ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 645/5270/17

провадження № 51-1171 км 23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 23 січня 2025 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000971, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гороховатка Борівського району Харківської області, жителя АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Московського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2024 року ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Відповідно до ст. 75 КК України його звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На підставі ч. 5 ст. 74 КК України звільнено ОСОБА_6 від основного та додаткового покарань на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Вирішено питання процесуальних витрат у провадженні.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 23 січня 2025 року вирок суду першої інстанції залишено без змін.

За обставин, встановлених судом та детально викладених у вироку суду першої інстанції, ОСОБА_6 визнаний винуватим у тому, що 01 серпня 2017 року, близько 19:30 год, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ- 21213», р.н НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Танкопія з боку проспекту Петра Григоренка в напрямку проспекту Льва Ландау в м. Харкові, зупинився біля перехрестя з проспектом Льва Ландау та маючи намір його перетнути, відновив рух керованого ним автомобіля «ВАЗ-21213», виїхавши на головну дорогу перехрестя не переконавшись в безпеці своїх дій, не надавши дорогу транспортному засобу, що рухався по головній дорозі, чим порушив вимоги п.п. 10.1, 16.11 та дію дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України, в зв`язку з чим допустив зіткнення з мотоциклом «Дукаті» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , який в цей час рухався по проспекту Льва Ландау з боку вулиці Киргизька в напрямку вул. Олімпійська. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водію мотоцикла ОСОБА_7 та пасажиру мотоцикла - ОСОБА_8 , було спричинено тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я.

Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у вказаному суді в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Засуджений вважає, що апеляційний суд не перевірив належним чином доводів його апеляційної скарги щодо неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду, викладених у вироку фактичним обставинам кримінального провадження. Оспорює правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження та стверджує, що поза належною оцінкою суду залишилась та обставина, що за цією ж подією дорожньо-транспортної пригоди було зареєстроване інше кримінальне провадження щодо водія мотоцикла - ОСОБА_7 , з направленням обвинувального акту до суду, відповідно до даних якого водій мотоцикла грубо порушив Правила дорожнього руху, оскільки керував автотранспортом із швидкістю понад 100 км/год, що спричинило зіткнення з автотранспортним засобом під керуванням ОСОБА_6 .

Вказує, що суд апеляційної інстанції допустив порушення його права на захист, оскільки попри зазначену в апеляційній скарзі вимогу щодо здійснення апеляційного розгляду за його участю, здійснив апеляційний розгляд без нього та його захисника, безпідставно вказавши в своїй ухвалі про те, що від сторони захисту надійшли заяви про розгляд справи без них. Це не відповідає дійсності, оскільки подібних заяв ні він, ні його захисник не подавали. Крім того, посилається на невідповідність ухвали апеляційного суду вимогам статей 370, 419 КПК України в зв`язку з відсутністю належних та обґрунтованих відповідей на всі доводи його апеляційної скарги.

Позиції інших учасників судового провадження

Під час касаційного розгляду прокурор ОСОБА_5 вважала, що касаційну скаргу засудженого слід задовольнити частково, скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції і призначити новий розгляд у вказаному суді.

Мотиви Суду

Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни касаційним судом судового рішення є істотне порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ухвала апеляційного суду - це рішення вищого суду стосовно законності й обґрунтованості вироку, що перевіряється в апеляційному порядку, яке повинно відповідати тим же вимогам, що і вирок суду першої інстанції, тобто бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 419 КПК України в ухвалі апеляційного суду, крім іншого, має бути зазначено: короткий зміст вимог, викладених у апеляційних скаргах та зміст судового рішення суду першої інстанції; узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, й узагальнений виклад позиції інших учасників судового провадження; обставини, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій з посиланням на докази; мотиви визнання окремих доказів недопустимими чи неналежними, та з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, а також положення закону, яким він керувався.

Відповідно до ст. 405 КПК України апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених цією главою. Після виконання дій, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, і вирішення клопотань суддя-доповідач у необхідному обсязі доповідає зміст оскарженого судового рішення, доводи учасників судового провадження, викладені в апеляційних скаргах та запереченнях, і з`ясовує, чи підтримують свої апеляційні скарги особи, які їх подали.

Неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття. Якщо для участі в розгляді в судове засідання не прибули учасники кримінального провадження, участь яких згідно з вимогами цього Кодексу або рішенням суду апеляційної інстанції є обов`язковою, апеляційний розгляд відкладається.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_6 колегією суддів встановлено, що доводи касаційної скарги про порушення права на захист апеляційним судом є обґрунтованими.

Так, суд першої інстанції за наслідком розгляду даного провадження дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та ухвалив обвинувальний вирок, яким засудив останнього за ч. 1 ст. 286 КК України.

Не погодившись з вироком, засуджений подав апеляційну скаргу, в якій вказав, що бажає брати участь в апеляційному розгляді та після відкриття апеляційного провадження за цією скаргою, суд призначив її до апеляційного розгляду на 23 січня 2025 року.

При цьому, як убачається з матеріалів справи, до початку апеляційного розгляду від захисника засудженого - адвоката ОСОБА_9 до апеляційного суду надійшла заява про те, що у період з 14 січня по 05 лютого 2025 року він перебуватиме у відпустці, в зв`язку з чим позбавлений можливості взяти участь в судовому засіданні з причин, які просив визнати поважними.

Проте апеляційний суд, вирішуючи питання про можливість здійснення апеляційного розгляду за наявності вказаної заяви, а також зафіксованого в апеляційній скарзі засудженого бажання брати участь в апеляційному розгляді, ухвалив за можливе розглянути справу за відсутності засудженого та його захисника, пославшись в своїй ухвалі на те, що обвинуваченого та його захисника, належним чином повідомлено про розгляд справи та від них надійшли заяви про розгляд справи без них.

Однак зазначене не відповідає дійсності та жодних заяв вказаного змісту матеріали справи не містять.

За наведених обставин, доводи касаційної скарги засудженого про порушення права на захист під час апеляційного розгляду, в зв`язку зі здійсненням апеляційного розгляду без засудженого, який бажав брати участь в апеляційному розгляді, а також за відсутності захисника, який надіслав заяву про те, що позбавлений можливості взяти участь в судовому засіданні з причин, які просив визнати поважними, є обґрунтованими.

А тому враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала апеляційного суду постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і не відповідає положенням ст. 419 КПК України та підлягає скасуванню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України, а кримінальне провадження - новому розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно врахувати наведене та постановити рішення, яке б відповідало вимогам законності та обґрунтованості.

Що стосується інших доводів касаційної скарги, то їх перевірка можлива лише після усунення зазначених в цій постанові порушень, в зв`язку з чим касаційна скарга ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 433, 434, 436 - 438, 441, 442 КПК України, Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Харківського апеляційного суду від 23 січня 2025 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3