Ширяївський районний суд Одеської області
02.10.2025 Справа №: 518/940/25 Провадження № 1-кп/518/62/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року

Ширяївський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинувачених ОСОБА_8 ,

розглянувши у судовому засіданні в смт. Ширяєве кримінальне провадження №0000228 від 15.04.2025 рокуза обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ширяеве, Ширяївського району, Одеської області, громадянина України, учня 9-го класу ОЗО «Ширяївський ліцей», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ширяеве, Ширяївського району, Одеської області, громадянина України, учня 9-го класу ОЗО «Ширяївський ліцей», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України; -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 13.04.2025 біля 00:00 год., діючи за попередньою змовою спільно з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таємно, керуючись одним єдиним, заздалегідь виниклим, протиправним умислом та корисливим мотивом, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, переслідуючи жагу наживи, прийшли до території приміщення гаражу, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , яке належить потерпілій ОСОБА_9 , де ОСОБА_4 , використовуючи металеву трубу, завдав удару по навісному замку, на який був зачинений гараж, зламав його та відчинив вхідні двері до приміщення гаражу. Після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_6 проникли до вказаного приміщення, де як вони знали, знаходився мопед марки «Honda Dio27», чорного кольору. Далі, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_6 , таємно, умисно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю потерпілої та сторонніх осіб, застосовуючи фізичну силу викотили мопед з гаражного приміщення, тим самим незаконно заволоділи належним ОСОБА_9 , вказаним мопедом, та з місця події зникли, отримавши можливість розпоряджатися ним на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 4000 (чотири тисячі) гривень.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України,як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення.

Крім цього, встановлено, що 20.04.2025 біля 03:00 год., мешканець с-ща Ширяеве, Березівського району, Одеської області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повторно, за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таємно, керуючись одним єдиним, заздалегідь виниклим, протиправним умислом та корисливим мотивом, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, переслідуючи жагу наживи, прийшли зі сторони городу до території домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після чого ОСОБА_4 через металеву незачинену хвіртку проник на територію домоволодіння ОСОБА_10 , де як він знав, знаходився мопед марки «Suzuki», моделі «Sepia AF-50», чорного кольору, номер шасі НОМЕР_1 , у цей час ОСОБА_6 залишився біля хвіртки та спостерігав, щоб дії ОСОБА_4 не були помічені іншими особами.

В подальшому ОСОБА_4 проник на територію домоволодіння та попрямував до приміщення літньої кухні де і побачив вище вказаний мопед та діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю потерпілої та сторонніх осіб, застосовуючи фізичну силу, викотив вищевказаний мопед на присадибну ділянку, де його чекав ОСОБА_6 . Після чого останній викотили мопед на вулицю Шевченка, де ОСОБА_4 сів за кермо вказаного мопеду та шляхом запуску запасним ключем запалювання двигуна, здійснив запуск двигуна та разом з ОСОБА_6 почав рух, тим самим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 незаконно заволоділи належним ОСОБА_11 вказаним мопедом, на якому разом зникли з місця події, отримавши можливість розпоряджатися ним на власний розсуд.

Своїми умисними ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) гривень.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше сховище.

Крім того, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 13.04.2025 біля 00:00 год., діючи за попередньою змовою спільно з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таємно, керуючись одним єдиним, заздалегідь виниклим, протиправним умислом та корисливим мотивом, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, переслідуючи жагу наживи, прийшли до території гаражного приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , яке належить потерпілій ОСОБА_9 , де ОСОБА_4 , використовуючи металеву трубу, завдав удару по навісному замку, на який був зачинений гараж, зламав його та відчинив двері до гаражного приміщення. Після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_6 проникли до вказаного приміщення, де як вони знали, знаходився мопед марки «HondaDio27», чорного кольору. Далі, ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_4 , таємно, умисно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю потерпілої та сторонніх осіб, застосовуючи фізичну силу викотили мопед з гаражного приміщення, тим самим незаконно заволоділи належним ОСОБА_9 , вказаним мопедом, та з місця події зникли, отримавши можливість розпоряджатися ним на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 4000 (чотири тисячі) гривень.

Вказані дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення.

