Справа № 307/4865/25
Провадження № 1-кс/307/769/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2025 року м.Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000745 від 13 грудня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Вказує на те, що в ході досудового розслідування встановлено, що 12 грудня 2025 року, біля 17 год. 30 хв., в м. Тячів по вул. Незалежності, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , рухаючись за кермом автомобіля марки «Mercedes» моделі «Sprinter», державний номерний знак НОМЕР_1 , в напрямку вул. Кошута, 77, напроти торгового центру «Алма», на пішохідному переході, допустив наїзд передньою частиною свого автомобіля на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешк. АДРЕСА_2 , яка в цей момент переходила вулицю в напрямку зліва направо (відносно початкового напрямку руху автомобіля), внаслідок чого ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому проксимального відділу мало гомілкової кістки зі зміщенням. Водій ОСОБА_4 був освідуваний, тверезий, проведено забір його крові. Крім цього, 12 грудня 2025 року, в ході огляду місця події слідчим було виявлено та вилучено автомобіль марки «Mercedes» моделі «Sprinter», державний номерний знак НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 та який поміщено на спеціальний майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області в м. Тячів, вул. Промислова №6/A.

З метою збереження речових доказів слідчий просить накласти арешт на автомобіль марки «Mercedes» моделі «Sprinter», державний номерний знак НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту, повернувши йому автомобіль.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши з цього приводу інших учасників провадження, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Тячівського РВП ГУНП України в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000745 від 13 грудня 2025 року, за правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 286 КК України.

Після проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, слідчим СВ Тячівського РВП ГУНП Закарпатській області ОСОБА_5 було вилучено автомобіль марки «Mercedes» моделі «Sprinter», державний номерний знак НОМЕР_2 , який в подальшому постановою слідчого від 13 грудня 2025 року у даному кримінальному провадженні визнано речовим доказом та поміщено на зберігання на спеціальний майданчик Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області в м. Тячів, вул. Промислова №6/А.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 автомобіль марки «Mercedes» моделі «Sprinter», державний номерний знак НОМЕР_2 , належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцю АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.131 КПК України заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості провадження.

Згідно з ч.5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Як вбачається зі змісту ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення; існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; правову підставу для арешту майна, можливість використання останнього, як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч.4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані у випадках, коли їх застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що передбачено ч.2 ст.173 КПК України.

Як вбачається з витягу з кримінального провадження за №0000745 від 13 грудня 2025 року до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Матеріалами клопотання доведено, що зазначене кримінальне правопорушення було вчинено, правову підставу для накладення арешту та можливість використання зазначених речей як доказів в даному кримінальному провадженні.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити та з метою збереження речових доказів слід накласти арешт на транспортний засіб: автомобіль марки «Mercedes Sprinter», державний номерний знак НОМЕР_4 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцю АДРЕСА_1 та який поміщено на спеціальний майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження вказаного майна.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000745 від 13 грудня 2025 року, арешт на тимчасово вилучене майно: автомобіль марки «Mercedes Sprinter», державний номерний знак НОМЕР_4 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцю АДРЕСА_1 , який поміщено на спеціальний майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження вказаного майна.

Копію ухвали направити слідчому, прокурору та власнику майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Повний текст ухвали суду складено та оголошено 18 грудня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1