Справа № 296/6952/19
У Х В А Л А

Іменем України

30 грудня 2025 рокум .Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 408 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляді в Корольовському районному суді м.Житомира перебуває кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 408 КК України.

Ухвалою суду від 06.01.2025 року вказане кримінальне провадження призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду від 21.08.2025 року обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Курне Пулинського (Червоноармійського) району Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , було оголошено в розшук та надано дозвіл на його затримання, якого з місця затримання доставити до суду для вирішення питання про обрання відносно нього міри запобіжного заходу.

03.11.2025 року обвинувачений був затриманий та 04.11.2025 року був доставлений до суду для вирішення клопотання прокурора про обрання стосовно нього міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвалою суду від 04.11.2025 року обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Курне Пулинського (Червоноармійського) району Житомирської області, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , обрано міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою без права внесення застави строком на 60 діб, до 02 січня 2026 року (включно), в умовах СІЗО при ДУ «Житомирська УВП №8», взявши його під варту в залі суду.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді триманні під вартою посилаючись на те, що обвинувачений систематично не з`являвся у судові засідання, хоча достовірно був обізнаний про те, що на розгляді у суді перебуває кримінальне провадження стосовно нього, у зв`язку з чим був оголошений в розшук, що вказує на переховування від суду та спроби ухилитися від понесення покарання за вчинене кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів.

Сторона обвинувачення вважає, що забезпечення виконання ОСОБА_4 своїх процесуальних обов`язків обвинуваченого можливе лише у разі перебування останнього під вартою, тобто із застосуванням запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти заявленого клопотання, просив змінити ОСОБА_4 запобіжний захід на будь-який домашній арешт, оскільки на даний час обвинувачений є діючим військовослужбовцем, від суду практично не ухилявся.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Розглянувши заявлені клопотання, вислухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений систематично не з`являвся до суду, про наявність щодо нього даного кримінального провадження, яке перебуває на розгляді в суді, був обізнаний, долею справи не цікавився та про причини своєї неявки суд не повідомляв.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 21 серпня 2025 року обвинувачений був оголошений в розшук.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Суд бере до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 на даний час обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, останній ухилявся від явки до суду, що має наслідком затягування розгляду вказаного провадження.

Судом також враховується, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, може переховуватися від суду з метою уникнення покарання.

Окрім зазначеного суд звертає увагу, що ОСОБА_4 вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 11 квітня 2025 року було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначено покарання у виді 1 (одного) року 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі. Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 було скасовано, звільнено останнього з-під варти негайно в залі суду. Зобов`язано ОСОБА_4 не пізніше 72 годин після проголошення даного вироку прибути до військової частини НОМЕР_1 для продовження проходження військової служби.

Однак, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, під час виконання вироку Корольовського районного суду м.Житомира від 11 квітня 2025 року, яким його було зобов`язано приступити до виконання обов`язків військовослужбовця та протягом 72 год. з`явитись до в/ч НОМЕР_1 , залишив вказану в/ч, що підтверджується протоколом його затримання за місцем проживання.

На підставі викладеного, суд вважає можливим та необхідним продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою без права внесення застави.

Таким чином, клопотання сторони захисту про заміну обвинуваченому міри запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 331, 350, 369, 372, 392 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_4 про заміну обвинуваченому міри запобіжного заходу з тримання під вартою на будь-який домашній арешт - залишити без задоволення.

Клопотання прокурора про продовження стосовно обвинуваченого міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою без права внесення застави строком на 60 діб, до 27 лютого 2026 року (включно).

Ухвала про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, що перебуває під вартою, з моменту отримання вказаної ухвали суду в тому самому порядку.

Головуючий суддя ОСОБА_1