Справа № 331/6523/25
Провадження № 1-кп/331/750/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року м. Запоріжжя

Олександрівський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 (ВКЗ),

захисника ОСОБА_5 (ВКЗ)

представника потерпілого ОСОБА_6 (ВКЗ)

розглянувши у залі суду у м. Запоріжжя у режимі відеоконфернції у підготовчому судовому засіданні у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002826 від 27.10.2025 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краснотурінськ Свердловської області, РФ, який має вищу освіту, директор Державної наукової установи «Інститут рибного господарства, екології моря та океанографії», одружений, має на утриманні малолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України

клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Олександрівського районного суду міста Запоріжжя перебувають матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор подала клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 2 місяці, адже розгляд кримінального провадження ще не розпочатий. В обґрунтування клопотання посилається на те, що відповідно до положення п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. Також вказала, що ризики, встановлені під час досудового слідства не змінилися, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, через що є обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений для уникнення покарання, яке йому може загрожувати, вдасться до переховування від суду.

Обвинувачений у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання. Зазначив, що за час досудового розслідування жодним чином не впливав на свідків, переховуватись від суду не має наміру, адже бажає довести свою невинуватість, за викликом слідчого завжди прибував вчасно.

Захисник зазначив про необґрунтованість обвинувачення, та про те, що ризики, на які посилається прокурор є формальною констатацією приписів КПК України та жодним чином не доведені. ОСОБА_4 дотримувався всіх обов`язків, покладених на нього під час досудового розслідування. Посилання сторони обвинувачення на тяжкість кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 не може вважатися єдиним виправдання для обмеження свободи пересування обвинуваченого. Послався на матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, а саме те, що він офіційно працевлаштований, має дітей (у тому числі малолітню доньку), одружений, тобто має міцні соціальні звязки. ОСОБА_4 є особою, раніше не судимою, має стабільний соціальний та матеріальний стан, є визнаним науковцем, також є особою пенсійного віку.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10.09.2025 року до ОСОБА_4 застосований запобіжних захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби. В подальшому 31.10.2025 запобіжний захід відносно ОСОБА_4 був продовжений слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва.

Прокурором до клопотання не наданий повний текст ухвали, тому неможливо визначити, які ризики стали підставою для обрання та продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що до Олександрівського районного суду міста Запоріжжя надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. Злочин згідно норми ст. 12 КК України віднесений до тяжких злочинів, за яке передбачене покарання у вигляді тримання під вартою до шести років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Стаття 194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується фактом направлення обвинувального акту до суду, що може свідчити про те, що сторона обвинувачення зібрала достатньо доказів для того, щоб доводити винуватість особи перед безстороннім судом.

Під час вирішення питання щодо запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у підготовчому судовому засіданні, суд позбавлений можливості надати оцінку поясненням сторони захисту про те, що до провадження залучено неналежного потерпілого.

Так, суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність осіб на утриманні.

Ризик переховування суд вважає низьким. У своєму клопотанні прокурор посилається лише на тяжкість інкримінованого злочину, та на той факт, що обвинувачений має підстави для перетину державного контролю Натомість, на виконання ухвали про застосування запобіжного заходу, обвинуваченим був зданий паспорт громадянина для виїзду за кордон. Більш того, жодних доказів неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_4 прокурором не наведено.

Ризик незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженню суд вважає середнім, адже свідки під час судового розгляду не допитані, судове слідство по справі не розпочато. Однак, суд звертає увагу не те, що в обґрунтування цього ризику прокурор звертає увагу на те, що свідки працюють разом із обвинуваченим, або є його підлеглими. Не зрозуміло, яким чином запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту зможе запобігти цьому ризику, зважаючи на те, що обвинувачений продовжує виконувати свою роботу, прокурор із клопотанням про відсторонення від здійснення посадових обов`язків не звертався

Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення відсутній, оскільки обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягався. Також, стороною обвинувачення не вживаються заходи щодо відсторонення обвинуваченого від посади що свідчить про те, що сторона обвинувачення також вважає цей ризик малоймовірним.

Частиною 1 ст. 179 КПК України визначено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

З урахуванням встанволених ризиків у кримінальному провадженні, обставин кримінального правопорушення та даних про особу обвинуваченого, суддя вважає, що ля забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та виконання останнім, покладених на нього процесуальних обов`язків, є достатнім застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на ОСОБА_4 наступних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати за кожною вимогою прокурора або суду;

-письмово повідомляти суд та прокурора про зміну місця проживання, місця роботи, засобів зв`язку протягом 24 годин після такої зміни;

-утриматися від спілкування зі свідками та представниками потерпілого у кримінальному провадженні

З цих підстав,

Керуючись ст.ст. 178, 194, 314, 315, 334 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора задовольнити частково.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати за кожною вимогою прокурора або суду;

-письмово повідомляти суд та прокурора про зміну місця проживання, місця роботи, засобів зв`язку протягом 24 годин після такої зміни;

-утриматися від спілкування зі свідками та представниками потерпілого у кримінальному провадженні

Строк дії ухвали встановити до 23 лютого 2026 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений 25 грудня 2025 року о 12 годині 45 хвилин.

Суддя: ОСОБА_1