Справа № 333/5470/25
Провадження №1-кс/333/3105/25
УХВАЛА

06 жовтня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя клопотання старшого слідчого в ОВС першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні №0000050, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Мелітополі, ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна підозрюваного ОСОБА_4 , обґрунтовуючи його таким.

Досудовим розслідуванням встановлено, наказом начальника ГУНП в Запорізькій області №43о/с від 23.01.2023 ОСОБА_4 призначено на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області.

Перебуваючи на вказаній посаді в спеціальному званні «капітан поліці», відповідно ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» № 3781-XII від 23.12.1993, ОСОБА_4 являється працівником правоохоронного органу, та здійснюючи функції представника влади, тобто будучи службовою особою в силу статей 3, 7, 18 Закону України «Про Національну поліцію» (надалі - Закон) № 580-VIII від 02.07.2015, маючи обов`язки неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати права і свободи людини, а згідно вимог ст. 23 Закону володіючи повноваженнями здійснювати превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживати заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняти виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживати заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального та адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 213, 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції. Органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень, у тому числі і за вчинення адміністративних правопорушень передбачених, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 126 КУпАП «Керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами».

Відповідно до ст.ст. 254, 255 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції мають право складати протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених, у тому числі, ст. 130 КУпАП «Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції».

Згідно зі ст. 265 КУпАП речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених, зокрема, у статтях 262 і 264 цього Кодексу, тобто Національної поліції. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Відповідно до функціональних обов`язків інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 :

- здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень;

- уживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень та припиняє виявленні кримінальні і адміністративні правопорушення;

- розшукує осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду, ухиляються від мобілізації, ухиляються від виконання кримінального покарання, пропали безвісти, та інших осіб у випадках визначених законом;

- у випадку визначених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання;

- здійснює перевірку осіб, транспортних засобів, документів тощо за наявними базами (банками) даних МВС та Національної поліції на предмет їх перебування у розшуку, зокрема під час документування правопорушень;

- доставляє у випадках і порядку, визначених законом, затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення;

- самостійне виявлення правопорушення під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством, звертає увагу на правопорушення з метою їх запобігання, припинення, документування і притягнення винних осіб до відповідальності, та інші.

Згідно з положеннями статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що корупція це використання особою, зазначеною у частині першій ст. 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій ст. 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», неправомірна вигода це грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, будь-які інші вигоди нематеріального чи негрошового характеру, які обіцяють, пропонують, надають або одержують без законних на те підстав.

Нормами ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що особам, зазначеним у частині першій ст. 3 цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Положеннями ст. ст. 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вимоги для себе чи інших осіб, а у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: відмовитися від пропозиції; за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Водночас ОСОБА_4 , діючи всупереч вищевказаним нормам законів, з метою одержання неправомірної вигоди, використовуючи своє службове становище, вчинив корупційні кримінальні правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, відповідно до графіку чергувань 16.07.2024 о 08 год. 00 хв. заступив на чергування з охорони громадського порядку спільно з інспектором сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 , яке тривало до 22 год. 00 хв. 16.07.2024.

Далі, 16.07.2024, о 19 год. 21 хв., ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , рухаючись на службовому автомобілі «Renault Duster», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та виконуючи службові обов`язки, у відповідності до наданих законом повноважень, перебуваючи в районі буд. 98 по вул. Центральній в с. Веселе Запорізького району Запорізької області зупинили транспортний засіб «БЕЛАРУС-82.1», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 .

Після зупинки вказаного транспортного засобу, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підійшли до ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що відносно останнього 08.07.2024 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП (Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції) та висловили припущення, що ОСОБА_6 знову перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

У цей час, близько 19 год. 25 хв., до місця події прибув власник транспортного засобу «БЕЛАРУС-82.1», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 та спитав, що відбувається. На вказане запитання ОСОБА_5 повідомив, що ОСОБА_6 повторно керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим, відповідно до вимог ч.2 ст.130 КУпАП, вищевказаний транспортний засіб підлягає вилученню. Почувши це, ОСОБА_7 почав просити ОСОБА_5 не вилучати його транспортний засіб «БЕЛАРУС-82.1», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

У цей час у ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , який стояв поруч, виник спільний злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 .

