Справа №295/1555/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2026 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі подання начальника ДУ «Житомирська ВК (№4)» про приведення вироку у відповідністьдо чинного законодавства відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Начальник ДУ «Житомирська ВК (№4)» звернувся до суду із поданням про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Прокурор ОСОБА_3 подання підтримав.

Представник установи в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Засуджений в судове засідання не доставлявся, про час та місце розгляду подання повідомлений, надав суду заяву, в якій просив розглянути подання без його участі.

Неприбуття вказаних осіб не є перешкодою для розгляду клопотання відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України.

Дослідивши подання та додані до нього документи, суд вважає його таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 Кримінального процесуального кодексу України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, а саме - місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання, тому числі, про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст. 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст.539 КПК України питання, передбачені п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, вирішуються судом в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

9 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким ст. 51 КУпАП викладено в новій редакції, відповідно до якої дрібним вважається викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями ч. 6 ст. 3 КК України визначено, що зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

В силу ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, зміна розміру дрібного викрадення чужого майна з 0,2 н.м.д.г. до 2 н.м.д.г. є зміною кримінального закону в частині кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, оскільки в тексті кримінального закону цей розмір не визначений і він вказаний в ст. 51 КУпАП.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше судимий раніше судимий: 03.05.2023 року Тальнівським районним судом Черкаської області за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70, 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Засуджений: 17.02.2025 року Тальнівським районним судом Черкаської області за ч. 4 ст. 185, 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ст. 72 КК України зараховано час попереднього ув`язнення з 25.07.2024 по 16.02.2025 року.

Згідно вироку від 03.05.2023 року ОСОБА_4 вчинив чотири епізоду крадіжок: 1) 15.07.2022 року на суму 49 345 грн. 00 коп.; 2) 10.09.2022 року на суму 3 566 грн. 67 коп.; 3) 05.11.2022 року на суму 5 166 грн. 99 коп.; 4) 10.11.2022 року на суму 303 грн. 33 коп.

Згідно вироку від 17.02.2025 року ОСОБА_4 вчинив один епізод крадіжки, а саме: 23.07.2024 року на суму 4 366 грн. 66 коп.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено в сумі 2481 грн.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» станом на 01.01.2024 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено в сумі 3028 грн.

Таким чином, зміна розміру дрібного викрадення чужого майна з 0,2 нмдг до 2 нмдг є зміною кримінального закону в частині кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, оскільки у тексті кримінального закону цей розмір не визначений і він вказаний в ст. 51 КУпАП. За таких обставин вчинене засудженим діяння на даний час відноситься до адміністративного правопорушення та не може вважатися кримінально караним. Попри відсутність прямих законодавчих змін до КК України, діючи норми КУпАП дають підстави для висновку про декриміналізацію діянь засудженого.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Суд приходить до висновку, що у зв`язку з декриміналізацією крадіжки майна розміром до 2 нмдг, особа, засуджена за таку крадіжку, підлягає звільненню від призначеного покарання за вироком Тальнівського районного суду Черкаської області від 03.05.2023 року за ч. 4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану (епізод від 10.11.2022 року) на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке особу засуджено.

Водночас, за вироком Тальнівського районного суду Черкаської області від 17.02.2025 року по епізоду від 23.07.2024 року та вироком Тальнівського районного суду Черкаської області від 03.05.2023 року ОСОБА_4 по епізодам від 15.07.2022 року, 10.09.2022 року, 05.11.2022 року заподіяв матеріальну шкоду, розмір якої перевищує два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян станом на день вчинення крадіжки, а відтак вчинене ним діяння за вказаним епізодом є кримінально караними.

Керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника ДУ «Житомирська ВК (№4)» - задовольнити.

Привести вирок Тальнівського районного суду Черкаської області від 03.05.2023 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від №3886-IX від 18.07.2024.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання, призначеного Тальнівського районного суду Черкаської області від 03.05.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України за епізодом від 10.11.2022 року у зв`язку із усуненням Законом караності діянь.

Вважати остаточним призначене ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання вироком Тальнівського районного суду Черкаської області від 17.02.2025 року за ч. 4 ст. 185, 71 КК України до 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

На підставі ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк відбутого покарання час попереднього ув`язнення з 25.07.2024року по 12.02.2025 року.

Початок строку відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з 13.02.2025 року.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 7 днів з дня її постановлення, а засудженим у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1