Слобідський районний суд міста Харкова
Номер провадження № 1-кп/641/271/2026 Справа № 644/142/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року м. Харків

Слобідський районний суд м. Харкова, в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

захисника обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_13 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_14 адвоката ОСОБА_15 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_16 адвоката ОСОБА_17 ,

обвинувачених: ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 ,

секретаря ОСОБА_18 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, відомості про кримінальні правопорушення у якому внесені до ЄРДР № 0000715 від 26.04.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 1 ст. 255 КК України (ч. 1 ст.255 КК України в редакції від 05.04.2001 р.), ч. ч. 1, 2 ст. 255 КК України (в редакції Закону № 671-ІХ від 04.06.2020 р.); ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190 КК; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України; ч. 4 ст. 28, п. п. 3, 4, 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ч. 4 ст.28, п. п. 3, 4, 6, 9, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України; ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190 КК України, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 146 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 146 КК України;

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 1 ст. 255 КК України (ч. 1 ст.255 КК України в редакції від 05.04.2001 р.), ч. ч. 1, 2 ст. 255 КК України (в редакції Закону № 671-ІХ від 04.06.2020 р.); ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190 КК; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України; ч. 4 ст. 28, п. п. 3, 4, 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ч. 4 ст. 28, п. п. 3, 4, 6, 9, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України; ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190 КК України, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 146 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 146 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 КК України (ч. 1 ст. 255 КК України в редакції від 05.04.2001 р.), ч. 2 ст. 255 КК України (в редакції Закону № 671-ІХ від 04.06.2020 р.), а саме, участь у злочинній організації; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України; ч. 4 ст. 28, п. п. 3, 4, 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 146 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 209 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 1 ст. 255 КК України (ч.1 ст. 255 КК України в редакції від 05.04.2001 р.), ч. 2 ст. 255 КК України (в редакції Закону № 671-ІХ від 04.06.2020 р.), а саме, участь у злочинній організації; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190 КК України; ч. 4 ст. 28, п. п. 3, 4, 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 146 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 146 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 209 КК України;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 1 ст. 255 КК України (ч. 1 ст. 255 КК України в редакції від 05.04.2001 р.), ч. 2 ст. 255 КК України (в редакції Закону № 671-ІХ від 04.06.2020 р.), а саме, участь у злочинній організації; ч. 4 ст. 28, п. п. 3, 4, 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 146 КК України;

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 1 ст. 255 КК України (ч. 1 ст. 255 КК України в редакції від 05.04.2001 р.), ч. 2 ст. 255 КК України (в редакції Закону № 671-ІХ від 04.06.2020 р.); ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190 КК України; ч. 4 ст. 28, п. п. 3, 4, 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 146 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 146 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 209 КК України;

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 1 ст. 255 КК України (ч. 1 ст. 255 КК України в редакції від 05.04.2001 р.), ч. 2 ст. 255 КК України (в редакції Закону № 671-ІХ від 04.06.2020 р.), а саме, участь у злочинній організації; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190 КК України, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 209 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Слобідського районного суду м. Харкова знаходиться вказане кримінальне провадження.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченим у виді тримання під вартою, посилаючись на те, підстави, визначені положеннями ст. 177 КПК України при застосуванні вказаного запобіжного заходу не змінились на теперішній час, зокрема, те, що обвинувачені можуть переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення, обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких корисливих злочинів, у тому числі проти життя особи, крім того, незаконна діяльність обвинувачених носила систематичний характер та тривала більше 2 років, що свідчить про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

Обвинувачені та їх захисники заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу, посилаючись на необгрунтованість ризиків, на які посилається прокурор. При цьому, обвинувачена ОСОБА_14 вважала за можливе застосувати стосовно неї запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , заперечувала проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , при цьому заявила клопотання, підтримане її підзахисним про зміну запобіжного заходу останньому на цілодобовий домашній арешт, посилаючись на погіршення стану здоров`я ОСОБА_6 в умовах тримання під вартою та необхідність пройти повне, ретельне медичне обстеження у відповідному медичному закладі, отримання ліків, харчування та способу, умов життя, які відповідатимуть стану здоров`я її підзахисного.

Прокурор заперечував проти клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , з підстав, наведених у клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Інші учасники справи підтримали клопотання захисника адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт обвинуваченому ОСОБА_6 .

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дійшов наступного висновку.

Так, згідно з ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, в іншому випадку суд вправі обрати підозрюваній менш суворий запобіжний захід.

Положеннями ч. 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п.1ст.6Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У відповідності до вимог ч.ч.1,2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Тобто, під час судового провадження до обвинуваченої особи застосовується порядок застосування запобіжних заходів аналогічний тому, що застосовується під час досудового розслідування.

Згідно ч.4 ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Судом встановлено, що обвинуваченим обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 22.04.2021 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без можливості внесення застави, який в подальшому неодноразово продовжувався, у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

При розв`язанні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим, суд приходить до наступного висновку.

Враховуючи, що на теперішній час відсутні відомості про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суду не надано, таким чином, не перестали існувати ризики, встановлені положеннями ст. 177 КПК України, та які були встановлені під час застосування обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою, також, враховуючи, що ОСОБА_19 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких корисливих злочинів, у тому числі проти життя особи, тому суд вважає, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинувачених під час кримінального провадження і приходить до висновку про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою на 60 днів.

