справа № 462/6306/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2025 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Львова, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 28 лютого 2025 року Франківським районним судом м. Львова за ст. 395, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця обмеження волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,

В С Т А Н О В И В:

04 квітня 2025 року, приблизно о 09 год. 30 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи по вул. Любінська у м. Львові, більш точне місце не встановлено, знайшовши на тротуарі шкіряний гаманець, маючи злочинний умисел на привласнення банківських карток на ім`я потерпілого ОСОБА_6 , які знаходилися в середині вказаного гаманця, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає і потерпілого поруч з ним немає, привласнив 2 банківські картки потерпілого ОСОБА_6 з поточними рахунками № НОМЕР_1 , відкритого у АТ КБ «Приватбанк» та № НОМЕР_2 , відкритого у АТ «А-Банк», з метою подальшого заволодіння грошовими, які знаходяться на вказаних банківських картах, шляхом здійснення купівлі продукції.

Крім цього, 04 квітня 2025 року, у період часу з 09 год. 49 хв. по 10 год. 18 хв., ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами, із привласнених банківських карт, використовуючи банківську карту з рахунком НОМЕР_1 , відкритого в АТ КБ «Приватбанк», належну потерпілому ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщеннях магазину «Новий Градус», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Виговського, 45а, магазину «Сирна казка», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Виговського, 47, магазину «Економ клас», що находиться за адресою: м.Львів, вул. Виговського, 49а, магазину «Смайлик», що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Виговського, 89, за допомогою безконтактної дії «Pay Pass» викрав з вказаної банківської картки грошові кошти на загальну суму 1586 гривень 76 копійок, які належали потерпілому, здійснивши розрахунок зазначеною карткою за придбані ним товари.

Також, 04 квітня 2025 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, однак не пізніше 10 год. 37 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи біля ТЦ «ВАМ», що знаходиться по вул. Виговського, 100 у м. Львові, завідомо розуміючи, що банківська карта з рахунком № НОМЕР_2 , відкритого у АТ «А-Банк», належить потерпілому ОСОБА_6 , передав її своєму знайомому ОСОБА_7 , не повідомляючи останньому, що вищевказана банківська карта ним привласнена та належить іншій особі, для подальшої купівлі ним товарів за рахунок коштів, наявних на цій картці.

У подальшому 04 квітня 2025 року, у період часу з 10 год. 37 хв. по 12 год. 12 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщеннях магазину «Сім-23», що за адресою: м. Львів, вул. Виговського, 47, магазину «Колекція Напоїв», що за адресою: м. Львів, вул. Любінська, 104, магазину «Новий Градус», що за адресою: м. Львів, вул. Виговського, 45а, магазину «Є таке», що за адресою: м. Львів, вул. Любінська, 102, вважаючи, що надана йому ОСОБА_5 банківська карта з рахунком НОМЕР_2 належить останньому, за допомогою безконтактної дії «Pay Pass» здійснив розрахунок карткою за товари на загальну суму 8538 гривень 21 копійок.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 10124 гривень 97 копійок.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість визнав повністю, дав покази про те, що він 04 квітня 2025 року, перебуваючи пор вул. Любінська у м. Львові, знайшов гаманець, у якому знаходилися дві банківські картки, після чого він привласнив вказані картки та вирішив у подальшому викрасти кошти з цих карток. Одну картку він залишив собі та придбав товари у той день в різних магазинах, а іншу віддав своєму знайомому, не повідомивши його про те, що вказана картка чужа. Після цього, його знайомий також придбав товари у різних магазинах. Щиро кається, просить суворо не карати.

Суд у відповідності до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою всіх учасників процесу визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які не оспорюються обвинуваченим, переконавшись, що він правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності його позиції, та роз`яснивши про позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи встановлені обставини, оцінивши досліджені докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень доведена та його дії слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану та за ч. 1 ст. 357 КК України, оскільки він вчинив привласнення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінальних правопорушень, одне з яких відноситься до кримінального проступку, а інше до тяжкого злочину відповідно до ст. 12 КК України, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до скоєного - вину визнав повністю, щиро кається у скоєному, дані про його особу, а саме: під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває /Т-2 а.с.158,160/, раніше неодноразово судимий, зокрема, за кримінальні правопорушення проти власності.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень ОСОБА_5 , його особи - раніше судимий, конкретних обставин кримінального провадження, суд вважає, що його перевиховання і виправлення неможливо без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України, і тому вважає за необхідне призначити йому міру покарання у межах санкцій ч. 1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК України, але, з урахуванням його ставлення до скоєного - вину визнав повністю, щиро каявся, вину визнав повністю, суд приходить до висновку про призначення міри покарання, наближеної до мінімального розміру, передбаченого санкціями зазначених статей КК України.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком слід частково приєднати невідбуте покарання за вироком Франківського районного суду м. Львова від 28 лютого 2025 року і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання, з розрахунку, що відповідно до п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Запобіжний захід не обирався та клопотань з приводу обрання не поступало.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся. Судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Франківського районного суду м. Львова від 28 лютого 2025 року, із застосуванням п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, та призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 2 (два) місяці позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного виконання.

Речові докази: диски з відеозаписами з магазину «ЕкономКласс», магазину «Є Таке», магазину «Колекція Напоїв», магазину «Сім 23», магазину «Колекція Напоїв» /Т-2 а.с.59,74,88.110,128/ - залишити в матеріалах справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя:

Оригінал вироку.