Далі з метою реалізації спільного з ОСОБА_4 злочинного умислу на одержання неправомірної вигоди, ОСОБА_5 почав питати, скільки заробляє ОСОБА_6 , на що ОСОБА_7 відповів, що в середньому ОСОБА_6 отримує 10 тис. грн. на місяць.

Після цього ОСОБА_5 у присутності ОСОБА_4 , та за його мовчазної згоди, висловив ОСОБА_7 прохання щодо надання їм неправомірної вигоди у сумі 15 тис. грн. за нескладання протоколу про вчинення ОСОБА_6 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та як наслідок, за невилучення належного ОСОБА_7 транспортного засобу «БЕЛАРУС-82.1», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

При цьому, ОСОБА_5 запевнив ОСОБА_7 , що у разі надання неправомірної вигоди, ОСОБА_6 зможе вільно керувати транспортним засобом «БЕЛАРУС-82.1», реєстраційний номер НОМЕР_2 , а вони з ОСОБА_4 не будуть його зупиняти.

ОСОБА_7 , розуміючи владні повноваження та службове становище ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також те, що в разі ненадання неправомірної вигоди, ОСОБА_6 може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та як наслідок, вилучено транспортний засіб «БЕЛАРУС-82.1», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить йому на праві власності, погодився надати неправомірну вигоду ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за невчинення ними, як співробітниками правоохоронного органу, дій, передбачених Законом України «Про Національну поліцію» та КУпАП.

Того ж дня, о 19 год. 44 хв., ОСОБА_7 , діючи на висловлене ОСОБА_5 прохання щодо надання неправомірної вигоди, зустрівся з вищевказаними співробітниками поліції, а саме ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які рухались на службовому автомобілі «Renault Duster», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в районі буд. 105 по вул. Центральній в с. Веселе Запорізького району Запорізької області, де передав, а ОСОБА_4 у свою чергу, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , одержав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду у розмірі 10 тис. грн., за невчинення ним та ОСОБА_5 , як службовими особами, дій в інтересах ОСОБА_7 та в інтересах третьої особи ОСОБА_6 , а саме: за нескладання протоколу про вчинення ОСОБА_6 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та як наслідок, за невилучення належного ОСОБА_7 на праві власності транспортного засобу «БЕЛАРУС-82.1», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Після чого, ОСОБА_4 , знаходячись в службовому автомобілі Renault Duster, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перерахував грошові кошти у розмірі 10 тис. грн., одержані в якості неправомірної вигоди від ОСОБА_7 та передав їх частину ОСОБА_5 .

Крім того, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, відповідно до графіку чергувань 28.04.2025 о 20 год. 00 хв. заступив на чергування з охорони громадського порядку спільно з інспектором сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 , яке тривало до 08 год. 00 хв. 29.04.2025

Далі, 29.04.2025, приблизно о 07 год. 30 хв., ОСОБА_4 та ОСОБА_5 рухаючись на службовому автомобілі «Renault Duster», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та виконуючи службові обов`язки, у відповідності до наданих законом повноважень, перебуваючи в с. Відрадне Запорізького району Запорізької області, зупинили автомобіль «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_8 .

Після зупинки вказаного автомобіля, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підійшли до ОСОБА_8 , який перебував за кермом, та у відповідності до

ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_4 висунув законну вимогу, передбачену п.2.4 Правил дорожнього руху, ОСОБА_8 щодо пред`явлення посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, на що ОСОБА_8 повідомив, що у нього відсутнє посвідчення водія. Після цього ОСОБА_4 висловив припущення, що ОСОБА_8 перебуває у стані алкогольного сп`яніння та запропонував ОСОБА_8 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у відповідності до ст. 266 КУпАП за допомогою газоаналізатору «Alcotest Drager».

