Справа № 504/3943/25
Номер провадження 1-кс/504/405/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2025 рокус-ще Доброслав

Доброславський районний суд Одеської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні селищі Доброслав Одеської області клопотання слідчого СВ слідчого відділення відділення поліції №3 ОРУП №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000232 відомості про яке 12.09.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,-

встановив:

До слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області надійшло клопотання слідчого СВ слідчого відділення відділення поліції №3 ОРУП №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 погоджене прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна, а саме:

- мобільний телефон марки Oukitel G1, яким користувався ОСОБА_5 , заборонивши будь-яким особам та власнику відчужувати, розпоряджатися та користуватися зазначеним майном до прийняття законного рішення у кримінальному провадженні;

- мобільний телефон марки Redmi 12С, яким користувалась ОСОБА_6 , після проведення огляду повернути ОСОБА_6 та заборонивши будь- яким особам та власнику відчужувати, розпоряджатися майном до прийняття законного рішення у кримінальному провадженні.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначив, слідчим відділенням відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000232 відомості про яке 12.09.2025 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.08.2025 до ЧЧ ВнП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області звернулась із заявою ОСОБА_7 , про те що в період часу з 17:20 годин 17.08.2025 по 09:51 годин 20.08.2025 невстановлена особа, невстановленим способом заволоділа грошовими коштами з кредитної банківської карти «МоноБанку» № НОМЕР_1 відкритої на ім`я ОСОБА_7 , на загальну суму 37 050 гривень.

В ході досудового розслідування вище вказаного кримінального провадження було допитано в якості потерпілої ОСОБА_7 , яка повідомила, що протягом останніх трьох років зустрічалася з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

17.08.2025 року у вечірній час ОСОБА_5 приїхав до неї додому миритися та він попросив її надати йому мобільний телефон ОСОБА_8 , з метою перевірки її смс переписки, раптом вона спілкуюсь з іншими чоловіками. Так як ОСОБА_8 набридли сварки та конфлікти, вона надала йому свій мобільний телефон, код від телефону та код від приватного кабінету банку «Монобанк» ОСОБА_5 знав, після чого він почав нібито перевіряти її переписки, але не показував їй що саме робив. Перевіривши її телефон він повернув його, залишився у неї на ніч та в ранці поїхав в невідомому напрямку. 20.08.2025 ОСОБА_5 вранці повернувся та відразу попросив мобільний телефон, з його слів він переплутав зі його, та поїхав. Після обіду він приїхав та повернув мобільний телефон Катерині.

25.08.2025 приблизно о 08:00 годині перебуваючи вдома за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Кремидівка, вул. Степова, 86, ОСОБА_8 вирішила зайти в свій приватний кабінет «Монобанк» де виявила переказ грошових коштів банківської карти «Монобанку» № НОМЕР_1 відкритої на моє імя, загальною сумою 37 050 гривень та комісія за послуги переказу на загальну суму 961,40 гривень, на банківську карту ОСОБА_9 вона зателефонувала ОСОБА_10 та запиталася навіщо він вкрав з її картки гроші, на що він відповів, що це компенсація за витрачений раніше на неї час. Того ж дня після обіду, ОСОБА_11 приїхав до неї разом зі своєю матір`ю, влаштували конфлікт та через деякий час вони поїхали, але після їх уїзду я виявила відсутність мобільного телефону малолітньої дитини марки Техно без сім карти, але на даному телефоні є застосунок Телеграм і Вайбер під її ім`ям та 15.09.2025 року до мене прийшов знайомий на ім`я ОСОБА_12 та повідомив, що з аккаунту Вайбер йому надходять повідомлення, нібито ОСОБА_8 потрібні гроші та показав мені переписку і ОСОБА_8 зрозуміла, що це пише ОСОБА_10 .

В подальшому ОСОБА_7 повідомила, що їй в соціальну мережу «Ватсап» надійшло смс-повідомлення від невідомої жінки, яка представилась подругою ОСОБА_10 , та скинула декілька відео записів інтимного характеру, на яких зображена ОСОБА_8 , та повідомила, що дані відео записи їй перекинув ОСОБА_10 , також додала, що якщо ОСОБА_8 не заплатить ОСОБА_10 грошові кошти до кінця місяця, то вказані відео записи ОСОБА_10 буде надсилати всім її близьким родичам та мешканцям села Кремидівка.

Крім того, до слідчого відділення надійшов рапорт оперуповноваженого СКП, про те що під час проведення оперативно-розшукових заходів, було встановлено, що до скоєння вказаного кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1

Встановлені дані дають підстави вважати, що за фактичним місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , можуть бути мобільні термінали та інших речі і документи, які є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення або вчинення нового кримінального правопорушення.

Слідчим відділенням було отримано ухвалу суду, щодо проведення обшуку за місцем мешканням ОСОБА_5 , з метою виконання вказаної ухвали 04.10.2025 слідчим відділенням, було проведено обшук та в результаті вказаного обшуку було вилучено мобільний телефон марки Oukitel G1, яким користувався ОСОБА_5 та мобільний телефон марки Redmi 12С, яким користувалась ОСОБА_6 .

Таким чином, метою накладення арешту на мобільний телефон марки Oukitel G1, та мобільний телефон марки Redmi 12С, котрі слідством визнаний речовим доказам та можуть бути використані, як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є арешт майна з метою, передбаченою п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, забезпечення збереження речових доказів, а також з метою проведення відповідних трасологічних експертиз, фіксації обставин вчиненого правопорушення.

У вказаному кримінальному провадженні слід арештувати наступне майно, право власності на яке підтверджується:

-мобільний телефон марки Oukitel G1, яким користувався ОСОБА_5

-мобільний телефон марки Redmi 12С, яким користувалась ОСОБА_6 .

Враховуючи те, що вилучені предмети містять на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні на нього арешту з тимчасовим позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та користування цим майном..

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Враховуючи те, що вилучені предмети містять на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні на нього арешту з тимчасовим позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та користування цим майном.

Таким чином, на переконання слідчого є підстави вважати, що вищевказані речі, є доказом кримінального правопорушення, що обґрунтовує застосування заходу забезпечення кримінального провадження арешту майна з метою, передбаченою п. п. 1, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, забезпечення збереження речового доказу.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна слід задовольнити частково.

Частиною другою ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 166, 170 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами, згідно з ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зважаючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність правових підстав для часткового задоволення клопотання про арешту майна вилученого в ході санкціонованого обшуку за фактичним місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в зв`язку з чим, зважаючи на вимоги чинного законодавства, можливість користування вказаним майном виключається, а тому з метою збереження речового доказу та дослідження органом досудового слідства, оскільки майно, у вигляді речей, яке відповідає критеріям, визначеним ст.98, ч.2 ст.167 КПК України доказом злочину, тому клопотання в цій частині підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.170-173 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ слідчого відділення відділення поліції №3 ОРУП №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000232 відомості про яке 12.09.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на:

-мобільний телефон марки Oukitel G1, яким користувався ОСОБА_5 , заборонивши будь-яким особам та власнику відчужувати, розпоряджатися та користуватися зазначеним майном до прийняття законного рішення у кримінальному провадженні;

-мобільний телефон марки Redmi 12С, яким користувалась ОСОБА_6 , після проведення огляду повернути ОСОБА_6 та заборонивши будь- яким особам та власнику відчужувати, розпоряджатися майном до прийняття законного рішення у кримінальному провадженні.

На підставі ст. 175КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1