Справа № 944/2416/24
Провадження №1-кп/944/949/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.12.2025 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора- ОСОБА_3

обвинуваченого- ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду, в місті Яворові в режимі відеоконференції, кримінальне провадження, відомості щодо якого 29.04.2024 року внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000487 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кунисівці Городенківського району Івано-Франківської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, працюючого фельдшером з МНС в КПП «ОКЦЕМД ТА МК ІФОР», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , у складі організованої групи, будучи в злочинній змові з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , 17.06.2023 незаконно переправили громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 через державний кордон України, за наступних обставин.

ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_4 підшукавши ОСОБА_8 як клієнта, реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне переправлення особи через державний кордон України, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, але не пізніше 16.06.2023, в складі організованої групи з ОСОБА_7 узгодили обставини незаконного переправлення ОСОБА_8 через державний кордон в напрямку Республіки Польща на транспортному засобі марки «Мercedes» з д.н.з. НОМЕР_1 (на праві власності належав ОСОБА_6 , зареєстрований в Укртрансбезпеці як транспортний засіб, що використовується в господарській діяльності ОСОБА_9 ), а саме: ОСОБА_6 достовірно знаючи що у ОСОБА_8 відсутні законні підстави для виїзду за межі території України в умовах дії правого режиму «Воєнний стан», усвідомлюючи що наявність відомостей про нього у системі «Шлях», відповідно до п.2-9 Правил перетинання державного кордону, надасть йому право на безперешкодний виїзд за межі території України, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин (спосіб та місце), у невстановлений час, однак не пізніше 16.06.2023, фіктивно прийняв його на посаду водія ФОП « ОСОБА_9 » та допустив до роботи на транспортному засобі, порушуючи при цьому вимоги частини четвертої статті 24 КЗпПУ, зокрема - не повідомивши центральний орган виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу, в порядку, встановленому КМ України та вимоги до здобувачів ліцензій, визначені пунктом 9 Ліцензійних умов, в частині оформлення трудових відносин з персоналом автомобільного транспорту, шляхом укладання трудового договору відповідно до ст.24 КЗпПУ.

Зокрема, 16.06.2023 ОСОБА_6 ігноруючи вищеописані порушення законодавства надав вказівку ОСОБА_7 внести ОСОБА_8 до системи «Шлях» з метою безперешкодного переправлення його через державний кордон України. На виконання цих вказівок ОСОБА_7 , авторизуючись у системі «Шлях» за допомогою особистого кваліфікованого електронного підпису (далі - КЕП) від імені ФОП « ОСОБА_9 », отримала доступ до особистого кабінету ліцензіата де, керуючись Інструкцією, опублікованою на офіційному сайті Укратрансбезпеки (https://dsbt.gov.ua), подала заяву на внесення ОСОБА_8 до системи «Шлях», як водія транспортного засобу, чим усунула перешкоду незаконного переправлення його через державний кордон України, а після схвалення поданої заяви, ОСОБА_6 виготовив пакет документів, необхідний для перетину державного кордону, який за невстановлених обставин (час та місце) передав ОСОБА_8 .

Після цього, 17.06.2023, ОСОБА_4 згідно обумовленого злочинного плану з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , будучи обізнаним у особливостях прикордонного контролю у пунктах пропуску, з метою безперешкодного незаконного переправлення через державний кордон України ОСОБА_8 , прибув спільно з останнім, який перебував у статусі водія, на наданому членами організованої групи транспортному засобі ліцензіата марки «Мercedes» з д.н.з. НОМЕР_1 , на територію міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Шегині», що розташований поблизу прикордонного населеного пункту - с.ІІІегині Мостиського району Львівської області, де о 00год. 36хв. ОСОБА_4 безпосередньо забезпечив незаконне переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України до Республіки Польща, шляхом його супроводу на вказаному транспортному засобі ліцензіата.

