УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 рокуселище ПетровеСправа №: 941/1483/25
Провадження № 1-в/941/328/25

Петрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

представника ДУ

«Петрівська ВК (№ 49)» - ОСОБА_4

засудженого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Петрове справу за поданням начальника Державної установи «Петрівська виправна колонія (№ 49)» про вирішення питання щодо вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 07.06.2019 Запорізьким районним судом Запорізької області за ч.1 ст.115, ст.71 КК України до 11 років 6 місяців позбавлення волі,-

ВСТАНОВИВ:

Начальник ДУ «Петрівська виправна колонія (№ 49)» звернувся до суду з вищевказаним поданням мотивуючи це тим, що 09.08.2024 набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ, яким внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинну діяльність, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію в часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким Законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання.

Вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 04.08.2016 ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання у вигляді одного року шести місяців позбавлення волі. Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю вироків, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 04.05.2016 у вигляді двох років позбавлення волі, призначити до відбуття ОСОБА_5 покарання у вигляді двох років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком, якщо він протягом двох років іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення. У період випробувального терміну, на підставі ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 не виїздити за межі України на постійне місце проживання без повідомлення органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої інспекції.

07.06.2019 вироком Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 11 (одинадцять) років. На підставі ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 04.08.2016 остаточно призначено покарання у вигляді 11 (одинадцяти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Відповідно до вироку Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 04.08.2016 ОСОБА_5 10.04.2016 перебуваючи в м. Запоріжжі по вул. Запорізького козацтва, 27, в магазині «Єва» шляхом вільного доступу викрав крем на суму 348 грн. що складає менше двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення.

Відповідно до вироку Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 04.05.2016 ОСОБА_5 19.12.2015 перебуваючи в м .Запоріжжі по вул. Запорізького козацтва, 27, викрав майно ТОВ «АТБ Меркет» на загальну суму 687,40 грн., що складає менше двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення.

А тому начальник ДУ «Петрівська виправна колонія (№ 49)»просить суд вирішити питання щодо приведення вироку Запорізького районного суду Запорізької області від 07.06.2019 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ.

Представник ДУ «Петрівська виправна колонія (№ 49)»,засуджений подання підтримав, прокурор щодо подання не заперечив.

Дослідивши подання, заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов наступних висновків.

Так, судом встановлено, що вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 04.05.2016 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі та на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнено від призначеного покарання, якщо він протягом випробування строком на 2 (два) роки не вчинить нового злочину, та виконає обов`язки: буде періодично з`являтись на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції, буде повідомляти вказану інспекцію про зміну місця проживання та роботи, та не буде виїжджати на постійне проживання за межі України без відома зазначеної інспекції.

Вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 04.08.2016 ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання у вигляді одного року шести місяців позбавлення волі. Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю вироків, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 04.05.2016 у вигляді двох років позбавлення волі, призначити до відбуття ОСОБА_5 покарання у вигляді двох років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком, якщо він протягом двох років іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення. У період випробувального терміну, на підставі ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 не виїздити за межі України на постійне місце проживання без повідомлення органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої інспекції.

07.06.2019 вироком Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 11 (одинадцять) років. На підставі ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 04.08.2016 остаточно призначено покарання у вигляді 11 (одинадцяти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 ст.74 КК України (п.13 ч.1 ст.537 КПК України).

Згідно п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до ч.3 ст.57, ч.1 ст.58, ч.1 ст.62 КК України), 11, 13, 13-2 ч.1 ст.537 цього Кодексу.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон № 3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону № 3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.6 ст.3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Таким чином два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 2015 рік становило 1218 грн., станом на 2016 рік 1378 грн.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до вироку Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 04.08.2016 ОСОБА_5 10.04.2016 перебуваючи в м. Запоріжжі по вул. Запорізького козацтва, 27, в магазині «Єва» шляхом вільного доступу викрав крем на суму 348 грн.

Також, відповідно до вироку Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 04.05.2016 ОСОБА_5 19.12.2015 перебуваючи в м .Запоріжжі по вул. Запорізького козацтва, 27, викрав майно ТОВ «АТБ Меркет» на загальну суму 687,40 грн.

Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч.3 ст.3, ч.2 ст.4 КК України). Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч.1 ст.5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст.58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Частиною 2 ст.74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_5 за вироком Хортицького районного суду

м. Запоріжжя від 04.08.2016 протиправними діями 10.04.2016 завдав матеріальну шкоду потерпілій особі на загальну суму 348 грн., а за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 04.05.2016 протиправними діями 19.12.2015 завдав матеріальну шкоду потерпілій особі на загальну суму на суму 687,40 грн., що у кожному з випадків складає менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення, тобто вчинені ним діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність звільнення засудженого ОСОБА_5 від призначеного вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 04.08.2016 покарання, а також від покарання, призначеного вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 04.05.2016.

Отже, на даний час ОСОБА_5 є засудженим вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 07.06.2019 за ч.1 ст.115 КК України до 11 (одинадцять) років позбавлення волі.

За таких обставин, клопотання є таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 5, ч.2 ст.74 КК України, ст.ст.369-372, 537, 539 КПК України, Законом України № 3886-ІХ, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Подання задовольнити.

На підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 04.05.2016.

На підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 04.08.2016.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженим вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 07.06.2019 за ч.1 ст.115 КК України до 11 (одинадцять) років позбавлення волі.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 діб, через Петрівський районний суд Кіровоградської області.

Суддя ОСОБА_1