Після цього ОСОБА_8 разом зі співробітниками поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підійшли до службового автомобіля «Renault Duster», реєстраційний номер НОМЕР_1 , де ОСОБА_9 , використовуючи робочий планшет, встановив за допомогою інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», що ОСОБА_8 розшукується як особа, яка самовільно залишила місце несення військової служби.

Після того як ОСОБА_4 дізнався про вказаний факт, у нього повторно виник злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_8 . Далі, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_8 , з метою прикриття своєї незаконної діяльності, ОСОБА_4 зателефонував їх спільному знайомому ОСОБА_10 та попросив його приїхати на місце події.

Коли на місце події прибув ОСОБА_10 , ОСОБА_4 попросив ОСОБА_10 усно передати ОСОБА_8 , що останньому необхідно надати неправомірну вигоду у сумі 20 тис. грн. за неповідомлення органів Військової служби правопорядку про виявлення ОСОБА_8 , який самовільно залишив місце несення військової служби, тобто за невжиття заходів, передбачених «Алгоритмом дій працівників поліції у разі встановлення місцезнаходження військовослужбовців, які вчинили кримінальні правопорушення, передбачені ст. 407-409 КК України, відомості про яких наявні у відповідній підсистемі ІПНП», а також за непритягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП (Керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами).

Розуміючи незаконність дій ОСОБА_4 , однак усвідомлюючи його владні повноваження та службове становище поліцейського, а також те, що в разі ненадання неправомірної вигоди, для ОСОБА_8 настануть негативні наслідки, а саме, ОСОБА_8 може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП, а також повідомлено органи Військової служби правопорядку, про виявлення ОСОБА_8 , який самовільно залишив місце несення військової служби, ОСОБА_10 вимушено погодився та усно передав ОСОБА_8 вищевказане прохання ОСОБА_4 надати неправомірну вигоду у сумі 20 тис. грн.

ОСОБА_8 , розуміючи, що в разі ненадання неправомірної вигоди, його може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 КУпАП, а також буде повідомлено органи Військової служби правопорядку, про факт виявлення ОСОБА_8 , який самовільно залишив місце несення військової служби, погодився на прохання надати неправомірну вигоду та повідомив, що йому необхідний час, щоб зібрати таку суму грошових коштів.

В подальшому, з метою доведення до кінця злочинного умислу, спрямованого на одержання неправомірної вигоди, 15.06.2025 ОСОБА_4 за допомогою месенджера «WhatsApp» зв`язався з ОСОБА_8 та домовився про зустріч через декілька днів для передачі неправомірної вигоди.

Потім, 20.06.2025, о 10 год. 45 хв., ОСОБА_4 за допомогою месенджера «WhatsApp» зв`язався з ОСОБА_8 та повідомив, що заїде до місця мешкання останнього.

Далі 20.06.2025, приблизно о 11 год. 00 хв., ОСОБА_4 прибув за місцем мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , та продовжуючи реалізацію злочинного умислу, на виконання раніше досягнутої з ОСОБА_8 домовленості, перебуваючи поряд з вищевказаним домоволодінням, одержав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду у сумі 20 тис. грн., за невчинення ним, як службовою особою дій в інтересах ОСОБА_8 , а саме невжиття заходів щодо повідомлення органи Військової служби правопорядку про виявлення ОСОБА_8 , як особу яка самовільно залишила місце несення військової служби та непритягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП.

Під час досудового розслідування, 23.07.2025 ОСОБА_4 вручене письмове повідомлення про підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень:

- прохання службовою особою надати неправомірну вигоду для себе за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду та в інтересах третьої особи, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, а також одержання службовою особою, неправомірної вигоди за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду та в інтересах третьої особи, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, вчинені за попередньою змовою групою осіб, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України;

- прохання службовою особою надати неправомірну вигоду для себе за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, а також одержання службовою особою, неправомірної вигоди за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, вчинені повторно, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

23.07.2025 ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 368 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

ОСОБА_4 відповідно до ч.6 ст.12 КК України підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом, згідно санкції ч.3 ст.368 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Абз.2 ч.1 ст.170 КПК України, передбачено, що завданням арешту майна є запобігання його відчуження та слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Пунктом 3 ч. 2 ст.170 КПК України передбачено можливість накладення арешту на майно з метою конфіскації майна як виду покарання.

