Номер провадження:1-в/521/1158/25
У Х В А Л А

20 листопада 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ( у режимі відеоконференції),

представника колонії ОСОБА_5 ( у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Одеса у режимі відеоконференції з ДУ «Одеська виправна колонія № 14», клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання посилаючись на наявність підстав, передбачених ст. 81 КК України.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення, засудженого ОСОБА_4 оскільки раніше останньому вже було судом відмовлено в задоволенні аналогічного клопотання та строк, необхідний для права повторного звернення до суду з аналогічним клопотанням ще не настав.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши заявлене клопотання та долучені матеріали, суд приходить до висновку.

Положеннями частини 1 та 6 статті 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, вимог інших актів законодавства. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 237 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з наданих матеріалів, ОСОБА_4 був неодноразово раніше судимим востаннє:

25 січня 2019 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч.1 ст. 115 КК України до 9 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання - 25.01.2019 року, кінець строку - 12.07.2027 року.

Відповідно до ухвали Хаджибейського районного суду м. Одеси від 26.08.2025 року засудженому ОСОБА_4 відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення.

Згідно положень ч.7 ст. 154 Кримінально-виконавчого кодексу України у разі відмови суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким повторне подання в цьому питанні щодо осіб, засуджених за тяжкі і особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може бути внесено не раніше як через один рік з дня винесення постанови про відмову, а щодо засуджених за інші кримінальні правопорушення та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.

При регулюванні порядку і умов відбування та виконання кримінальних покарань норми КК України та КВК України співвідносяться між собою як загальні та спеціальні і відповідно при конкуренції загальних і спеціальних норм застосовуються спеціальні, якими якраз і є положення статті 154 КВК України.

Ініціатор даного клопотання, ОСОБА_4 , засуджений за особливо тяжкий злочин до позбавлення волі на строк, що становить більше п`яти років.

Таким чином, відповідно до положень ч. 7 ст.154 КВК України, засуджений ОСОБА_4 набуває право як на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, так і на умовно-дострокове звільнення лише з моменту спливу річного строку з дня відмови судом у застосуванні щодо нього однієї з цих пільг, що саме і мала місце згідно з ухвалою Хаджибейського районного суду від 26.08.2025.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що на час розгляду судом клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_4 не сплив встановлений законом строк для повторного звернення з цього питання, проте засуджений передчасно, 23.10.2025 знову звернувся з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення.

При цьому, суд зазначає, що у зв`язку з прийняттям цієї ухвали, право засудженого на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким чи умовно-дострокове звільнення не порушується, оскільки за останнім зберігається таке право за умови настання строків, передбачених ч. 7 ст. 154 КВК України.

Керуючись ст. 81 КК України, ч. 7 ст. 154 КВК України, ч. 2 ст. 376, 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Хаджибейський районний суд м. Одеси протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1