Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/834/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2026 року місто Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчої СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження, відомості щодо якого 25.11.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002316, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1

У С Т А Н О В И В :

До Подільського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчої СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження, відомості щодо якого 25.11.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002316, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

26.11.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

У рамках кримінального провадження, Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 27.11.2025, стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23.01.2026.

Звернення до суду із клопотанням про продовження строків запобіжного заходу, слідчою обгрунтоване обставинами, які перешкодили до закінчення дії ухвали завершенню досудового розслідування.

Двомісячний строк досудового розслідування закінчується 26.01.2026, однак, завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, оскільки для завершення досудового розслідування необхідно провести певні процесуальні дії, зокрема, в рамках кримінального провадження, необхідно отримати результати та здійснити процедуру розсекречення матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій.

Провести вказані слідчі дії, у сукупності з іншими проведеними слідчими (розшуковими) діями у передбачений законом строк два місяці не представляється можливим у зв`язку з особливою складністю провадження та тривалістю необхідних слідчих (розшукових) та процесуальних дій.

У зв`язку з чим і виникла необхідність в продовженні строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

У клопотанні наведені дані, що вказують на причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому дій. Також, клопотання обґрунтуване необхідністю продовження тримання підозрюваного під вартою у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявністю ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.ч. 1, 3 - 5 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні клопотання у зв`язку з тим, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню триває, строк тримання під вартою підозрюваного закінчується, а ризики передбачені ст. 177 КПК України на даний час не відпали і продовжують існувати.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою та просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з обмеженням волі.

Заслухавши пояснення учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного.

Як вбачається із матеріалів клопотання, 26.11.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про те, що він підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин з метою збуту, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні психотропні речовини в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

27.11.2025 Ухвалою Подільського районного суду міста Києва стосовно підозрюваного ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23.01.2026.

Постановою керівника Подільської окружної прокуратури м. Києва 26.01.2026 строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців.

Відповідно до ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Зі змісту ст. 197 КПК України, вбачається, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Положенням ч. 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Даних про повну відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, та не підтверджено.

Також, слідчий суддя вважає, що подальше тримання підозрюваного під вартою на даний час обґрунтовано необхідністю проведення обов`язкових слідчих дій, отримати результати та здійснити процедуру розсекречення матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій.

Однак, враховуючи, що підозрюваний раніше не судимий, має зареєстроване місце проживання, сприяє органу досудового розслідування у розкритті злочину, що у сукупності дає слідчому судді підстави вважати, що продовження до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідатиме меті його застосування.

При вирішенні питання про можливість визначення застави, слідчий суддя враховує кваліфікацію злочину, зміст підозри повідомленої ОСОБА_5 , підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177 та 178 КПК України, наявність яких доведена, а тому, на переконання слідчого судді, в даному конкретному випадку є доцільним визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 199 680 (сто дев`яносто дев`ять тисяч шістсот вісімдесят) гривень, оскільки саме такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, і таким, що не суперечить положенням ч. 5 ст. 182 КПК України та вимогам ст. 178, 182, 183 КПК України.

Також, слідчий суддя вважає за необхідне, у разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: з`являтися до слідчого, прокурора або суду за першим викликом на визначений посадовою особою час; не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; заборонити спілкуватись зі свідками та іншими підозрюваними на час дії даного запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про необхідність продовження на даній стадії досудового розслідування підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів може виявитися недостатнім для забезпечення існуючих ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого (підозрюваного) на судове засідання. Таким чином сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

При визначенні розміру застави слід не допускати встановлення такого її розміру, що є завідомо непомірним для особи та призводить до неможливості виконання застави. З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Так, як убачається із аналізу положень ч. 4 ст. 183 КПК України, можливість слідчого судді не визначати розмір застави у визначених цією нормою випадках, є правом слідчого судді, а не його обов`язком.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (рішення у справі "Вренчев проти Сербії" п. 76).

Автоматична відмова в застосуванні застави без здійснення судового контролю є несумісною з вимогами пункту 3 статті 5 Конвенції (рішення у справі "S.B.C. v. the UK" п. п. 23-24).

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку щодо задоволення клопотання слідчої про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 та визначити останньому альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176 - 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199 КПК України

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчої СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження, відомості щодо якого 23.11.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002316, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити;

Продовжити строк тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в ДУ «Київський слідчий ізолятор», у межах строку досудового розслідування, до 26.02.2026, без визначення застави;

Одночасно визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в сумі 60 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 199 680 (сто дев`яносто дев`ять тисяч шістсот вісімдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Подільського районного суду м. Києва для внесення застави: Реквізити депозитних рахунків для зарахування коштів, внесених у вигляді застави (частки майна, попередньо визначеної суми судових витрат тощо), Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268059, Банк отримувача ДКСУ, м. Київ, Код банку отримувача (МФО) 820172, Рахунок отримувача UA1012089, при внесенні якої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити;

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ч. 4 ст. 195 КПК України:

з`являтися до слідчого, прокурора або суду за першим викликом на визначений посадовою особою час;

не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

заборонити спілкуватись зі свідками та іншими підозрюваними на час дії даного запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

носити електронний засіб контролю;

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній Ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю. У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави;

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави;

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення;

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Подільського

районного суду м. Кива ОСОБА_1