Частиною 5 ст.170 КПК України висвітлено, що у випадку, накладення арешту на майно з метою конфіскації майна, як виду покарання, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Так в ході проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що у ОСОБА_4 перебуває у власності земельна ділянка кадастровий номер :02:014:0014 площею 1 га.

Таким чином, з аналізу матеріалів кримінального провадження, норм чинного законодавства, слід дійти висновку, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане майно ОСОБА_4 підлягає конфіскації, як виду покарання за вчинення ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та відповідно положень ст. 170 КПК України майно ОСОБА_4 необхідно арештувати з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Необхідність накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_4 обґрунтовується тим, що останній, розуміючи, що дане майно підлягає конфіскації, як виду покарання має можливість здійснити відчуження майна, яке підлягає арешту.

Водночас, у органу досудового розслідування достатньо підстав вважати, що повідомлення власника майна та його захисника про намір накладення арешту на зазначене майно може призвести до негативних наслідків, у зв`язку з чим, з метою забезпечення арешту майна, відповідно до ч.2 ст.172 КПК України, доцільно розглянути зазначене клопотання без їх участі.

Враховуючи наявність достатність доказів, які вказують на вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368 КК України, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, слідчий просить накласти арешт на вказану земельну ділянку.

У судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду клопотання. До суду надав заяву, в якій просив клопотання розглянути без його участі.

Враховуючи вимоги ч.2 ст.172 КПК України слідчий суддя розглянув клопотання слідчого без повідомлення підозрюваного (власника майна) так як це є необхідним для забезпечення арешту майна.

Розглянувши клопотання слідчого, дослідивши матеріали кримінального провадженні, додані до нього в їх сукупності, суд дійшов до такого.

Клопотання слідчого про арешт майна підозрюваного ОСОБА_4 оформлене відповідно до вимог ст. 171 Кримінального процесуального кодексу України та погоджено із прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_12 . До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання та витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження.

У судовому засіданні встановлено, що 09.05.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч.3 ст.368 КК України (кримінальне провадження №0000050) та групою слідчих першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, було розпочато досудове розслідування.

09.05.2024 року постановою заступника керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_13 визначено групу прокурорів у вказаному кримінальному провадженні: ОСОБА_12 (старший групи), ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16

09.05.2024 року постановою прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_14 проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000050 доручено слідчим першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі.

11.05.2024 року постановою керівника першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_17 визначено групу слідчих для здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0000050 у складі: ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_3 (старший групи), ОСОБА_26 , ОСОБА_27

21.05.2025 року:

- до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч.3 ст.368 КК України, короткий виклад обставин: «працівники правоохоронного органу, за попередньою змовою групою осіб, вимагають від громадянина неправомірну вигоду за не вчинення в його інтересах дій з використанням наданої влади та службового становища» (кримінальне провадження №0000057);

- постановою першого заступника керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_28 визначено прокурора для здійснення повноважень у кримінальному провадженні №0000057 прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_12 ;

- постановою першого заступника керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_28 визначено групу прокурорів у вказаному кримінальному провадженні у складі: ОСОБА_12 (старший групи), ОСОБА_15 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 ;

- постановою прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_12 , проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000057 доручено слідчим першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі;

- постановою керівника першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_17 визначено групу слідчих для здійснення досудового розслідування вказаного кримінального провадження у складі: ОСОБА_26 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , ОСОБА_3 (старший групи), ОСОБА_24 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_22 , ОСОБА_21 , ОСОБА_27 .

22.05.2025 року постановою прокурора ОСОБА_12 матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях №0000050 та №0000057 об`єднані в одне кримінальне провадження за №0000050.

07.06.2025 року постановою керівника першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_17 визначено групу слідчих для здійснення досудового розслідування об`єднаного кримінального провадження у складі: ОСОБА_26 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , ОСОБА_3 (старший групи), ОСОБА_24 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_22 , ОСОБА_21 , ОСОБА_27 .

