ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/3126/20 Провадження№ 1-кп/636/259/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , обвинуваченого - ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 потерпілого - ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чугуїв кримінальне провадження № 0001235 від 18 серпня 2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Новопокровка Чугуївського району Харківської області. українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, особи з інвалідністю 3 -ї групи загального захворювання, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:

В провадженні Чугуївського міського суду Харківської області перебуває кримінальне провадження № 0001235 від 18 серпня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення - кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно з обвинувальним актом, 18.08.2018 року, приблизно о 08 годин 00 хвилин, більш точного часу в ході досудового Розслідування встановити не виявилося можливим, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснював рух на транспортному засобі (автомобілі) марки - ВАЗ, моделі - 2101, білого кольору. Реєстраційний номер НОМЕР_1 , по другорядній дорозі, яка розташована по вул. Харківська, поблизу буд. 29 в населеному пункті - м. Чугуїв, Харківської області у напрямку автодороги «Київ-Харків-Довжанський», що веде до центру м. Чугуїв. В зазначеному авто знаходились пасажири: на передньому пасажирському місці ОСОБА_7 ,ІНФОРМАЦІЯ_4, а на задньому правому місці ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В цей час, по головній автодорозі «Київ-Харків-Довжанській» 537 км +500 метрів, яка проходить через населений пункт - м. Чугуїв, Харківської області, поблизу будинку 29 по вул. Харківська в напрямку центру м. Чугуїв, Харківської області рухався мотоцикл моделі HONDA, марки СВR 1000Е, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без пасажирів та вантажу, який починав уповільнювати свій рух перед світлофором, який подав сигнал червоного кольору.

Водій ОСОБА_4 керуючи технічно справним транспортним засобом (автомобілем) марки - ВАЗ, моделі - 2101, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі зробив повну зупинку автомобіля перед перехрестям, після чого відновив рух та почав виїжджати на головну автодорогу «Київ-Харків-Довжанський», при цьому не давши перевагу у русі мотоциклу HONDA, під керуванням ОСОБА_6 який наближався праворуч, рухаючись по головній автодорозі «Київ-Харків-Довжанський-. що призвело до зіткнення транспортних засобів.

Водій ОСОБА_4 порушив вимоги п. 10.1, 16.12 ПДР України:

п.10.1 - «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху» .

П.16.12 - «На перехресті рівнозначних доріг водій транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним наближаються праворуч».

Згідно висновку експерта №08-239/2020 від 16 червня 2021року результаті дорожньо-транспортної пригороди у ОСОБА_6 встановлені наступні тілесні ушкодження: - голови: садно в потиличній області зліва - тулуба: компресійний перелом тіла сьомого грудного хребця, переломи поперечних відростків шостого, сьомого, восьмого хребців зліва; - кінцівок: рвано-забита рана правої голені, перелом зовнішньою виростка правої большеберцової кістки без її зміщення.

За ступенем тяжкості компресійний перелом згідно Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗУ 17.01.1995 року. - як СЕРЕДНЬОЇ тяжкості тілесні ушкодження .

Згідно висновку експерта, за результатами проведеної судово-автотехнічної експертизи №7/793/794 СЕ-20 від 25.06.2020 місце зіткнення транспортних засобів відбулося на смузі руху, спрямованій до м. Чугуєва по якій здійснював рух водій мотоциклу ОСОБА_6 .

У даній дорожній обстановці водій автомобіля ВАЗ-2101 ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог ті.п. 10.1, 16.12 Правил дорожнього руху України.

У даній дорожній обстановці водій автомобіля ВАЗ-2101 ОСОБА_4 , мав технічну можливість запобігти зіткненню виконанням вимог п.п. 10.1,16.12 Правил дорожнього руху.

У діях водія автомобіля ВАЗ-2101 ОСОБА_4 є невідповідності вимогам п.п. 10.1, 16.12. Правил дорожнього руху, які перебували, з технічної точки зору, у причинному зв`язку з подією даної ДТП.

Згідно висновку експерта, за результатами проведення судово-автотехнічної експертизи № 7/1221/1222 СЕ-2020 від 26.08.2020 року.

У даній дорожній обстановці водій автомобіля «ВАЗ-2101» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1, 16.12 Правил дорожнього руху України.

У даній дорожній обстановці водій автомобіля «ВАЗ-2101» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 , мав технічну можливість запобігти зіткненню виконанням вимог п.п. 10.1,16.12 Правил дорожнього руху.

У даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «ВАЗ-2101» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 10.1 та 16.12 Правил дорожнього руху, які, з технічної гонки зору, знаходиться в причинному зв`язку з подією ДТП.

Згідно висновку експерта, за результатами проведення судово-автотехнічної експертизи № 7/1218/1219 СЕ-2020 від 26.08.2020 року

У даній дорожній обстановці водій автомобіля «ВАЗ-2101» ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог іон. 10.1. 16.1- Правил Дорожнього руху України.

