Номер провадження 1-кп/754/1255/25
У Х В А Л А

Іменем України

29 жовтня 2025 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0002495 від 02.09.2025 року стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, інвалід 3-ї групи, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 04.09.2025 року Деснянським районним судом м. Києва за ч.3 ст. 307 КК України до покарання у вигляді 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Деснянського районного суду м. Києва перебуває обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0002495 від 02.09.2025 року стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просить призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, на підставі обвинувального акта, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акта не вбачає.

Обвинувачений та його захисник не заперечували з приводу призначення обвинувального акта до судового розгляду.

Обвинуваченому в підготовчому засіданні судом було роз`яснено положення ч. 2 ст.31, ч.4 ст. 315 КПК України щодо права на заявлення клопотання про колегіальний розгляд його справи. Обвинувачений відмовився від заявлення такого клопотання.

Також, прокурор в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в обґрунтування клопотання про необхідність продовження запобіжного заходу прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, обвинувачений може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставами застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 є наявність обґрунтованої підозри у вчинені кримінального правопорушення, наявність вищевказаних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_3 може здійснити вищевказані дії, а тому менш суворі запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки чи домашнього арешту не є достатніми для запобігання вищевказаним ризикам.

Лише перебування ОСОБА_3 під вартою зможе запобігти можливості його переховування від органу досудового розслідування, суду, незаконного впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Захисник та обвинувачений в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання та застосування запобіжного заходу виді тримання під вартою. Просили застосувати підозрюваному більш м`який запобіжний захід.

Суд, вислухавши думку учасників підготовчого судового розгляду, оглянувши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до висновку про можливість призначення даного кримінального провадження до судового розгляду, за наступних підстав.

Так, дане кримінальне провадження підсудне Деснянському районному суду м. Києва відповідно до ст. ст. 32, 33 КПК України.

Підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст. 314 КПК України, немає.

Обвинувальний акт складено відповідно до вимог ч. 2 ст. 291 КПК України, тобто він містить відомості, які передбачені пп. 1-9 цієї частини та при його затвердженні прокурором дотримано вимог процесуального закону.

До обвинувального акта додані документи, передбачені нормою ч.4 ст.291 КПК України.

Реєстр матеріалів досудового розслідування відповідає вимогам ст. 109 КПК України та містить відомості, передбачені ч. 2 цієї статті.

Таким чином, підстав для повернення обвинувального акта прокурору, відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України - немає.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність призначення кримінального провадження №0002495 від 02.09.2025 року стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, до судового розгляду по суті.

Щодо заявленого прокурором клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зазначає таке.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

У відповідності до ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК.

Відповідно до вимог пункту 5 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України класифікується як особливо тяжкий, і за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

При цьому, суд враховує, що ОСОБА_3 вже засуджений 04.09.2025 року Деснянським районним судом м. Києва за ч.3 ст. 307 КК України до покарання у вигляді 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна. Разом з тим, під час розгляду справи судом за ч. 3 ст. 307 КК України і до моменту постановлення попереднього вироку вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 307 КК України, яке розглядається у даному кримінальному провадженні. Зазначене свідчить про стійку кримінальну поведінку обвинуваченого та його схильність до вчинення злочинів, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин. Тому, на переконання суду, з метою уникнення покарання, яке обвинуваченому загрожує, у разі визнання його вини у даному кримінальному провадженні, може здійснити спроби уникнення кримінальної відповідальності, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування та суду, розуміючи невідворотність настання покарання за вчинення ним злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, а також може продовжити вчинення злочинів даної категорії.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Згідно п.175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому суд виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , має досить високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого та вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У ч.1 ст. 178 КПК наведено перелік обставин, які суд має оцінити в сукупності при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу.

Так суд бере до уваги, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисного, особливо тяжкого злочину, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних речовин, є особою без визначеного роду занять, інвалідом 3-ї групи, без постійного джерела доходів, перебуває в шлюбі, має на утриманні малолітню дитину, судимий за злочин пов`язаний з незаконним обігом наркотичних речовин, опинившись на волі, зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення, вчинити інше кримінальне правопорушення, також відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та його належну поведінку, попередити вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, на даному етапі не встановлено та сторонами не доведено.

Обставини, зазначені захисником ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , не можуть бути підставою для відмови в продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою та заміни на більш м`який запобіжний захід, оскільки інший запобіжний захід не здатний запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від суду, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Тому, зважаючи на те що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого щодо нього слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою.

За таких обставин, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , дані про його особу, наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч.1 п.п. 1, 5 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність застосування стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам вчинити дії, передбачені ст. 177 ч. 1 КПК України, на строк шістдесят днів.

Враховуючи норму п.5 ч.4 ст. 183 КПК України та суть пред`явленого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, суд не визначає розмір застави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 194, 314-316 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження №0002495 від 02.09.2025 року стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Деснянського районного суду м. Києва на 06.11.2025 року на 16 год. 00 хв.

Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово.

У відкрите судове засідання для розгляду кримінального провадження викликати: прокурора, обвинуваченого, захисника.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 27 грудня 2025 року (включно), без визначення розміру застави.

Ухвала суду в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому.

Головуючий: ОСОБА_1