Справа № 944/4717/25
Провадження №1-кп/944/1468/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.10.2025м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яворові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 липня 2025 року за № 0000198, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Руда, українця, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, не працює, не одруженого, не судимого, інваліда 3 групи,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 114-1 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій і настання шкідливих наслідків у вигляді зниження обороноздатності України в умовах воєнного стану і збройної агресії російської федерації проти України, загрози її національній безпеці, на початку 2024 року (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) отримав права адміністратора спільноти з назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4» в месенджері «Viber», у якому він та інші учасники спільноти поширювали матеріали, спрямовані на перешкоджання законній діяльності ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо проведення заходів оповіщення та призову громадян на військову службу з метою створення умов для ухилення від призову на військову службу громадян під час мобілізації.Для адміністрування вказаної спільноти ОСОБА_4 використовував належний йому мобільний телефон марки Apple iPhone моделі 14 Рго Мах з номером IMEI НОМЕР_1 та IMEI 2 НОМЕР_2 , зі SIM-карткою з номером телефону НОМЕР_3 . Використовуючи вказаний номер, ОСОБА_4 зареєстрував обліковий запис із псевдонімом " ОСОБА_5 " в месенджері «Viber». Вказані дії ОСОБА_4 здійснював за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Будучи адміністратором вказаної спільноти, ОСОБА_4 забезпечував постійне її функціонування та публікацію повідомлень, зокрема, про місця та час здійснення посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 заходів оповіщення військовозобов?язаних громадян на території Яворівського району, маршрути їх пересування, безпосередньо публікував повідомлення із зазначеним змістом, а також не вживав заходів для перешкоджання поширенню аналогічних повідомлень іншими учасниками спільноти.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, вказав, що повністю визнає і погоджується із фактичними обставинами і формулюванням кримінальних правопорушень та їх правовою кваліфікацією, які викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що групу створив знайомий, який виїхав за кордон, після чого передав йому повноваження адміністратора. Був адміністратором групи близького 1 року, тому що хотів допомогти іншим, коштів за це не отримував. Щиро розкаявся у вчиненому, усвідомив що вчинив неправильно, обіцяв більше подібного не вчиняти.

Обвинувачений і прокурор в судовому засіданні не заперечували фактичних обставин кримінального провадження і не заперечили проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Також судом встановлено, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження і немає сумнівів у добровільності їхніх позиції.

У зв`язку з викладеним, на підставі ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, за згодою учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Також, з врахуванням викладеного, суд обмежив дослідження доказів та матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу ОСОБА_4 .

При цьому, учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена, його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 статті 114-1 Кримінального кодексу України.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцями реєстрації та проживання, являється інвалідом 3 групи, а також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Як обставини, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставин, які відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Із врахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , обставин, які пом`якшують і відсутність обставин, які обтяжують покарання, обставин скоєння злочину та відношення до скоєного, суд дійшов висновку про те, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 114-1 Кримінального кодексу України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Так, суд вважає, що за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 Кримінального кодексу України, ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

Водночас, беручи до уваги наведене вище, а саме ступінь тяжкості та обставини вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого, наявність обставини, що пом`якшує та відсутність обставин, що обтяжують покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 положення ст. 75 Кримінального кодексу України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки, на думку суду, його виправлення можливе без реального відбування покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 Кримінального кодексу України.

Крім того, постановою старшого слідчого УСБ України у Львівській області від 29 липня 2025 року визнано речовими доказами: мобільний телефон марки Apple Iphone моделі Pro Max, IMEI НОМЕР_1 , та IMEI 2 НОМЕР_2 із сім карткою з номером телефону: НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_4 ; предмет ззовні схожий на мисливську рушницю з дерев`яним прикладом без будь-яких видимих позначок чи маркувань, який належить ОСОБА_4 .

Також ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_6 від 30 липня 2025 року було накладено арешти на вказане майно (речові докази).

Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 Кримінального процесуального кодексу України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Згідно з нормами ч. ч. 1, 9 ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому, гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю). Документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що слід скасувати арешти, накладені ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 30 липня 2025 року. Мобільний телефон Redmi 9C NFC, IMEI: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 із сім карткою мобільний телефон марки Apple Iphone моделі Pro Max, IMEI НОМЕР_1 , та IMEI 2 НОМЕР_2 із сім карткою з номером телефону: НОМЕР_3 ; предмет, зовні схожий на мисливську рушниць з дерев`яним прикладом без будь-яких видимих позначок чи маркувань - повернути законному володільцю ОСОБА_4 .

Також у кримінальному провадженні здійснено процесуальні витрати на залучення експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно довідки Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, з обвинуваченого на користь держави підлягає стягненню 3565 грн 60 коп за проведення експертизи дослідження зброї №СЕ-19/114-25/19685-ТР від 09 вересня 2025 року. Згідно довідки Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, з обвинуваченого на користь держави підлягає стягненню 4457 грн 00 коп за проведення трасологічної експертизи №СЕ-19/114-25/19642-БЛ від 04 вересня 2025 року.

Отже, із ОСОБА_4 слід стягнути процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 11137 грн 60 коп.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 174, 349, 366-371, 373, 374, 381, 382 Кримінального процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 114-1 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів - за проведення експертизи дослідження зброї №СЕ-19/114-25/19685-ТР від 09 вересня 2025 року, у розмірі 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів - за проведення трасологічної експертизи №СЕ-19/114-25/19642-БЛ від 04 вересня 2025 року, у розмірі 4457 (чотири тисячі чотириста п`ятдесят сім) гривень 00 копійок.

Скасувати арешт майна, а саме: мобільного телефона марки Apple Iphone, моделі Pro Max, IMEI НОМЕР_1 та IMEI 2 НОМЕР_2 , із сім карткою з номером телефону: НОМЕР_3 , накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 30 липня 2025 року.

Скасувати арешт майна, а саме: предмета, зовні схожого на мисливську рушницю з дерев`яним прикладом, без будь-яких видимих позначок чи маркувань, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 30 липня 2025 року.

Речові докази: мобільний телефон марки Apple Iphone, моделі Pro Max, IMEI НОМЕР_1 та IMEI 2 НОМЕР_2 , із сім карткою з номером телефону: НОМЕР_3 ; предмет, зовні схожий на мисливську рушницю, з дерев`яним прикладом без будь-яких видимих позначок чи маркувань - повернути законному володільцю ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 349 Кримінального процесуального кодексу України, до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1