Провадження № 1-кс/369/3613/25
УХВАЛА

29.12.2025 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП№3 Бучанського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Києво-Святошинського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000271 від 27.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області з вказаним клопотанням звернувся слідчий, в якому просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Боярка Фастівського (раніше Києво-Святошинського) району Київської області, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимого - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у слідчому ізоляторі - арештному домі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 діб.

В обґрунтування вказаного клопотання слідчий посилався на те, що у провадженні СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000271 від 27.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України.

26.12.2025 до ЧЧ ВП №3 Бучанського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення з номеру телефону НОМЕР_1 з приводу замінування освітнього закладу в с. Білогородка, Бучанського району, Київської області, котре являється неправдивим (ЄО №10848 від 26.12.2025).

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 о 21 год. 24 хв. 26 грудня 2025 року, перебуваючи в с. Білогородка Бучанського району Київської області (більш точного місця не встановлено), діючи умисно, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що поширена ним інформація є неправдивою та розуміючи, що таке повідомлення створить обстановку страху у населення, а також порушить громадську безпеку, реалізовуючи свій прямий умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді шкоди громадській безпеці, здійснив дзвінок з власного мобільного телефону обладнаного SIM-картою мобільного оператора «Lifeсell», номер телефона: НОМЕР_2 , IMEI: НОМЕР_3 на спец. лінію «102» Національної поліції та повідомив працівникам вищезгаданої установи завідомо неправдиву інформацію про загрозу вибуху через замінування закладу освіти що розташований за адресою: Київська область, Бучанський район, с. Софіївська Борщагівка, школа № 5, що в подальшому призвело до безпідставного відволікання сил і засобів спеціальних служб для перевірки вказаного повідомлення.

В ході досудового розслідування встановлено, що за вищевказаною адресою такий навчальний заклад відсутній та оскільки ОСОБА_4 , знаходився в с. Білогородка, де його й затримано, проведено перевірку навчальних закладів саме в цьому населеному пункті, а саме: «Білогородський ліцей №1», який розташований за адресою: Київська область, Бучанський район, с. Білогородка, вул. Сосніних, 2 та «Білогородський ліцей №2», який розташований за адресою: Київська область, Бучанський район, с. Білогородка, вул. Володимирська, 96. А також, оскільки ОСОБА_4 є уродженцем м. Боярка Бучанського району Київської області, встановлено, що за адресою: Київська область, Фастівський район, м. Боярка, вул. Б. Хмельницького, буд.57-А розташований Боярський академічний ліцей "Престиж" Боярської міської ради (в минулому «Боярська ЗОШ І-ІІІ ст. № 5»).

За результатами перевірки повідомлення ОСОБА_4 про підготовку вибуху, вибухових пристроїв, вибухових речовин в приміщенні та на території закладу освіти за адресами: Київська область, Бучанський район, с. Білогородка, вул. Сосніних, 2 та «Білогородський ліцей №2», який розташований за адресою: Київська область, Бучанський район, с. Білогородка, вул. Володимирська, 96 та Боярський академічний ліцей "Престиж" Боярської міської ради (в минулому «Боярська ЗОШ І-ІІІ ст. № 5») за адресою: Київська область, Фастівський район, м. Боярка, вул. Б. Хмельницького, буд.57-А не виявлено, що підтверджує неправдивість повідомленої ОСОБА_4 інформації.

У вчиненні вказаного злочину підозрюється:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Боярка Фастівського (раніше Києво-Святошинського) району Київської області, громадянин України, маючий середню освіту, неодружений, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимий.

Причетність підозрюваного ОСОБА_4 до вчинення даного злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: електронний рапорт з ІПНП про повідомлення на лінію «102», протоколами допиту свідків, протоколом проведення невідкладного обшуку, протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України та іншими матеріалами у сукупності.

Так, 27.12.2025 року у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України, слідчим за погодженням з прокурором, ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КПК України.

ОСОБА_4 підозрюються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України за ступенем тяжкості є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми.

У ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування у розумні строки, виникла необхідність у застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим ризикам, передбаченим п. п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, та які вказують що підозрюваний може:

- переховатись від органу досудового розслідування та/або суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- вчинити інше кримінальне правопорушення;

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Зокрема, ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що підозрюваний, усвідомлюючи можливість реального покарання за злочин у вчиненні якого підозрюється, санкція статті якого, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).

Аналізуючи вказаний ризик у контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови).

Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що підозрюваний усвідомлюючи можливість реального покарання за вчинення кримінальних правопорушень, яке за ступенем тяжкості є тяжким злочином, та покарання за якій становить від 5 до 8 років позбавлення волі, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).

