ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/6066/25 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/2497/25 Суддя доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Харків кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Харківського районного судуХарківської області від 14 жовтня 2025 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 21 березня 2024 року, який частково змінений ухвалою Полтавського апеляційного суду від 04 березня 2025 року та визначено покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців,

якою відмовлено в задоволенні клопотання останнього про застосування ч.5 ст.72 КК України,-

УСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини:

Вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 21 березня 2024 року ОСОБА_7 засуджено: за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185; ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 04 березня 2025 року - вирок Октябрського районного суду м.Полтави від 21 березня 2024 року змінено, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та за ч.2 ст.185 КК України (за епізодом від 14.11.2021)закрите, на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Виключено з мотивувальної та резолютивної частин вироку рішення про застосування ч.1 ст.70 КК України і призначення ОСОБА_7 остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень.

Постановлено вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст.185 КК України (за епізодами від 31.10.2021, та від 08.11.2021) до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.

До Харківського районного суду Харківської області звернувся засуджений ОСОБА_7 із клопотанням про застосування ч.5 ст.72 КК України та зарахування строку попереднього ув`язнення з 31 травня 2023 року по 19 грудня 2024 року за вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 21 березня 2024 року у загальний строк покарання.

Ухвалою Харківського районного судуХарківської області від 14 жовтня 2025 року ОСОБА_7 відмовлено в задоволенні клопотання його клопотання про застосування ч.5 ст.72 КК України.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу місцевого суду скасувати, задовольнити його клопотання та зарахувати у строк відбування покарання за вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 21 березня 2024 року, період перебування його під вартою з 31 травня 2023 року по 19 грудня 2024 року, оскільки в зазначений період він тримався під вартою за вироком Московського районного суду від 14 травня 2024 року, який було скасовано, а кримінальне провадження за його обвинуваченням за ч.4 ст.185 КК України закрито на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Позиції інших учасників судового провадження

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню.

Мотиви суду

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як убачається з наданих матеріалів, вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 21 березня 2024 року ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185; ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 постановлено обчислювати з моменту його фактичного затримання для виконання вироку.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадження щодо ОСОБА_7 не обирався.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 04 березня 2025 року - вирок Октябрського районного суду м.Полтави від 21 березня 2024 року змінено, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та за ч.2 ст.185 КК України (за епізодом від 14.11.2021)закрите, на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Виключено з мотивувальної та резолютивної частин вироку рішення про застосування ч.1 ст.70 КК України і призначення ОСОБА_7 остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень.

Постановлено вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст.185 КК України (за епізодами від 31.10.2021, та від 08.11.2021) до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з дня набрання вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 21 березня 2024 року законної сили.

Відповідно до копії розпорядження, вирок Октябрського районного суду м.Полтави від 21 березня 2024 року щодо ОСОБА_7 набрав законної сили 04 березня 2025 року.

Згідно ч.5 ст.72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Приписами ч.1 ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» встановлено, що попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Отже, попереднє ув`язнення у розумінні положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

Посилання засудженого на необхідність зарахувати йому у строк відбування покарання за вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 21 березня 2024 року, період перебування його під вартою з 31 травня 2023 року по 19 грудня 2024 року, оскільки в зазначений період він тримався під вартою за вироком Московського районного суду від 14 травня 2024 року, є безпідставними виходячи з наступного.

Так, при вирішенні застосування ч.5 ст.72 КК України, є саме момент (дата) вчинення кримінального правопорушення, за яке особа фактично засуджується новим вироком і саме за яким утримувалася під вартою.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду щодо відсутності правових підстав зарахування в строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_7 строку перебування під вартою за іншим вироком, що відповідає вимогам ст.2 КПК України.

При цьому, колегія суддів зауважує, що у даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 запобіжний захід не обирався.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, підстави для її скасування відсутні, а тому в задоволенні апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 необхідно відмовити, а ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 14 жовтня 2025 року щодо засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4