Провадження № 1-кс/344/7994/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про продовження строків тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000082 від 23.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором, в обґрунтування якого посилався на те, що Слідчим відділом Управління проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000082 від 23.07.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що майор ОСОБА_4 перебуває на військовій службі в Збройних Силах України з 28.07.1995, військову присягу прийняв 02.09.1995, та з 09.02.2021 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді льотчика інструктора авіаційної ланки авіаційної ескадрильї.

Будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ЗС України, майор ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до ст. ст. 1, 2, 3, 6, 8, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ОСОБА_4 , був зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів (начальників); виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, які визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями; сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники) та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України; вважатися таким, що виконує обов`язок з військової служби, знаходячись на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); дорожити бойовою славою Збройних Сил України, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Однак, незважаючи на вимоги вищезазначеного законодавства та військової присяги, ОСОБА_4 , будучи громадянином України, військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, перебуваючи з 09.02.2021 на посаді льотчика інструктора авіаційної ланки авіаційної ескадрильї військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 у військовому званні «майор», з метою безпосереднього надання допомоги РФ та її представникам у проведенні підривної діяльності проти України, діючи умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення фактів повномасштабної військової агресії РФ проти України, вчинив державну зраду в умовах воєнного стану за наступних обставин.

У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 04.06.2025, у ОСОБА_4 виник умисел на надання допомоги іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, шляхом передачі представникам держави-агресора зазначених вище відомостей для їх використання на шкоду обороноздатності України.

З цією метою, ОСОБА_4 діючи з прямим умислом на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, економічній безпеці України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх негативні наслідки та бажаючи їх настання, організував діяльність, спрямовану на отримання та узагальнення актуальних відомостей щодо комплектування військовослужбовцями льотного складу та авіаційною технікою підрозділів Повітряних Сил ЗСУ (в т.ч. втрати та поповнення), переданих іноземними партнерами літаків, аеродромів базування та розосередження вказаних повітряних суден.

Так, ОСОБА_4 будучи обізнаним про діяльність на території російської федерації так званої загальноросійської суспільно-державної організації «Добровільне сприяння армії, авіації і флоту росії» («общероссийской общественно-государственной организации «Добровольное содействие армии, авиации и флоту россии»), котра використовується спеціальним службами російської федерації, в тому числі для залучення добровольців до проведення підривної діяльності проти України, а також участі у проведенні т.зв. «спеціальної військової операції» на території України, використовує для передачі вищевказаних відомостей скриньку електронної пошти зазначеної організації - « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Реалізовуючи власний злочинний умисел, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 04.06.2025, ОСОБА_4 , маючи на меті передавати відомості щодо сил та засобів військових формувань ЗСУ представникам держави-агресора - російської федерації на шкоду державній безпеці та обороноздатності України, отримав доступ до скриньки електронної пошти « ІНФОРМАЦІЯ_2 », створеної на поштовому сервісі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що у зв`язку із високим рівнем конфіденційності використовується спеціальними службами російської федерації для зв`язку із агентурним апаратом. При цьому, ОСОБА_4 , на власному мобільному телефоні «Samsung» (модель Galaxy A-31, IMEI: НОМЕР_2 ), у розділі «Мої нотатки», зберіг у текстовому вигляді найменування вищевказаної електронної скриньки та пароль доступу до неї «НОМЕР_3».

