У Х В А Л А

22 жовтня 2025 року Покровський районний суд міста Кривого Рогу

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу, в кримінальне провадження № 0000143 від 28.03.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадження Покровського районного суду міста Кривого Рогу надійшов вищезазначений обвинувальний акт.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні звернувся до суду з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, послався на обставини, що зазначені у клопотанні.

Захисник ОСОБА_4 просив визначити заставу.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив змінити запобіжний захід на інший, що не пов`язаний з триманням під вартою.

Вислухавши прокурора, обвинуваченого та захисника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою Заводського районного суду м. Кам`янського Дніпропетровської від 25.08.2025 року, продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , строком, що не перевищує двох місяців, в межах строку досудового розслідування, тобто до 23.10.2025 року включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно із ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Суд приходить до висновку, що прокурором наведені, у відповідності до ст.ст.177-178 КПК України, мета та підстави застосування запобіжного заходу, а також враховані обставини, які повинні враховуватися при вирішенні питання про обрання та продовження запобіжного заходу.

Щодо клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим та клопотання захисника про зміну обраного запобіжного заходу його підзахисному, суд зазначає, що відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.

Станом на дату розгляду вказаних клопотань судом по вказаній справі призначено дату підготовчого судового засідання, докази ще не досліджувались судом.

Суд приходить до висновку, що на даний час продовжують існувати враховані при застосуванні до обвинувачений запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики, передбачені п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливого переховування обвинуваченого від суду, оскільки останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, а отже, продовжує існувати ризик переховування обвинуваченого від суду.

Як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування, враховується введення в Україні воєнного стану який суттєво погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Отже, продовження існування зазначених вище обставин у їх сукупності, виправдовують подальше перебування обвинуваченого під вартою, та більш м`які запобіжний захід, як на це вказує захисник, не забезпечить належної його процесуальної поведінки, а тому продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є найбільш прийнятним за наявних умов.

При цьому тримання обвинуваченого під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи - тримання під вартою, що завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, постала перед компетентними органами.

За таких обставин доводи обвинуваченого не дають підстав для зміни запобіжного заходу обвинувачених, а тому клопотання задоволенню не підлягає.

Що стосується клопотання захисника то тут слід зазначити наступне.

Відповідно до частини 4 статті 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1Кримінального кодексу України.

А тому клопотання обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.177, 194, 201, 314, 315, 316 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, задовольнити

Клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу і клопотання захисника про визначення розміру застави - залишити без задоволення.

Продовжити строк застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 20 грудня 2025 року, включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту проголошення, оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга може бути подана протягом п`яти днів з дня її постановлення до Дніпровського апеляційного суду, а обвинуваченим, який перебуває під вартою - у той же строк з моменту її отримання.

Суддя ОСОБА_6