Крім того, враховуючи п.1, 4 ч.4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 КПК України, не визначає розмір застави, оскільки в провину обвинуваченим інкримінується вчинення злочину, вчиненого із застосуванням насильства та щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Разом з тим, при розв`язанні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_20 про зміну запобіжного заходу, суд приходить до наступного.

Так, відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

При цьому, ч.1 ст.183КПК України передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до матеріалів справи обвинувачений ОСОБА_6 перебуває під вартою з 21.04.2021 року, обвинувальний акт було затверджено 10.01.2022 року і провадження направлено до суду, до цього часу кримінальне провадження не розглянуто, знаходиться на стадії судового розгляду, досліджуються письмові докази.

На виконання ухвали Харківського апеляційного суду від 25.11.2025 року, судом отримане повідомлення Харківської міської медичної частини № 27, згідно якого, визначений стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_6 , зокрема, 21.05.2025 року ОСОБА_6 в умовах КНП «МКЛШНМД ім. Проф. О.І. Мещанінова» було проведено огляд лікарями-фахівцями, ЕКГ, ФГДС, УЗД ОЧП серця, за результатами якого надані висновки: УЗД ОЧП та серця. Висновок: ознаки атеросклерозу аорти, гіпертрофії міокарда ЛШ та ПШ, дилатація порожнини серця, порушення скоротливості міокарда ЛШ, гепатомегалія, дифузна патологія печінки (гепатоз жировий), двобічна нефромегалія, ознаки полікістозу нирок.

Оглядом лікаря терапевта встановлено, оглянути клінічно. На ЕКГ фібриляція предсердь, без вогнищевої активносмті. Оглянутий клінічно. Діагноз: ІХС, кардіосклероз , фібриляція предсердь, постійна форма, тахісистолічний варіант, гіпертонічна хворобо ІІ ст., 2 ст., ризик високий, СН В ст., ХСН. Висновок: на момент огляду в ургентній госпіталізації не потребує. Рекомендовано: бісопролол 5 мг 2 рази на добу.

28.11.2025 року бу в оглянутий лікарем невропатологом Темнівської багатопрофільної лікарні № 100. Оглянутий клінічно. Діагноз: дисциркуляторна гіпертоніко-ецефалопатія ІІ ст. з помірним цефалгічним синдромом. Рекомендовано: контроль АТ, постійний прийом гіпертензивних препаратів (бісопролол 5 мг ранок, еналаприл 10 мг 2 рази на добу) під контролем АТ, курси судинної, метаболічної вітамінотерапії 2 рази на рік.

Відповідно до кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_6 є громадянином України, має постійне місце проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

У справі «Єлоєв проти України» від 06 листопада 2008 року, ЄСПЛ визначено, що зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою.

До того ж такі підстави мають бути чітко вказані національними судами.

Зазначена правова позиція також викладена в рішеннях Європейського суду з прав людини по справах «Яблонський проти Польщі», «Іловецький проти Польщі».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Таким чином, на даний час не перестали існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, встановлені під час застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, проте, на даній стадії судового провадження, беручи до уваги тривалість розгляду даної справи (значний проміжок часу - з 2016 року), суд має враховувати практику ЄСПЛ, а саме рішення по справах «Кудла проти Польщі», «Ухань проти України», «Хумматов проти Азербайджану», «Петухов проти України», у яких Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що держава повинна забезпечити тримання ув`язненої особи в умовах, які відповідають принципу поваги до її людської гідності, а також належним чином забезпечити її здоров`я та добробут з огляду на практичні потреби ув`язнення.

Керуючись наведеним, суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 та стан здоров`я останнього, який в умовах тримання під вартою погіршився, що на теперішній час створює загрозу здоров`ю та життю й, таким чином, унеможливлює перебування обвинуваченого ОСОБА_6 в умовах тримання під вартою, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, враховуючи тяжкість злочинів, в яких обвинувачується ОСОБА_6 , конкретні обставини кримінального провадження, суд вважає необхідним змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем його реєстрації та проживання, такий вид запобіжного заходу не буде перешкоджати розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 чи проведення будь-яких процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 181,199, 331, 376, 392 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 27.03.2026 року включно.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 днів в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 27.03.2026 року включно.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , строком на 60 днів в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 27.03.2026 року включно.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , строком на 60 днів в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 27.03.2026 року включно.

В іншій частині в задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 та її підзахисного про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Змінити запобіжний захід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , звільнивши ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з-під варти в залі суду негайно.

Зобов`язати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 :

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) цілодобово не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 без дозволу суду, за виключенням часу, коли оголошено повітряну тривогу.

3) зобов`язати здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалу передати для виконання до ХРУП № 1 ГУ НП в Харківській області.

Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_6 , який перебуває під цілодобовим домашнім арештом, мають право з`являтись в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на обвинуваченого обов`язків.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 .

Встановити строк дії ухвали в частині цілодобового домашнього арешту обвинувачениому ОСОБА_6 - 2 (два) місяці, тобто до 27 березня 2026 року.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення

Повний текст ухвали виготовлений 30.01.2026 року.

Головуючий суддя- ОСОБА_1

Судді - ОСОБА_2

ОСОБА_3