Справа № 581/849/25
Провадження № 1-кп/581/85/25
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

11 листопада 2025 року сел. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області у складі судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , в присутності прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000118 від 9 жовтня 2025 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: сел. Недригайлів Роменського району Сумської області, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , безробітного, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуваючого, раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 358 КК України,

в с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Наприкінці липня 2025 року (більш точну дату та час встановити не вдалося) у ОСОБА_4 виникла необхідність у отриманні посвідчення водія через те, що він планував працевлаштуватися на роботу та працювати на транспортних засобах.

Надалі ОСОБА_4 достовірно знаючи, що посвідчення водія видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку встановленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм, та склала теоретичний і практичний іспити в сервісному центрі МВС, діючи всупереч встановленому порядку, в кінці липня 2025 року придбав у невідомої особи посвідчення водія за грошові кошти у розмірі 18000 грн, замовивши по телефону, надавши невідомій особі фотозображення власних документів, а також надіславши власне фотозображення у соціальній мережі на номер телефону невідомої особи.

Отримав ОСОБА_4 замовлене посвідчення водія у відділенні ТОВ «Нова пошта» в сел. Недригайлів, Роменського району, Сумської області. Посвідчення мало такі реквізити: серія НОМЕР_2 , видане ТСЦ 8041, дата видачі 14 серпня 2025 р., на якому малися категорії «А1», «А2», «В1», «В2», «С», «СЕ».

Оплату за посвідчення водія ОСОБА_4 здійснював в сумі 18000 грн після отримання та огляду посвідчення водія.

8 жовтня 2025 року близько 14 год 30 хв на ділянці дороги Т-1904 за межами населеного пункту сел. Липова Долина Роменського району Сумської області в напрямку с. Побиванка Роменського району Сумської області ОСОБА_4 керував транспортним засобом марки DAF, р.н. НОМЕР_3 з напівпричепом р.н. НОМЕР_4 , та був зупинений працівником поліції відділення поліції №1 (с. Недригайлів) Роменського РВП ГУНП в Сумській області. Після зупинки на вимогу працівника поліції надати для перевірки посвідчення водія ОСОБА_4 , діючи умисно, достовірно знаючи про те, що посвідчення водія підроблене, оскільки отримане всупереч порядку, установленого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 8 травня 1993 року, надав його поліцейському.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/119-25/17003-ДД від 24 жовтня 2025 року за результатами проведення судової технічної експертизи документів, бланк посвідчення водія серійний номер НОМЕР_2 від 14 серпня 2025 року, виданого ТСЦ 8041 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає аналогічним бланкам посвідчень водія, що перебувають в офіційному обігу на території країни-виробника - України.

Обвинувальний акт надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості від 31 жовтня 2025 року, укладеною між прокурором Недригайлівського відділу Роменської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .

Відповідно до умов угоди про визнання винуватості, сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за частиною 4 статті 358 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому діяння; сторони дійшли згоди щодо всіх істотних обставин для даного кримінального провадження, враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання, зокрема, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, узгодили призначення покарання у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 510 грн.

Заслухавши у підготовчому судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 , що визнав свою винуватість у вчиненні злочину, покаявся у вчиненому, прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , які вказували на відповідність укладеної угоди вимогам кримінального законодавства та просили затвердити угоду про визнання винуватості, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Частиною 4 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 358 КК України, який згідно зі статтею 12 КК України є кримінальним проступком.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком правильно розуміє права, визначені пунктом 1 частини 4 статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені частиною 2 статті 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та міри покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Вирішуючи питання щодо можливості призначення погодженої сторонами угоди міри покарання, суд враховує наявність обставин, що пом`якшують покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину), відсутність обставин, що обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, призначивши обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Запобіжні заходи на стадії досудового розслідування не обирались, під час судового розгляду відповідне клопотання не надходило.

На підставі частини 2 статті 124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати за проведення експертизи.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 314, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31 жовтня 2025 року між прокурором Недригайлівського відділу Роменської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 358 КК України, та призначити йому визначене в угоді покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 510 грн.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на залучення експерта для проведення судової технічної експертизи в сумі 3565,60 грн.

Речові докази у кримінальному провадженні : посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 14 серпня 2025 року, виданого ТСЦ 8041, залишити в матеріалах кримінального провадження, звільнивши його з-під арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Недригайлівського районного суду Сумської області від 13 жовтня 2025 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено виключно з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною 4 статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

На виконання вимог частини 6 статті 376 КПК України копію вироку після його проголошення вручити учасникам справи.

Суддя ОСОБА_1