Після перетину державного кордону України ОСОБА_8 залишився на території Республіки Польща, а ОСОБА_4 17.06.2023 о 04год. 26хв. повернувся на територію України на вищевказаному транспортному засобі самостійно, забезпечивши його повернення після незаконного переправлення особи.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив незаконне переправлення особи через державний кордон України та сприяння вчиненню таких дій наданням засобів, вчинене організованою групою, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.332 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 , у складі організованої групи, будучи в злочинній змові з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, 02.11.2023 організували незаконне переправлення громадянина України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 через державний кордон України, за наступних обставин. ОСОБА_4 підшукавши ОСОБА_10 як клієнта, реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне переправлення особи через державний кордон України, переслідуючи спільну злочинну мету протиправного збагачення, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, в жовтні 2023 року, в складі організованої групи з ОСОБА_11 та ОСОБА_7 узгодили обставини організації незаконного переправлення ОСОБА_10 через державний кордон в напрямку Республіки Польща на транспортному засобі марки «Мercedes» з д.н.з. НОМЕР_2 (на праві приватної власності належить ОСОБА_12 , зареєстрований в Укртрансбезпеці як транспортний засіб, що використовується в господарській діяльності ОСОБА_9 ), за надання їм грошових коштів в сумі 5000 доларів США, а саме: ОСОБА_6 достовірно знаючи що у ОСОБА_10 відсутні законні підстави для виїзду за межі території України в умовах дії правого режиму «Воєнний стан», усвідомлюючи що наявність відомостей про нього у системі «Шлях», відповідно до п.2-9 Правил перетинання державного кордону, надасть йому право на безперешкодний виїзд за межі території України, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин (час, спосіб та місце), але не пізніше 02.11.2023 фіктивно прийняв його на посаду водія ФОП « ОСОБА_9 » та допустив до роботи на транспортному засобі, порушуючи при цьому вимоги ч.4 ст.24 Кодексу законів про працю, зокрема - не повідомивши центральний орган виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому КМУ та вимоги до здобувачів ліцензій, визначені пунктом 9 Ліцензійних умов, в частині оформлення трудових відносин з персоналом автомобільного транспорту, шляхом укладання трудового договору відповідно до ст.24 КЗпПУ.

Зокрема, 02.11.2023 ОСОБА_6 , ігноруючи вищеописані порушення законодавства надав вказівку ОСОБА_7 внести ОСОБА_10 до системи «Шлях» з метою безперешкодного переправлення його через державний кордон України. На виконання цих вказівок ОСОБА_7 авторизуючись у системі «Шлях» за допомогою особистого кваліфікованого електронного підпису (далі - КЕП) від імені ФОП « ОСОБА_9 », отримала доступ до особистого кабінету ліцензіата де, керуючись Інструкцією, опублікованою на офіційному сайті Укратрансбезпеки (https://dsbt.gov.ua), 02.11.2023 о 06год. 32хв. подала заяву на внесення ОСОБА_10 до системи «Шлях» як водія транспортного засобу, чим усунула перешкоду незаконного переправлення особи, а після схвалення поданої заяви, ОСОБА_6 виготовив пакет фіктивних документів, необхідний для перетину державного кордону України ОСОБА_10 , після чого передав їх ОСОБА_4 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах.

Після цього, 02.11.2023 приблизно о 6.00-7.00 год. ОСОБА_4 , згідно обумовленого злочинного плану з ОСОБА_6 , прибув на автомобілі марки «Мercedes» з д.н.з. НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_10 , на попередньо домовлену з ним зустріч. Зустрівшись з останнім, ОСОБА_4 будучи обізнаним у особливостях прикордонного контролю у пунктах пропуску, з метою безперешкодного незаконного переправлення через державний кордон України ОСОБА_10 , попередньо узгодивши з ним його поведінку та дії під час перетину кордону, вирушив на транспортному засобі марки «Мercedes» з д.н.з. НОМЕР_2 , спільно з останнім, на територію міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Шегині», що розташований поблизу прикордонного населеного пункту - с.Шегині Мостиського району Львівської області. Приїхавши у вказаний міжнародний пункт пропуску, ОСОБА_4 передав ОСОБА_10 документи виготовлені ОСОБА_6 про те, що останній працевлаштований водієм міжнародних пасажирських перевезень, які в сукупності з іншим надавали право перетину кордону та проінструктував з приводу поведінки під час проходження прикордонного контролю. В подальшому, ОСОБА_10 за вказівкою ОСОБА_4 пересів за кермо наданого останнім автомобіля марки «Мercedes» з д.н.з. НОМЕР_2 та вирушив в напрямку виїзду з України.

Перебуваючи в міжнародному пункті пропуску, ОСОБА_10 згідно вказівок та порад ОСОБА_4 надав службовим особам підрозділу охорони державного кордону вищезазначені документи та повідомив, що є водієм міжнародних перевезень, однак був непропущений працівниками прикордонної служби через державний кордон України, у зв`язку з ненаданням на паспортний кордон необхідних документів, які дають право на виїзд з України.