18.06.2025 року постановою першого заступника керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_28 визначено групу прокурорів в об`єднаному кримінальному провадженні у складі: ОСОБА_12 (старший групи), ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36

10.07.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч.3 ст.368 КК України, короткий виклад обставин: «Співробітники СРПП ВП №6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перебуваючи в с. Веселе Запорізького району Запорізької області висловили прохання надати неправомірну вигоду та отримали від ОСОБА_7 неправомірну вигоду у сумі 10 000 грн. за не притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП ОСОБА_6 , який працював водієм у ОСОБА_7 (кримінальне провадження №0005142).

15.07.2025 року постановою прокурора ОСОБА_12 матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях №0000050 та №0005142 об`єднані в одне кримінальне провадження за №0000050.

23.07.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368 КК України.

29.07.2025 року ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком до 23.09.2025 року.

16.09.2025 року постановою першого заступника керівника Запорізької обласної прокуратури продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 3-х місяців, тобто до 23.10.2025 року.

Згідно інформації, отриманої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності натне рухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_4 на праві власності належить земельна ділянка з кадастровим номером :02:014:0014 площею 1 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 020). Право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано на підставі рішення Приморської міської ради Бердянського району Запорізької області від 29.10.2021 року.

Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частина друга вказаної статті передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.5 ст.170 КПК України, у випадку передбаченому п.3 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного за наявності достатніх даних вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).

Відповідно до вимог ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На цей час ОСОБА_4 є підозрюваним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368 КК України, санкція якої передбачає позбавлення волі від п`яти до десяти років, з конфіскацією майна.

Таким чином, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368 КК України і можливість призначення останньому такої міри покарання як конфіскація майна у разі визнання ОСОБА_4 винуватим у скоєнні зазначених кримінальних правопорушень.

Водночас, слідчий суддя зауважує, що на даному етапі провадження він не вирішує ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Вважаю, що заявлена слідчим мета забезпечення конфіскації майна як виду покарання може бути досягнута через застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

На переконання суду, слідчим доведено наявність правових підстав для накладення арешту на майно ОСОБА_4 , необхідність накладення якого обґрунтовано обумовлена потребою забезпечення конфіскації майна як міри покарання та запобігання можливості його відчуження чи передання на користь третіх осіб з метою приховування, що виправдовує таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Під час вирішення питання про арешт вказаного майна, слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна, вказану у клопотанні; відсутність негативних наслідків арешту цього майна для будь-яких осіб, у т.ч. для власника майна, а також можливість підозрюваного здійснити відчуження вказаного майна з метою його приховування та уникнення такого виду покарання як конфіскація майна у разі винесення судом обвинувального вироку.

Згідно ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, при цьому зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Дані про зайняття ОСОБА_4 підприємницькою діяльністю, а також використання зазначеного у клопотанні майна для цього, відсутні.

З урахуванням принципу розумності та співрозмірності, слідчий суддя дійшов до переконання, що незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження (арешту) може призвести до відчуження майна підозрюваним та дієво застосувати такий вид покарання як конфіскація майна у разі засудження ОСОБА_4 за ч.3 ст. 368 КК України, тому, на думку слідчого судді, необхідно на майно, що належить підозрюваному ОСОБА_4 накласти арешт із забороною його розпорядження.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна слідчим суддею не встановлено.

Згідно з положеннями ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Аналогічні принципи закріплені і у законодавстві України. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Вимогами ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб, на думку суду, відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

За вказаних обставин певне тимчасове втручання в реалізацію права власності підозрюваного, яке прямо передбачено законом, не суперечить змісту статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки переслідує легітимну мету в суспільних інтересах розгляду кримінального провадження, з дотриманням справедливого балансу інтересів.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 170-175, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні №0000050, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- земельну ділянку з кадастровим номером з кадастровим номером :02:014:0014 площею 1 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 020) із забороною розпоряджитися вказаним майном.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню в частині накладення арешту з моменту її оголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено 06.10.2025 року.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1