В подальшому, 11.06.2025, в період часу з 13 год 36 хв. до 15 год. 38 хв. ОСОБА_4 на власному мобільному телефоні «Samsung» (модель Galaxy A-31, IMEI: НОМЕР_2 ), створив нотатку, в якій зазначив опис та аналіз ефективності використання збройними формуваннями рф засобів ураження при обстрілах військових аеродромів, та пропозиції щодо підвищення ефективності вказаних обстрілів. Згодом, ОСОБА_4 здійснив редагування вказаної нотатки 20.06.2025 та 23.06.2025. Так, ОСОБА_4 , 20.06.2025, з 18 год.27 хв. до 18 год. 29 хв., доповнив вищевказану нотатку від 11.06.2025 текстом у вигляді набору цифр, що, згідно відомостей, отриманих в ході досудового розслідування, містить інформацію про переміщення озброєння, (авіаційної техніки) 18.06.2025 на території військового аеродрому « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». В подальшому, ОСОБА_4 , 23.06.2025, в період з 09 год. 01 хв. до 10 год. 39 хв доповнив нотатку від 20.06.2025 текстом у вигляді набору цифр, що, згідно відомостей, отриманих в ході досудового розслідування, містить інформацію про переміщення озброєння, а саме авіаційної техніки 23.06.2025 на території військового аеродрому « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

При цьому, ОСОБА_4 у вищевказаній нотатці обґрунтовував ефективність тактики обстрілів аеродромів ЗСУ, яка полягає у нанесенні початкових ударів бетонобійними снарядами по злітно-посадковій смузі, з метою ускладнення/недопущення виведення авіаційної техніки з-під удару, та подальше продовження обстрілу із використанням БПЛА типу «Герань», які слід наводити на найбільш вразливе, на думку ОСОБА_4 , місце - «створки ЗБУ» (залізобетонне укриття), у якому перебуває авіаційна техніка.

В подальшому, 13.07.2025, о 22 год. 33 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи електронний пристрій на операційній системі «Android», здійснив вхід на електрону скриньку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », створив повідомлення, текст якого аналогічний нотатці, створеної ним 11.06.2025, додавши до нього інформацію в завуальованій формі, що, згідно даних досудового розслідування, містить відомості про місце розташування окремих підрозділів Збройних Сил України.

Вищевказане повідомлення ОСОБА_4 відправив, на електрону скриньку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка використовується представниками російської федерації, чим надав іноземній державі та її представникам допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Передача ОСОБА_4 іноземній стороні вищевказаних відомостей підриває основи національної безпеки України та завдає істотної шкоди обороноздатності України, оскільки, вони містять інформацію, що описує дійсний та актуальний досвід застосування зразків озброєння російської федерації по об`єктах військової інфраструктури, а також призводить до розкриття перед російською стороною окремих положень оборонної стратегії держави в умовах воєнного стану та, як наслідок, може призвести до завдання вогневого удару як по об`єктах зберігання військової техніки та озброєння так і по місцях базування живої сили Збройних Сил України, спричинити настання тяжких наслідків у вигляді постраждалих та загиблих військовослужбовців Збройних Сил України.

При цьому, інформація щодо переміщення та місць розташування авіаційної техніки Збройних Сил України, що міститься у переданому 13.07.2025 ОСОБА_4 повідомленні, на електрону скриньку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у відкритому доступі не розміщувалась.

30 липня 2025 року ОСОБА_4 в порядку п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України. Цього ж дня, ОСОБА_4 затримано на підставі ч. 1 ст. 615 КПК України: обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Абзацом 175 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено термін «обґрунтована підозра», який означає наявність фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом проведення НСРД № 17/6/3-2167 від 15.07.2025, протоколом огляду від 18.07.2025, відповідями на доручення оперативного підрозділу, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

31 липня 2025 року слідчим суддею Івано-Франківського міського суду щодо ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів - до 27 вересня 2025 року. В подальшому, 25 вересня 2025 року, суддею Івано-Франківського міського суду, продовжено обраний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, а саме - до 23 листопада 2025 року без визначення розміру застави.