Цього ж дня, у невстановлений час, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_6 про вищеописані обставини відмови в перетині державного кордону України ОСОБА_10 . Після чого ОСОБА_6 , повторно, ігноруючи вищеописані порушення законодавства надав вказівку ОСОБА_7 внести ОСОБА_10 до системи «Шлях» з метою безперешкодного переправлення його через державний кордон України. На виконання цих вказівок ОСОБА_7 авторизуючись у системі «Шлях» за допомогою особистого кваліфікованого електронного підпису (далі - КЕП) від імені ФОП « ОСОБА_9 », отримала доступ до особистого кабінету ліцензіата де, керуючись Інструкцією, опублікованою на офіційному сайті Укратрансбезпеки (https://dsbt.gov.ua), 02.11.2023 о 11год. 18хв. повторно подала заяву на внесення ОСОБА_10 до системи «Шлях» як водія транспортного засобу, чим усунула перешкоду незаконного переправлення особи.

Продовжуючи виконання спільного з ОСОБА_6 злочинного плану, спрямованого на незаконне переправлення через державний кордон України ОСОБА_10 , ОСОБА_4 за вказівкою ОСОБА_6 , спільно з ОСОБА_10 на автомобілі марки «Мercedes» з д.н.з. НОМЕР_2 вирушили на територію міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Грушів» («Грушів-Будомєж»), що розташований поблизу прикордонного населеного пункту - с.Грушів Яворівського району Львівської області, де після вказівок та порад ОСОБА_13 , ОСОБА_10 знову пересів за кермо вказаного транспортного засобу та вирушив в напрямку виїзду з України.

Перебуваючи в міжнародному пункті пропуску, ОСОБА_10 згідно вказівок та порад ОСОБА_4 надав службовим особам підрозділу охорони державного кордону вищезазначені документи та повідомив, що є водієм міжнародних перевезень, однак був повторно непропущений працівниками прикордонної служби через державний кордон України, у зв`язку з не підтвердженням мети поїздки.

За вчинені дії та свої послуги з організації незаконного переправлення ОСОБА_10 через державний кордон України, члени організованої групи вимагали грошові кошти в сумі 5000 доларів США, однак через відмову в перетині ОСОБА_4 02.11.2023 о 20год. 52хв. отримав грошові кошти в сумі 3562 гривні 30 коп. в формі оплати за пальне заправлене в його автомобіль, а також за невстановлених досудовим розслідуванням обставин (час та місце) 02.11.2023 отримав грошову винагороду в сумі 100 доларів США, яку розділив між собою та ОСОБА_6 .

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив організацію незаконного переправлення особи через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками та наданням засобів, вчинене повторно, організованою групою, з корисливих мотивів, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. З ст. 332 КК України.

08.05.2024року до суду разом з обвинувальним актом та реєстром матеріалів досудового розслідування до суду подано угоду про визнання винуватості від 02 травня 2024року, укладену між прокурором Яворівського відділу Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , якому на підставі ст.36 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні відомості щодо якого 29.04.2024 року внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000487 з однієї сторони, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 з іншої сторони, за участю захисника адвоката ОСОБА_14 .

Згідно тексту вищевказаної угоди обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України і погодився щодо призначення узгодженого сторонами йому покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, враховуючи положення ст.69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права займатись діяльністю пов`язаною із перевезенням та без конфіскації майна. З урахуванням наявності у ОСОБА_4 , міцних родинних зв`язків, наявність місця праці його поведінку після вчинення злочинних дій, позитивні характеристики з місця праці та місця проживання, сторони дійшли згоди про можливість виправлення підозрюваного без ізоляції від суспільства та застосування до нього ст.75 КК України звільнивши від відбування покарання з випробуванням та покласти на нього обов`язки, передбачених ст.76 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні підтримав дану угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, та пояснив, що він повністю розуміє права, надані законом, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом. Просить затвердити дану угоду.

Прокурор та захисники в підготовчому судовому засіданні підтримали угоду про визнання винуватості від 02 травня 2024 року просять затвердити дану угоду.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що укладення угоди є добровільним, тобто, згідно з ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Як вбачається з угоди про визнання винуватості така за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст.468-470,472 КПК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої сторонами угоди міри покарання, під час укладення такої враховано вимоги ст.66 КК України як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, а саме, щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, та відсутність заподіяної шкоди. Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем праці та волонтерської діяльності має постійне місце проживання, стабільні та міцні сімейні і соціальні зв`язки, інкриміноване обвинуваченому діяння вчинене вперше, не пов`язане з катуванням, обвинувачений ОСОБА_4 не є представником держави, в тому числі іноземної, його діями матеріальної шкоди державі чи окремим фізичним та юридичним особам не заподіяно, потерпілих у провадженні не має, цивільного позову не заявлено, відсутність передбачених ст.67 КК України обтяжуючих обставин.

