В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.11.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 5 в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду кримінальне провадження №0000738 від 14.10.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Дзвеняче, Тетіївського р-н., Київської області, громадянки України, не працюючої, заміжньої, із вищою освітою, без реєстрації, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачена ОСОБА_3 ,-

установив:

Встановлено, що відповідно до статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту Закон) передбачено, що обіг наркотичних засобів, включених до списку № 1 «Наркотичні засоби та рослини, обіг яких обмежено» таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 (далі по тексту Перелік), в тому числі і «4-СМС», включеного до списку № 1 таблиці ІІ вказаного Переліку, допускається для використання у медичній практиці за призначенням лікаря, а також у цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону, а саме:

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону);

- діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону);

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині (ст. 23 Закону).

Однак, в порушення вищевказаних вимог Закону, ОСОБА_3 , 13 жовтня 2025 року, перебуваючи за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , маючи умисел на незаконне придбання психотропних речовин, використовуючи свій мобільний телефон через додаток «Telegram», а саме чат- бот «Рево» замовила у невстановленої досудовим розслідуванням особи, психотропну речовину «4-СМС», для власного вживання без мети збуту, заплативши за неї невстановленій досудовим розслідуванням особі, грошові кошти у сумі 3000 гривень, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження.

Так, 14 жовтня 2025 року близько 10 години 00 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: Київська область, м. Біла Церква, просп. Незалежності, поблизу будинку №59, придбала забрала з поштомату №55072 відділення «Нової пошти» посилку, а саме поліетиленовий пакет з маркуванням «Нова пошта», в якому знаходилась сукня зеленого-білого кольору в якій знаходився пакет з прозорого безбарвного полімерного матеріалу з пазовою застібкою з вмістом кристало подібної речовини білого кольору «4-СМС». ОСОБА_3 знаючи що у вказаному пакеті знаходиться особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - «4-СМС», поклала його до власної сумки, що була при ній та почала незаконно зберігала при собі для власного вживання без мети збуту.

Після цього, 14 жовтня 2025 року близько 10 години 05 хвилини, ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу будинку №59 по прос. Незалежності в м. Біла Церква Київської області, зупинена працівниками поліції для перевірки на предмет зберігання заборонених предметів та речовин, в подальшому остання повідомила, що зберігає психотропну речовину обіг якої заборонено, у ході проведення огляду місця події, в присутності понятих, ОСОБА_3 , добровільно видала працівникам поліції пакет з маркуванням «Нова пошта», в якому знаходилась сукня зеленого-білого кольору в якій знаходився пакет з прозорого безбарвного полімерного матеріалу з пазовою застібкою із вмістом кристалоподібної речовини білого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «4-СМС», маса якої у речовині становить 2,724 г, яку ОСОБА_3 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу психотропних речовин і охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбала та зберігала при собі для власного вживання без мети збуту.

ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах.

20 листопада 2025 року, між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 , у присутності адвоката ОСОБА_5 , була укладена угода про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. ст. 468, 469, 472 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачена ОСОБА_3 беззаперечно та в повному обсязі визнає себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.309 КК України, також сторони дійшли згоди щодо призначення обвинуваченій ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст.309 КК України у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн..

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК Україниу кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим…

У відповідності до ст. 469 ч. 4 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

При цьому в судовому засіданні судом з`ясовано, що прокурор та обвинувачена ОСОБА_3 повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні також просила вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене покарання, при цьому беззастережно визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, в обсязі пред`явленої підозри та обвинувачення, надала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе, відповідно до угоди, зобов`язання.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні мав аналогічну позицію, та просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки угода повністю відповідає вимогам закону.

Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про визнання винуватості, відповідає санкції ч.2 ст.309 КК України.

Суд, в судовому засіданні переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням особи обвинуваченої, яка повністю визнала свою провину у скоєному кримінальному правопорушенні, суд вважає, що є всі підстави для затвердження даної угоди від 20 листопада 2025 року між прокурором та обвинуваченою про визнання винуватості і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Питання доцільності обрання запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та у світлі того, що відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами, у вказаному кримінальному провадженні запобіжні заходи до обвинуваченого не застосовувались.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до п.3 ч.9 ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта у справі, в розмірі 3565,60 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст..309 КК України, 373,374,475 КПК України, суд-

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 20.11.2025 в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0000738 від 14.10.2025 року між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 .

Визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості, покарання за ч.2 ст.309 КК України у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн..

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь Держави фактичну вартість проведення судової експертизи, за висновком експертизи за № СЕ-19/111-25/63776-НЗПРАП у розмірі 3565,60 грн..

Речовий доказ на підставі п.3 ч.9 ст.100 КК України:

- кристалоподібну речовину білого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено 4-СМС масою 2,724 г, та відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 29.10.2025, квитанція № 1080 від 29.10.2025, зберігається в камері схову Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя: ОСОБА_6