Справа № 738/2321/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/145/26
Категорія - кримінальна Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 20 жовтня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , засудженого 20.02.2023 Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч.1 ст.309, ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ст.69, ч.1 ст.70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією ? частини належного йому майна,

задоволено подання Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі строком 02 роки 05 місяців 07 днів більш м`яким, а саме пробаційним наглядом на цей же строк.

На підставі ч.2 ст.59-1 КК України, покладено на ОСОБА_9 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Місцевий суд вказав, що ОСОБА_9 відбув більше ніж 1/2 частини призначеного строку покарання, став на шлях виправлення, про що свідчить його поведінка та ставлення до праці, обмеження щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а саме пробаційним наглядом, відсутні.

Не погодившись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу місцевого суду та постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання ДУ «Менська виправна колонія (№91)» щодо засудженого ОСОБА_9 . В обґрунтування скарги посилається на те, що заміна засудженому покарання у виді позбавлення волі на більш м`який вид покарання - пробаційний нагляд не відповідатиме меті покарання, передбаченій ст.50 КК України, його виправленню та запобіганню вчинення ним нових злочинів, так як останній відбуває покарання за скоєння тяжкого злочину. Вважає, що відбутий ОСОБА_9 строк покарання хоча й узгоджується з вимогами ст.82 КК України, проте наразі заміна невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, пробаційним наглядом, щодо засудженого є невиправданим з точки зору дотримання вимог загальної та особливої превенції. Вважає, що висновок щодо ступеня виправлення засудженого, за яким ОСОБА_9 має підсумковий бал 82, є лише підставою для представлення його до умовно-дострокового звільнення або заміни йому невідбутої частини покарання більш м`яким. Апелянт зазначає, що засуджений ОСОБА_9 вчинив злочини, пов`язані із збутом психотропної речовини, перебуваючи у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, а тому, враховуючи тяжкість злочинів, невідбутий строк покарання, заміна покарання найбільш м`яким видом покарання - пробаційним наглядом, буде суперечити принципу невідворотності покарання особи за вчинені злочини.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; захисника засудженого, котрий просив ухвалу місцевого суду залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

З матеріалів справи слідує, що вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 лютого 2023 року ОСОБА_9 засуджений за ч.ч.1, 2 ст.307, ч.1 ст.309, ст.ст.69, 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією 1/2 частини належного йому майна.

Згідно з розпорядженням про виконання вироку, що набрав законної сили, вищевказаний вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20.02.2023 року набрав законної сили 23 березня 2023 року.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 ухвалено обчислювати з 11 квітня 2023 року. На підставі ч.5 ст.72 КК України, в строк покарання ОСОБА_9 зараховано строк його попереднього ув`язнення з 27 вересня 2022 року по 10 жовтня 2022 року.

Отже, на час розгляду подання засуджений ОСОБА_9 відбув більше 1/2 частини призначеного судом покарання.

Як убачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_9 у місцях позбавлення волі знаходиться з 11 квітня 2023 року.

За час перебування в Чернігівському слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, до суспільно-корисної праці не залучався, заохочень не мав.

Згідно наявної у матеріалах справи характеристики, з 05.05.2023 ОСОБА_9 відбуває покарання в ДУ «Менська ВК (№91)», де характеризується позитивно, дотримується вимог, які визначають порядок та умови відбування покарання, на профілактичних обліках не перебуває, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. З 13 липня 2023 року працевлаштований на посаді робітника швейної дільниці підприємства установи, де зарекомендував себе як сумлінний працівник, поставлені перед ним завдання виконує вчасно та якісно. З 10 липня 2024 року до 31 грудня 2024 року та з 10 січня 2025 року по даний час залучений до суспільно корисної праці на майстерні, де надає послуги з виготовлення МПП, поставлені перед ним завдання виконує вчасно та якісно, має чотири заохочення.

Відповідно до висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_9 , останній має підсумковий (загальний бал) 82, що вказує на те, що засуджений став на шлях виправлення та може бути представлений до заміни йому невідбутої частини покарання більш м`яким.

Відповідно до ст.82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, або покарання у виді довічного позбавлення волі невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення, і зокрема, фактично відбув встановлений цією статтею строк покарання за тяжкий злочин.

Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року № 2 передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою для прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

В пункті 17 вищевказаної Постанови зазначено, що під час судового розгляду справ про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким суди повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Ставлення особи на шлях виправлення це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і добросовісне ставлення до праці, які свідчать про сумлінне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватись і в умовах відбування більш м`якого покарання. Підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є обставина, що засуджений не виправився, не довів своє виправлення, але став на шлях виправлення і для закріплення досягнутих результатів ще необхідний вплив на нього, але вже в умовах відбування більш м`якого виду покарання. Свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, є його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до праці, додержання режиму відбування покарання, однак ефективність і гарантованість цього процесу можливі лише за умови застосування до нього більш м`якого покарання.

Зразкова поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Сумлінне ставлення до покладених обов`язків насамперед передбачає, що особа бере участь у суспільно-корисній праці та добросовісно виконує трудові обов`язки, покращує кількісні та якісні показники виконуваної роботи, підвищує виробничу кваліфікацію, бережно ставиться до обладнання та інструментів, дотримується правил охорони праці та техніки безпеки.

Беручи до уваги, що відбуваючи покарання за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20.02.2023 року, ОСОБА_9 не допускав порушень порядку відбування покарання, його поведінка є стабільно позитивною, про що свідчить дотримання ним правил розпорядку дня та відсутність у нього стягнень, весь час залучається до праці, отримав чотири заохочення, що свідчить про сумлінне його ставлення до праці, стягнень не має; ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення визначений як низький; за висновком щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_9 має 82 бали, що свідчить про сумлінне здійснення процесу виправлення засудженого, який може ефективно продовжуватись і в умовах відбування більш м`якого покарання.

Отже, місцевий суд при розгляді подання ДУ «Менська виправна колонія (№91)» про заміну засудженому ОСОБА_9 невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме пробаційним наглядом, на підставі ст.82 КК України, дійшов правильного висновку про необхідність його задоволення, з чим погоджується і колегія суддів.

Колегія суддів зазначає, що застосування до засудженого більш м`якого покарання у виді пробаційного нагляду не суперечить реалізації принципу невідворотності покарання особи за вчинені злочини, даним рішенням суду виконується мета кримінального покарання - як її каральної, так і виправної складової.

А тому посилання апелянта на безпідставність заміни засудженому ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке пробаційний нагляд, є непереконливими, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі судом першої інстанції рішення, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення, а ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 20 жовтня 2025 року щодо засудженого ОСОБА_9 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4