З наданих в судовому зхасіданні доказів які характеризують особу обвинуваченого слідує, що такий вперше притягуються до кримінальної відповідальності, добровільно перерахував грошові кошти на потреби Збройних Сил України в розмірі 50 000гривень, що підтверджується квитанцією, яка долучена до матеріалів справи, нагороджений грамотою за невтомну працю від імені Благодійного фонду "ВАША НАДІЯ в УКРАЇНІ", відповідно до характеристики, наданої Благодійним фондом "ВАША НАДІЯ в УКРАЇНІ", діяльність волонтера ОСОБА_4 пов`язана в основному з містом Івано-Франківськом та Івано-Франківською областю. 06.06.2024 року ОСОБА_4 отримав подяку за вагомий внесок у волонтерську діяльність та з нагоди другої річниці створення Благодійного Фонду «ВАША НАДІЯ в УКРАЇНІ». За своєю діяльностію ОСОБА_4 зарекомендував себе як відповідальний і дисциплінований волонтер, відзначається завзятістю до виконання поставлених завдань. Відповідно до характеристики, наданої в.о. генерального директора КНП "Обласний клінічний центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф Івано-Франківської обласної ради ОСОБА_15 , обвинувачений працює на посаді фельдшера з медицини невідкладних станів Івано-Франківської станції екстренної (шидкої) медичної допомоги КНП "ОКЦЕМД та МК ІФОР", за час роботи зарекомендував себе позитивно,та дисципліновано. З врахуванням відсутності потерпілих, слід прийти до наступного.

З урахуванням наведеного, суд вважає що вищенаведені обставини є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень і впливають на пом`якшення покарання.

Статтею 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цьогоКодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Отже, для застосування положеньст. 69 КК України, необхідно встановити декілька обставин, що пом`якшують покарання та обов`язково істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення при цьому підлягає врахуванню і особа обвинуваченого. В іншому випадку застосування таких положень неможливе.

Правова конструкція ч.1ст. 69 КК України законодавцем побудована таким чином, щоб суди в ході реалізації своїх дискреційних повноважень під час призначення винній особі покарання в кожному конкретному випадку вмотивовано аргументували істотність зниження ступеня тяжкості вчиненого діяння.

Таким чином, для застосування судом положень ст.69 КК України повинні бути встановлені виключні обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості саме вчиненого кримінального правопорушення. У кожному випадку факт зниження ступеня тяжкості кримінального правопорушення повинен оцінюватися судом з урахуванням індивідуальних особливостей конкретного кримінального провадження. Проте у будь-якому разі встановлені обставини, що пом`якшують покарання, мають настільки істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції статті було б явно недоцільним і несправедливим.

З урахуванням особи винного, суд вважає за можливе призначити покарання обвинуваченому з враховуванням положення ст.69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права займатись діяльністю пов`язаною із перевезенням без конфіскації майна.

Відповідно до вимог передбачених ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного судом покарання у виді позбавлення волі, із встановленням іспитового строку 02 (два) роки з покладенням на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України, а саме, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти орган пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Обвинувачений ОСОБА_4 погодився із запропонованим видом та мірою покарання.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується зібраними у справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб та наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено ч.ч.4,7ст.474 КПК України, та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених - абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474КПК України, а саме, права на судовий розгляд, під час якого прокурор, зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінальних правопорушень, у вчиненні якого обвинувачується особа, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь.

Обвинуваченим усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд вправі, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468- 475 КПК України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про ухвалення в даному кримінальному провадженні обвинувального вироку, яким слід затвердити угоду про визнання винуватості. Підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314-315,369,371,373-374КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 02 травня 2024року, укладену між прокурором Яворівського відділу Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , якому на підставі ст.36 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні відомості щодо якого 29.04.2024 року внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000487 з однієї сторони, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 з іншої сторони, за участю захисника адвоката ОСОБА_14 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, та з врахуванням вимог ст.69 КК України, призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права займатись діяльністю пов`язаною із перевезенням без конфіскації майна.

Відповідно до вимог передбачених ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від призначеного судом покарання у виді позбавлення волі, із встановленням іспитового строку 02 (два) роки.

Покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки передбачені ст.76 КК України, а саме, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти орган пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Роз"яснити засудженому ОСОБА_4 про те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду про скасування вироку.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду у порядку, передбаченому цим Кодексом з підстав, передбачених статтею 394 цього Кодексу, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, захиснику та обвинуваченому.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

СУДДЯ: ОСОБА_1