УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2025 слідчий суддя Володимирського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача СД Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0000393 від 06.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

08.12.2025 дізнавач СД Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням, яке належним чином погоджене з прокурором про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивує тим, що 06 грудня 2025 року близько 16 години працівниками Володимирського РВП спільно з працівниками ВСП м. Луцьк у м. Володимир по вул. Митіна було зупинено автомобіль FIAT UNO реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) молодшого сержанта ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час перевірки якого, в автомобілі виявлено пакет з речовиною білого кольору схожою на наркотичну (PVP)

06 грудня 2025 року відомості про даний кримінальний проступок внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000393 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 309 КК України.

06 грудня 2025 року, під час огляду місця події, було вилучено:

-Колбу всередині котрої знаходиться зіп-пакет із білою порошкоподібною речовиною, котра за своїми зовнішніми ознаками схожа на наркотичну, поміщено в спец-пакет НПУ NPU5786777;

-Футляр для окулярів, всередині котрого знаходяться трубки для курінна, із нашаруванням невідомої речовини, котра за своїми ознаками схожа на наркотичну, поміщено в спец-пакет НПУ NPU5786775;

-Мобільний телефон марки «iPHONE» моделі «SE» ІМЕІ- НОМЕР_3 , поміщено в спец-пакет НПУ NPU5786771.

Дізнавач в судове засідання не з`явилась, подала клопотання про розгляд клопотання без її участі, клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Таким чином, вилучені вилучені 06 грудня 2025 року речі належні ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме:

-Колба всередині котрої знаходиться зіп-пакет із білою порошкоподібною речовиною, котра за своїми зовнішніми ознаками схожа на наркотичну, поміщено в спец-пакет НПУ NPU5786777;

-Футляр для окулярів, всередині котрого знаходяться трубки для курінна, із нашаруванням невідомої речовини, котра за своїми ознаками схожа на наркотичну, поміщено в спец-пакет НПУ NPU5786775;

-Мобільний телефон марки «iPHONE» моделі «SE» ІМЕІ- НОМЕР_3 , поміщено в спец-пакет НПУ NPU5786771.

Є предметом кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та в подальшому виступатимуть по кримінальному провадженню важливими речовими доказами, тому є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.

Враховуючи позицію учасників справи, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по них, приходжу до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі його сліди вчинення кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вилучені речі, які зазначені слідчою у клопотанні в розумінні ч. 1 ст. 98 КПК України є речовими доказами, правовий режим зберігання яких регламентується ст. 100 КПК України.

Згідно з ч.1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у тому числі у реалізації права на збирання речових доказів.

Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі його сліди вчинення кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи те, що виявлене та вилучене майно має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки воно може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому виникла необхідність у накладенні на нього арешту з метою його збереження.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання дізнавача СД Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на майно належне ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на колбу, всередині котрої знаходиться зіп-пакет із білою порошкоподібною речовиною, котра за своїми зовнішніми ознаками схожа на наркотичну, поміщено в спец-пакет НПУ NPU578677, футляр для окулярів, всередині котрого знаходяться трубки для курінна, із нашаруванням невідомої речовини, котра за своїми ознаками схожа на наркотичну, поміщено в спец-пакет НПУ NPU5786775, мобільний телефон марки «iPHONE» моделі «SE» ІМЕІ- НОМЕР_3 , поміщено в спец-пакет НПУ NPU5786771, заборонивши відчуження, розпорядження та користування даним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Арешт майна є тимчасовим, до скасування у встановленому КПК України порядку заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.174 ч.1 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її постановлення.

Суддя ОСОБА_5