Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 173/1/26
Номер провадження1-кс/173/1/2026
УХВАЛА

іменем України

повна

01 січня 2026 року м. Верхньодніпровськ

Слідчий суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області клопотання слідчого СВ ВП №3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000722 від 31.12.2025 року, стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Верховцеве, Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню освіту, неодружений, працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП №3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області просить застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Своє клопотання слідчий мотивує тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України за таких обставин:

ОСОБА_5 , 31 грудня 2025 року близько 16.00 години, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився разом зі своїм знайомим ОСОБА_9 в кухонній кімнаті за місцем свого постійного мешкання по АДРЕСА_1 . Після чого, між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 на підґрунті сумісного вживання алкогольних напоїв розпочався словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_9 почав виражатися в бік ОСОБА_5 нецензурною лайкою. Після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_9 вдвох перейшли в спальну кімнату ОСОБА_5 , де продовжили розмову. В ході розмови ОСОБА_9 знову почав виражатися грубою нецензурною лайкою в бік ОСОБА_5 та кинувся на останнього. ОСОБА_5 схопив правою рукою з тумби ніж господарсько-побутового призначення, який він утримував за рукоятку у правій руці, усвідомлюючи свої протиправні дії та бажаючи подальшого настання суспільно-небезпечних наслідків, навмисно, цілеспрямовано, із достатньою силою, наніс один удар клинком ножа з ліва на право в область шиї ОСОБА_9 , спричинивши останньому одне проникаюче ножове поранення по передній межі лівої вушної раковини від рівня її середньої частини, дугоподібної форми з гострими кінцями, рівними краями довжиною 5 см з пошкодженням м`яких тканин. Від вказаного удару ОСОБА_9 впав на підлогу та через короткий проміжок часу (практично миттєво) помер на місці.

Підставою застосування такого запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 в клопотанні зазначається наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочину, а метою застосування є наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що він може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на свідків.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 слідчому судді пояснив, що він причетний до вчинення вбивства, але вчинив його ненавмисно, а обороняючись від ОСОБА_9 , який наступав на нього та погрожував вбити. Просить не застосовувати до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не планує ухилятися від слідства та суду, просить обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник підтримав позицію підозрюваного.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши думку учасників судового засідання, доходжу наступних висновків.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, впливати на потерпілого та свідків. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При цьому слідчий суддя зазначає, що згідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Частина 2 ст.183 КПК України зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_5 на підставі ч. 1 ст. 208 КПК України було затримано 31.12.2025 о 20 год. 10 хв.

Згідно повідомлення про підозру від 31.12.2025 ОСОБА_5 31.12.2025 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке є особливо тяжким злочином.

Слідчим суддею взято до уваги вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 злочину, а саме: протоколи огляду місця події, огляду трупа, протоколи допитів підозрюваного, свідків.

Сам підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував свою причетність до вчиненого кримінального правопорушення, хоча зазначив, що зробив це ненавмисно.

При цьому, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті їх оцінки з точки зору достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи та остаточної кваліфікації, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити обсяг здійснених органом досудового розслідування процесуальних дій, отриманих за їх результатом доказів, які можуть свідчити про вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні матеріали у сукупності свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що сталася подія кримінального правопорушення, яка дала підстави для повідомлення про підозру, та ОСОБА_5 причетний до цієї події кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання або зміну запобіжного заходу окрім наявності ризиків, слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі, тяжкість покарання, що загрожує особі в разі визнання її винуватою у вчиненні злочину, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання в тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність судимостей, тощо.

Так, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні навмисного, особливо тяжкого злочину проти життя людини, що призвело до непоправних наслідків у виді загибелі людини, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від семи до п`ятнадцяти років, неодружений, дітей, або інших осіб на утриманні не має, працює ізолювальником на Придніпровській залізниці, раніше двічі притягувався до кримінальної відповідальності, хоча в порядку ст. 89 КК України вважається не судимим.

При встановленні наявності ризиків слідчий суддя бере до уваги, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний поза всяким сумнівом здійснюватиме відповідні незаконні дії, проте вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Отже, слідчий суддя вважає, що наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України у виді можливості переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 15 років та у випадку доведення його вини, йому буде призначене покарання у виді позбавлення волі без можливості застосування інститутів звільнення від відбування покарання. Даний фактор може викликати у підозрюваного ОСОБА_5 негативну правову поведінку та з метою уникнення кримінальної відповідальності він може ухилятися від явки до органу досудового розслідування та суду та почати переховуватися, оскільки суворість покарання, наслідки та ризики втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані як менш небезпечні ніж покарання і процедура виконання покарання у разі визнання його винним.

Також, суд погоджується з доводами прокурора щодо наявного ризику незаконного впливу підозрюваного на свідків. При встановленні наявності ризику впливу на свідків суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме те, що спочатку, на стадії досудового розслідування, показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду, на стадії судового розгляду, - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). При цьому суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому чи прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

Підставою вважати, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, є те, що він добре знає свідків, один з яких є його батьком, з якими він підтримує тісні родинні та особисті стосунки і з якими планував спільне святкування Нового року, а також з огляду на характер інкримінованого кримінального правопорушення, що в сукупності створює реальний ризик здійснення з боку підозрюваного незаконного впливу на свідків з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручення або спотворення обставин, які їм достовірно відомі.

Розглядаючи питання можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою, суд переконаний, що з огляду на характер інкримінованого злочину, інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти наведеним вище ризикам.

На підставі викладеного, слідчий суддя доходить висновку, що у судовому засіданні доведені обставини наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення і наявність ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків.

Відповідно до ч. 4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи зазначені вище та передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України обставини, а також те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, слідчий суддя не визначає розмір застави.

Керуючись ст. ст. 132, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді діє до 01.03.2026 включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1