Крім того, встановлено, що 20.04.2025 біля 03:00 год., мешканець с-ща Ширяеве, Березівського району, Одеської області, ОСОБА_6 ,повторно, за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таємно, керуючись одним єдиним, заздалегідь виниклим, протиправним умислом та корисливим мотивом, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, переслідуючи жагу наживи, прийшли зі сторони городу до території домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після чого ОСОБА_4 через металеву незачинену хвіртку проник на територію домоволодіння ОСОБА_10 , де як він знав, знаходився мопед марки «Suzuki», моделі «Sepia AF-50», чорного кольору, номер шасі НОМЕР_1 , у цей час ОСОБА_6 залишився біля хвіртки та спостерігав, щоб дії ОСОБА_4 не були помічені іншими особами. В подальшому ОСОБА_4 проник на територію домоволодіння та попрямував до приміщення літньої кухні де і побачив вище вказаний мопед та діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю потерпілої та сторонніх осіб, застосовуючи фізичну силу, викотив вищевказаний мопед на присадибну ділянку, де його чекав ОСОБА_6 . Після чого останні викотили мопед на вулицю Шевченка, де ОСОБА_4 сів за кермо вказаного мопеду та шляхом запуску запасним ключем запалювання двигуна, здійснив запуск двигуна та разом з ОСОБА_6 незаконно заволоділи належним ОСОБА_12 , вказаним мопедом, на якому разом зникли з місця події разом, отримавши можливість розпоряджатися мопедом на власний розсуд.

Своїми умисними ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) гривень.

Вказані дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше сховище.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_6 повністю підтвердили обставини обвинувачення та визнали вину у вчиненні кримінальних правопорушень, що їм інкриміновані органом досудового розслідування, щиро шкодують за вчинене.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а наслідки позбавлення права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку їм зрозумілі, судовий розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд, дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України,як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення та за ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше сховище.

Суд, також дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення та за ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше сховище.

Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

При ухваленні вироку відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують їх покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлені.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 суд визнає щире каяття, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлені.

У п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» від 16.04.2004 року № 5 зазначено, що при призначенні покарання неповнолітнім повинні суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання такого засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація. При призначенні неповнолітньому покарання крім передбачених у статтях 65-67 КК обставин суди відповідно до ч. 1 ст. 103 КК мають враховувати також умови його життя та виховання, вплив на нього дорослих, рівень розвитку й інші особливості його особи.

Згідно висновку досудової доповіді відносно ОСОБА_4 орган пробації на підставі інформації, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення та середній рівень ризику небезпеки для суспільства, вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе.

Таким чином, при визначенні міри покарання обвинуваченому суд враховує суспільну небезпеку вчинених кримінальних правопорушень, їх характер та наслідки, особу обвинуваченого ОСОБА_4 ; ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень а саме: їх класифікацію за ступенем тяжкості, передбачену ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 2 ст. 289 КК України, вважаючи, що таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.

За таких обставин справи, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 289 КК України у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна.

Одночасно суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання і звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України, із покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України, таке покарання суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Згідно висновку досудової доповіді відносно ОСОБА_6 орган пробації на підставі інформації, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення та середній рівень ризику небезпеки для суспільства, вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе.

Таким чином, при визначенні міри покарання обвинуваченому суд враховує суспільну небезпеку вчинених кримінальних правопорушень, їх характер та наслідки, особу обвинуваченого ОСОБА_6 ; ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень а саме: їх класифікацію за ступенем тяжкості, передбачену ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 2 ст. 289 КК України, вважаючи, що таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.

За таких обставин справи, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 289 КК України у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна.

Одночасно суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання і звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України, із покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України, таке покарання суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішити, згідно положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 381-382, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Згідно ст. 76 КК України, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком, покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Згідно ст. 76 КК України, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком, покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт, накладений на речові докази ухвалою слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 24.04.2025 року, а саме на: пластикову деталь на кермо чорного кольору, передню пластикову кришку корпусу з написом «Honda», передню фару від мопеду, праве дзеркало від мопеду, металеву деталь з написом «Honda», три пошкоджені пластикові деталі чорного кольору, замок багажнику, мопед «Honda Dio 27» з відсутніми пластиковими деталями в передній та моторній частині, залишивши дані речові докази в володінні власника ОСОБА_9 .

Скасувати арешт, накладений на речові докази ухвалою слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 24.04.2025 року, а саме на: мопед марки «Suzuki», моделі «Sepia AF 50», чорного кольору, номер шасі НОМЕР_2 , який належить відповідно до свідоцтва пре реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_13 , та перебуває і користуванні ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , залишивши дані речові докази в користуванні ОСОБА_10 .

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 6ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_14