У даній дорожній обстановці водій автомобіля «ВАЗ-2101» р.н. НОМЕР_3 . ХК ОСОБА_4 , мав технічну можливість запобігти ДТП виконанням вимог п.10.-1 та 16.12 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні обвинувачений та його захисник просили звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрити.

В судовому засіданні прокурор не заперечував проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

В судовому засіданні потерпілий не заперечував щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, підготовчі та судові засідання просив провести за його відсутності.

Суд, вислухавши думку прокурора та інших учасників судового провадження, дійшов висновку, що обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження щодо нього закриттю з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

За ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, зокрема у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Реалізуючи вимоги ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України, роз`яснення п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами законодавства України про звільнення особи від кримінальної відповідальності» особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили не тільки минули певні строки давності, а й не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Матеріально-правовою підставою застосування інституту давності вважається істотне зменшення суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення внаслідок спливу певного проміжку часу, що суттєво позначається на досягненні мети покарання.

Досягнення мети кари і виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, загального і спеціального попередження іноді стає або взагалі неможливим, або просто зайвим. Тому недоцільним є і притягнення особи до кримінальної відповідальності. Внаслідок цього ст. 49 КК України встановлює строки давності, тобто строки, після закінчення яких особа не може бути піддана кримінальній відповідальності за раніше вчинене кримінальне правопорушення. Закінчення цих строків є підставою обов`язкового і безумовного звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Положеннями ст. 49 КК України визначено підстави для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а саме строків давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після яких особа звільняється від кримінальної відповідальності, підстав для такого звільнення від кримінальної відповідальності, обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

За ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, за ознаками вчинення якого відкрито кримінальне провадження, є кримінальним проступком, за який передбачене максимальне покарання у виді обмеження волі на строк до трьох років.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Таким чином, встановивши під час підготовчого судового засідання, що з часу вчинення зазначеного кримінального правопорушення - кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме з 18 серпня 2018 року, який є кримінальним проступком, минуло більше трьох років, а також, що відсутні обставини, визначені ч. 2, 3, 5 ст. 49 КК України для зупинення, переривання або не застосування строків давності, оскільки обвинувачений не вчинив нового кримінального правопорушення, не ухилявся від досудового слідства або суду, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання обвинуваченого та його задоволення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Що стосується заявленого у вказаному кримінальному провадженні цивільного позову, то суд зазначає.

Відповідно до ст. 129 КПК України, рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» від 31 березня 1989 року № 3 (зі змінами), у разі закриття кримінальної справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Верховний Суд у своїй Постанові від 24 травня 2018 року (справа № 531/2332/14-к) також зазначив, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. У разі закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілого можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

З огляду на вищевказане, цивільний позов у кримінальному провадженні слід залишити без розгляду та роз`яснити цивільному позивачу право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України та роз`яснень, що містяться у п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про правові позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» № 6 від 03 червня 2016 року, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у разі ухвалення обвинувального вироку. Таким чином, питання щодо процесуальних витрат вирішується судом у підсумковому рішенні (викладеному у формі вироку), яким відповідно завершується провадження на стадії судового розгляду (п. 13 ч. 1 ст. 368, п. 1 ч. 4 ст. 374 КПК України), а покладення судових витрат на осіб, звільнених від кримінальної відповідальності кримінальним процесуальним законом (ст. 124 КПК України) - не передбачено.

Отже, чинний кримінальний процесуальний закон чітко встановлює, що витрати на залучення експерта стягуються з обвинуваченого лише у двох випадках: ухвалення щодо нього (обвинуваченого) обвинувального вироку; залучення експерта безпосередньо обвинуваченим (стороною захисту). Натомість, у разі прийняття судом рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності, судові витрати з неї не стягуються (ухвала Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 25 червня 2018 року у справі № 758/2420/17). Як вбачається з практики Верховного суду, суд, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, повинен вирішити це питання, поклавши судові витрати на державу.

З урахуванням викладеного, процесуальні витрати у вказаному кримінальному провадженні слід віднести на рахунок держави.

Запобіжні заходи відносно обвинуваченого не обиралися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 44, 49 КК України, ст.ст. 284 - 286, 288, 314, 372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 - задовольнити.

На підставі ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001235 від 18 серпня 2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - закрити у зв`язку із закінченням строків давності.

Речові докази у кримінальному провадженні: транспортний засіб (автомобілі) марки - ВАЗ, моделі - 2101, білого кольору. реєстраційний номер НОМЕР_1 - залишити у користуванні ОСОБА_4 .

Мотоцикл моделі HONDA, марки СВR 1000Е, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 - залишити в користуванні ОСОБА_6 .

Процесуальні витрати у вказаному кримінальному провадженні - віднести на рахунок держави

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 24 грудня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1