Провадження № 1-кс/947/814/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2026 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001044 від 23.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001044, відомості про яке 23.09.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Процесуальне керівництво у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється Одеською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону.

Відомості до ЄРДР внесені за заявою громадянина ОСОБА_5 , щодо службової особи ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , яка вимагає неправомірну вигоду за виготовлення документів про зняття з військового обліку за станом здоров`я.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що до слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_5 , про те що службова особа ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , яка вимагає неправомірну вигоду за виготовлення документів про зняття з військового обліку за станом здоров`я.

Вказані обставини повністю підтверджуються заявою від ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення, його показами даними під час допиту у якості свідка, матеріалами виконаного доручення та іншим матеріалами провадження в сукупності.

23.09.2025 слідчим в порядку ст. 40, 41 КПК України надано доручення оперативним співробітникам УСР в Одеській області ДСР НПУ з метою встановлення, можливо причетних осіб до вчинення злочину.

На виконання доручення в порядку ст. 40 КПК України, працівниками УСР в Одеській області ДСР НПУ було установлено, що до організації протиправної схеми з отримання неправомірної вигоди причетна ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ., яка працює у ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім цього встановлено, що для спілкування ОСОБА_6 , використовує номер мобільного телефону: НОМЕР_1 .Таким чином, в мобільному телефоні та на сім - картах маються відомості, які мають доказове значення у даному кримінальному провадженні.

Так, 14.01.2026 в ході проведення обшуку за фактичним місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено:

1. Мобільний телефон марки iPhone 14, в корпусі синього кольору у чохлі прозорого кольору, оснащений сім картою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_1 , з наявними imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 , пароль НОМЕР_4 , належний ОСОБА_6 , який поміщено до сейф пакету PSP 1105368.

2. Банківську карту емітовану АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_5 , дійсна до 05/29 , належну ОСОБА_6 , яку поміщено до сейф пакету PSP 1357842.

Так, в ході проведення обшуку ОСОБА_6 , було надано пароль від телефону, в ході огляду виявлено переписку у додатку Whatsapp з абонентом НОМЕР_6 , ОСОБА_6 , що зазначеним абонентським номером користується ОСОБА_5 . Також в ході огляду переписки, наявна інформація, що стосується обставин вчинення кримінального правопорушення.

Також, в ході обшуку за фактичним місцем мешкання виявлено та вилучено банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_5 , на яку ОСОБА_5 попередньо перерахував грошові кошти у розмірі 29 400 гривень.

Постановою слідчої від 14.01.2026 вищеперелічені речі у відповідності до ст.98 КПК України, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідча звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Слідча в судове засідання не з`явилася надала заяву в якій клопотання підтримала, просила розглянути у її відсутності.

Захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 надала заяву в якій просила розглянути клопотання у відсутності підозрюваної та її захисника, щодо накладення арешту на вилучене майно не заперечувала.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, є всі підстави вважати що вилучені речі могли бути знаряддям вчинення злочину, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Накладення арешту на вилучений під час обшуку мобільний телефон можуть підтвердити або спростувати факти та обставини, що досліджуються в рамках кримінального провадження №0001044 від 23.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Зв`язок вилученого майна із вчиненням злочину, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, підлягає встановленню в процесі здійснення досудового розслідування, а отже арешт даного майна є виправданим.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою від 14.01.2026 року про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначене вилучене майно визнане речовими доказами у кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001044 від 23.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України - задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони володіти, користуватись та розпоряджатись, на речі вилучені 14.01.2026 під час обшуку за фактичним місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:

1. Мобільний телефон марки iPhone 14, в корпусі синього кольору у чохлі прозорого кольору, оснащений сім картою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_1 , з наявними imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 , пароль НОМЕР_4 , належний ОСОБА_6 ,

2. Банківську карту емітовану АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_5 , дійсна до 05/29, належну ОСОБА_6 .

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1