При цьому, підозрюваний немає на утриманні дітей або батьків похилого віку, не одружений та законного джерела доходів, тобто у нього відсутні фактори, які б втримали його від зміни місця проживання.

Вказане також підтверджує реальність ризику, що ОСОБА_4 , з метою уникнення покарання буде переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик переховування підозрюваної з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким підозрюваний ОСОБА_4 може впливати на свідків, у кримінальному провадженні, необхідно зазначити, що на даний час з останніми проведені не всі необхідні слідчі дії у даному кримінальному провадженні, вони ще не допитані судом безпосередньо, а з урахуванням обставин вчинення злочину, він зможе впливати на них з метою зміни ними своїх показань або неявки в подальшому у судові засідання.

Щодо наявного ризику передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний момент органом досудового розслідування не встановлено місцезнаходження всіх речових доказів, розслідування триває, а тому є всі підстави вважати, що перебуваючи не під вартою останній зможе переховувати вказані речі.

Так, оцінюючи вказані ризики з позиції ЄСПЛ, слід зазначити, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого у період дії воєнного стану, тобто в період, коли наша держава переживає надскладні часи, дії, в яких підозрюється останній, дестабілізують суспільні відносини в державі та призводять до неспроможності населення належно протистояти агресору.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам, у тому числі вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень.

Застосування іншого більш, більш м`якого запобіжного заходу, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, будуть недостатніми для запобігання зазначеним ризикам, так як виходячи зі змісту ст. ст. 179-182 КПК України, вони не позбавляють у повній мірі обвинуваченого можливості вільно пересуватися, вчиняти протиправні дії.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив суд його задовольнити. Стверджував про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень та наявність ризиків, які продовжують існувати та не зменшились, строк досудового розслідування не завершився.

Підозрюваний та захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що підозрюваний має постійне місце проживання та стійкі соціальні зв`язки, є військовослужбовцем, отримав травми під час проходження військової служби та на теперішній час проходить лікування, вперше вчинив кримінальне правопорушення. В зв`язку з чим сторона захисту просила не обирати запобіжний захід у виді з тримання під вартою, а обмежтися домашнім арештом.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов висновку про необхідність частково задовольнити клопотання з таких підстав.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що до клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного були долучені докази, які з достатньою достовірністю можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 Кримінального кодексу України, а отже про обґрунтованість підозри.

Суд вважає обґрунтованим посилання прокурора на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема те, що підозрюваний може переховатись від органу досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків.

Ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що він може переховуватися з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, в якому підозрюється, у разі, якщо суд дійде висновку про винуватість останнього у вчиненні тяжкого злочину, за який законом, передбачено покарання, у виді позбавлення волі на строк до 8 років, тому наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними, ніж кримінальне переслідування.

Про наявність ризику того, що підозрюваний може впливати на свідків та інших осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, у кримінальному провадженні, свідчить те, що на даний час з такими особами проведені не всі необхідні слідчі дії у кримінальному провадженні, вказані особи не були допитані судом безпосередньо, тож, з урахуванням обставин вчинення злочину, підозрюваний може впливати на них з метою зміни ними своїх показань або неявки в подальшому у судові засідання.

Водночас ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, суд вважає необґрунтованим, зважаючи на те, що підозрюваний раніше не притягався до кримінальної відповідальності, є ветераном війни - учасником бойових дій, а отже судом не встановлена наявність у підозрюваного стійкої схильності до вчинення кримінальних правопорушень.

Також прокурором не був доведений ризик того, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Оцінюючи можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, суд дійшов висновку про те, що, зважаючи на те, що підозрюваний має постійне місце проживання, є військовослужбовцем, отримав травми під час проходження військової служби та на теперішній час проходить лікування, а також на ризики, встановлені судом, застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, домашнього арешту, за обставин, що склалися, було б достатнім для їх запобігання.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування з покладанням на нього певних обов`язків, серед яких перебувати за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово за винятком випадків необхідності надання підозрюваному невідкладної медичної допомоги та слідування в укриття цивільного захисту населення під час повітряних тривог.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 181, 193, 194, 196, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №3 Бучанського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Києво-Святошинського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000271 від 27.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України, задовольнити частково.

В обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за викликом у визначений час та місце залежно від стадії кримінального провадження;

перебувати за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово за винятком випадків необхідності надання підозрюваному невідкладної медичної допомоги та слідування в укриття цивільного захисту населення під час повітряних тривог;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд залежно від стадії кримінального провадження про зміну місця свого проживання;

утриматись від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали не може перевищувати двох місяців та діє в межах строку досудового розслідування до 27 лютого 2025 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Бучанський РУП ГУНП в Київській області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складений і оголошений 29 грудня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1