Для забезпечення повного і неупередженого розслідування кримінального правопорушення, встановлення всіх фактичних обставин вчинення злочину, необхідно провести ряд додаткових слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на збір доказів, а саме: отримати висновки 16 комп`ютерно-технічних експертиз вилученої в ході проведення обшуків комп`ютерної техніки; комісійної судової військової експертизи; оглянути матеріалів комп`ютерно-технічних експертиз з метою отримання додаткових відомостей, що мають значення для досудового розслідування; провести тимчасові доступи до банківської таємниці в банківських установах та оглянути вилучені матеріали; допитів свідків, в тому числі в інших регіонах України; провести інші слідчі та процесуальні дії, у яких виникне необхідність; вирішити питання про зміну або повідомлення про нову підозру ОСОБА_4 .

Здійснення вказаних слідчих (розшукових) і процесуальних дій під час досудового розслідування має суттєве значення для всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин вчиненого підозрюваними кримінального правопорушення та об`єктивного судового розгляду, дотримання основних засад кримінального провадження, зокрема верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо.

Ці дії не могли бути здійснені чи завершені раніше з причин особливої складності кримінального провадження, тривалого розсекречення матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій.

Враховуючи те, що у 2-х місячний строк, який завершується 30.09.2025, закінчити досудове розслідування у даному кримінальному провадженні неможливо внаслідок його складності та значної кількості слідчих і процесуальних дій, які у ньому необхідно провести, ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 19.09.2025, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000082 продовжено до 30.01.2026.

У відповідності до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 111 КК України є особливо тяжким злочином. Санкція ч. 2 ст. 111 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

п. 1 - може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки усвідомлює, що санкція ч. 2 ст. 111 ККУ передбачає позбавлення волі на строк 15 років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна, у зв`язку із чим останній може ухилитися від покарання можливим виїздом за межі України або переховуватися всередині держави;

п. 2 - знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, зокрема знищити мобільні телефони, ноутбук, планшет, флеш картки, флеш носії, жорсткі диски, блокноти й інші речі та документи;

п. 3 - незаконно впливати на свідків, якими потенційно можуть бути військовослужбовці із кола його оточення та у яких останній вивідував відомості та інформацію військового характеру;

п. 4 - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом розголосу стороннім особам відомостей щодо ходу досудового розслідування або приховувати/знищувати докази його злочинних дій;

п. 5 - вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжувати передавати відомості представникам спецслужб російської федерації або вчинити інші злочини основ національної безпеки України.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, однак жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задоволити.

В судовому засіданні захисник підозрюваного просила відмовити у задоволенні клопотання слідчого за необгрунтованістю, та застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі визначеному КПК України від 80 до 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В той же час згідно з ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а ч. 2 даної статті зазначає про можливість продовження строку досудового розслідування.

Ст. 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

30.07.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України. Цього ж дня, 30.07.2025 року підозрюваного ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

31.07.2025 року слідчим суддею Івано-Франківського міського суду щодо ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави, строком до 27.09.2025.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19.09.2025 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 6-ти місяців, тобто до 30.01.2026.

25.09.2025 року слідчим суддею Івано-Франківського міського суду ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави, строком до 23.11.2025.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

В той же час 23.11.2025 року закінчується строк дії застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Однак, стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставин, які в свою чергу перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Злочин у якому підозрюється ОСОБА_4 є особливо тяжкими, спрямованими проти основ національної безпеки України.

Прокурором також доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжувати передавати відомості представникам спецслужб російської федерації або вчинити інші злочини основ національної безпеки України.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч. 6 ст. 177 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-1142, 258-2586, 260, 161, 437-4421 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Доводи захисту не дають достатніх підстав слідчому судді для визначення застави як альтернативного заходу, та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 вказаного вище злочину та характеризуючі особу підозрюваного дані, вік, міцність соціальних зв`язків, стан здоров`я, майновий стан, раніше не судимий.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що клопотання слід задоволити, продовжити строк тримання ОСОБА_4 під вартою до 17.01.2026 року (в межах строку досудового розслідування) без визначення застави.

Керуючись ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задоволити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до 17.01.2026 року включно (в межах строку досудового розслідування), без визначення розміру застави.

Тримання під вартою підозрюваного здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1