Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/925/25
номер провадження 1-кс/695/1301/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2025 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000217 від 26.02.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді надійшло клопотання про скасування арешту майна, яке подане представником ОСОБА_4 , адвокатом ОСОБА_3 про скасування арешту, накладеного ухвалою суду від 04 червня 2025 року в межах кримінального провадження № 0000217 за ознаками ч. 1 ст. 301-1 КК України.

Вказане клопотання мотивовано тим, що СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області проводить досудове розслідування по кримінальному провадження внесеному до ЄРДР № 0000217, від 26.02.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України.

На виконання ухвали слідчого судді від 29.05.2025 про проведення обшуку житла, житлових та нежитлових приміщень на подвір`ї та присадибній ділянці тощо, що розташовані на території приватного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в рамках вказаного кримінального провадження, було проведено обшук в визначеному домоволодінні з подальшим вилученням планшетного пристрою Samsung 1SNR52JA0H2GEJ, який було поміщено до сейф пакету PsP 2087810.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області у справі № 695/925/25 від 04.06.2025 року, серед іншого, в тому числі на планшетний пристрій Samsung 1SNR52JA0H2GEJ, який було поміщено до сейф пакету PsP 2087810, накладено арешт та заборонено будь-кому розпоряджатися та користуватися вказаним майном до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Заявник стверджує, що вищевказаний планшет належить їй на праві власності, а не особі, щодо якої проводиться досудове розслідування, і вона не має жодного відношення до інкримінованого кримінального правопорушення. Відтак, вона вважає, що арешт є необґрунтованим, оскільки подальша потреба у його застосуванні відпала.

На обґрунтування своєї позиції заявник вказує на той факт, що з моменту вилучення майна минуло більше шести місяців, жодній особі не повідомлено про підозру, а тривале обмеження її права власності є неспівмірним тягарем із завданнями кримінального провадження, що суперечить принципам, визначеним Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Заявник просить скасувати арешт та повернути майно законному володільцю.

У судове засідання заявник та її представник не з`явились, однак представником заявника надано до суду клопотання відповідно до якого остання просила розгляд справи здійснювати без участі заявника та її представника, на задоволення клопотання про скасування арешту наполягали.

Представник СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду клопотання, однак надав слідчому судді для огляду в судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000217 від 26.02.2025.

З аналізу частиною другою статті 174 КПК України слідує, що неявка в судове засідання особи, яка заявила клопотання, та особи, за клопотанням якої було арештовано майно не є перешкодою для розгляду клопотання.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя на підставі частини четвертої статті 107 КПК України вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, оглянувши матеріали кримінального провадження № 0000217 від 26.02.2025 дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, з огляду на таке.

Згідно зі статтею 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, в провадженні СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області перебуває кримінальне провадження № 0000217 від 26.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України.

Під час проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженні, 22.05.2025 року отримано ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області у справі №695/925/25 про надання дозволу на проведенням обшуку житла, жилих та нежилих приміщень на подвір`ї та присадибній ділянці, ганках, сінах, літніх кухонь, погребів, сараїв, вбиралень тощо, що розташовані на території приватного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в якому на даний час проживає громадянка ОСОБА_5 , з метою відшукання та вилучення речових доказів по справі, що свідчать про причетність особи до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, під час якого було виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки «Nomi» з сім-карткою НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , ІМЕІ2 НОМЕР_3 який поміщено до сейф-пакету № PSP 1099157;

- планшетний пристрій марки Samsung з ISN НОМЕР_4 , який поміщено до сейф-пакету №PSP2087810.

Ухвалою слідчого судді від 04.06.2025 у рамках вказаного кримінального провадження накладено арешт на: мобільний телефон марки «Nomi» з сім-карткою НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , ІМЕІ2 НОМЕР_3 який поміщено до сейф-пакету № PSP 1099157, та планшетний пристрій марки Samsung з ISN НОМЕР_4 , який поміщено до сейф-пакету №PSP2087810 та заборонено будь-кому розпоряджатися та користуватися вказаним майном до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку, які були вилучені під час проведення зазначеного обшуку.

Як слідує з досліджених матеріалів кримінального провадження органом досудового розслідування здійснюються необхідні слідчі та процесуальні дії з метою проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення.

Матеріали кримінального провадження не містять відомостей про те, що майно з якого заявник просить скасувати арешт, оглянуто та не містить відомостей, які мають значення для досудового розслідування.

Разом з тим, як слідує з матеріалів провадження досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває, вилучене майно визнано речовим доказом.

Згідно зі статтею 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Дослідивши матеріали справи та кримінального провадження слідує висновок, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника (володільця) майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя на даній стадії не в праві вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не в праві оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину.

Слідчий суддя, на даному етапі, лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Відповідно до статей 22, 26 КПК України кримінальний процес являється змагальним і диспозитивним, що полягає у вільному подані учасниками процесу до суду доказів на підтвердження своєї позиції та захисту своїх інтересів.

Як вбачається з ухвали суду про арешт майна, вищезазначене майно відповідно до статті 98 КПК України має значення речового доказу в кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Як зазначено вище, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий суддя зауважує, що відповідно до засад кримінального процесу, саме на заявника покладено обов`язок довести факт свого права власності або законного володіння арештованим майном, як того вимагає частина перша статті 174 КПК України.

Однак, у судовому засіданні заявником не надано жодних належних та безспірних доказів належності їй планшетного пристрою Samsung 1SNR52JA0H2GEJ. Хоча заявник посилається на те, що планшет належить їй, оскільки вона знає особу, у якої проводився обшук, і її донька користувалася пристроєм, ці обставини не можуть бути доказом права власності на вказаний планшет. Крім того, протокол обшуку від 29.05.2025 року свідчить, що планшет вилучено в кімнаті №3, а особа, яка була присутня під час вилучення, відмовилася називати свої анкетні дані, що цілковито унеможливлює ототожнення заявника з володільцем майна на момент обшуку на даному етапі.

Наданий заявником на підтвердження права власності фіскальний чек № 000332 від 08.09.2017 року про придбання планшета " Samsung" є недостатнім доказом для цілей скасування арешту. Суд констатує, що вказаний чек не містить жодних ідентифікаційних даних про покупця (прізвище, ініціали) та не містить жодних відомостей про сам планшетний пристрій, окрім загальної назви " Samsung " та вартості 5000 грн. Відсутність у чеку серійного номера, IMEI-коду чи точної моделі позбавляє слідчого суддю можливості беззаперечно встановити, що мова йде саме про планшетний пристрій Samsung 1SNR52JA0H2GEJ, вилучений у ході обшуку, який на даний час визнано речовим доказом. Відтак, заявник не довів факту володіння або права власності на вилучене майно.

Отже, не зважаючи на посилання заявника на сплив шестимісячного строку та відсутність повідомлення про підозру, слідчий суддя констатує, що в даному кримінальному провадженні досудове розслідування триває, і вилучене майно ухвалою суду визнано речовим доказом (ст. 98 КПК України), а арешт забезпечує запобігання приховуванню, знищенню чи пошкодженню потенційного доказу, при цьому заявник не довів права власності чи користування вказаним планшетом, а на даному етапі потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права володільця.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про скасування арешту слід відмовити.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 98, 170, 174, 309, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволені клопотання адвоката ОСОБА_3 , що подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0000217 від 26.02.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст виготовлено та оголошено 12 грудня 2025 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1