих органом досудового розслідування матеріалів кримінального провадження не вбачається, що завдання, з метою виконання якого накладено арешт, виконано. Слідчий суддя вважає, що обставини, які стали підставою для накладення арешту на майно, продовжують існувати, необхідність накладення арешту є об`єктивно необхідною для досягнення завдань кримінального провадження.

Встановлено, що на даний час ухвала слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 30.09.2025 про накладення арешту на майно в апеляційному порядку не оскаржувалася.

На сьогоднішній день досудове розслідування триває з метою досягнення завдань кримінального провадження.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що тимчасове накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей права власності, такий захід є тимчасовим, відповідні обмеження за вищевказаних фактичних обставин є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження, з урахуванням чого слідчий суддя погоджується з висновком, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи осіб з метою виконання завдань кримінального провадження.

За таких обставин слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 30.09.2025, яка полягає в потенційній загрозі досягненню завдань кримінального провадження.

Нормою ч. 1 ст. 26 КПК України визначено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно норм ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, органом досудового розслідування спростовано наявність підстав для скасування арешту майна та доведено, що для проведення ефективного досудового розслідування є необхідність у збереженні арешту вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, при вирішенні питання про скасування арешту майна, слідчий суддя також бере до уваги той факт, що на даному етапі слідства обмеження права власності (володіння) є розумним і співмірним із завданням кримінального провадження, що не позбавляє права власника майна у випадку виникнення нових обставин чи за результатами процесуального матеріалу повторно звернутися до слідчого судді із вказаним клопотанням.

З огляду на викладене, у зв`язку із відсутністю правових підстав для скасування арешту майна на даний час, керуючись загальними засадами кримінального провадження, з метою досягнення його завдань, в тому числі в рамках належної правової процедури, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 16, 23, 26, 98, 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001108 від 23.10.2024, накладеного ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 30.09.2025, на майно, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , а саме: гараж № НОМЕР_9 в Гаражному кооперативі «Енергетик» за адресою: Харківська обл., м. Харків, вулиця Чугуївська, будинок 56; гараж боксового типу №1 літ. «АГ-1», розташований за адресою: Харківська обл., м. Харків, вулиця Заливна, будинок 4; земельна ділянка :07:011:0023 за адресою: Харківська обл., м. Харків, вулиця Зарудного Івана, 19; житловий будинок, літ. «А-2» з надвірними будівлями за адресою: Харківська обл., м. Харків, вулиця Зарудного Івана, 19; транспортний засіб «Audi Q8», 2024 р.в., № кузова НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 ; транспортний засіб «Volkswagen ID. Unyx Max», 2024 р.в., № кузова НОМЕР_3 , д.н. НОМЕР_4 ; транспортний засіб ПГ, BETD, № кузова НОМЕР_12 , д.н. НОМЕР_13 ; транспортний засіб ПГ, BETD, № кузова НОМЕР_7 , д.н. НОМЕР_14 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 24.10.2025 о 11:45.

Слідчий суддя ОСОБА_1