Справа № 946/9286/25
Провадження № 1-кс/946/2298/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2025 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного - ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене заступником керівника Одеської обласної прокуратури, про продовження зобов`язань, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ярославка Саратського району Одеської області, громадянина України, українця, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого:

- 12.12.2013 засуджений Білгород-Дністровським міським судом за ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділом Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001101 від 05.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що Досудовим розслідуванням установлено, що в червні 2025 року, більш точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , всупереч вимог законів України «Про державний кордон України», «Про прикордонний контроль» та Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57, знаючи що у громадян України ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відсутні законні підстави для виїзду за межі території України в умовах дії правового режиму воєнного стану, організували їх незаконне переправлення через державний кордон України з метою виїзду за межі території держави, в обхід установлених пунктів пропуску, що є порушенням встановленого порядку перетину державного кордону України.

Так, у період дії правового режиму воєнного стану, який передбачає обмеження на виїзд за межі України для зокрема категорії громадян, у тому числі чоловіків призовного віку, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 маючи на меті власне протиправне збагачення, домовились з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про організацію переправлення цих осіб через державний кордон України поза встановленим пунктом пропуску, зокрема на території прикордонної смуги м. Ізмаїл та Ізмаїльського району за грошові кошти на загальну суму 22 000 доларів США, а саме: по 7000 доларів США від ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та 8000 доларів США від ОСОБА_10 .

З метою прихованого перевезення осіб і недопущення їх виявлення під час перевірки прикордонними службами, ОСОБА_7 використав вантажний транспортний засіб тягач марки «MAN» із державним номерним знаком НОМЕР_1 та напівпричепом із номерним знаком НОМЕР_2 , у якому обладнав приховане місце в районі гідравлічного циліндра підйому кузова напівпричепа, що є конструктивною частиною, непридатною для перебування людей, і становить підвищену небезпеку для їх життя та здоров`я.

Також, з метою прихованого перевезення осіб і недопущення їх виявлення під час перевірки прикордонними службами, ОСОБА_5 використав вантажний транспортний засіб тягач марки «MAN» із державним номерним знаком НОМЕР_3 та напівпричепом із номерним знаком НОМЕР_4 , у якому обладнав приховане місце в районі гідравлічного циліндра підйому кузова напівпричепа, що є конструктивною частиною, непридатною для перебування людей.

У погоджений день, 04.08.2025 більш точні місце та час під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_7 завантажили трьох осіб до згаданого сховку свого автомобіля та автомобіля ОСОБА_7 , після чого попрямували у бік державного кордону України для подальшого незаконного переправлення на територію сусідньої держави в обхід офіційного пункту пропуску.

У подальшому, після проїзду частини маршруту, з метою полегшення пересування та уникнення додаткового огляду ОСОБА_5 разом із ОСОБА_7 пересадили ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 із схованки до кабін своїх вантажних автомобілів.

Надалі 04.08.2025 приблизно о 20:00, під час проїзду блок поста « ІНФОРМАЦІЯ_3 », при в`їзді у м. Ізмаїл в ході проведення перевірки транспортного засобу працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 , були викрити ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які не мали жодних законних підстав для перетину державного кордону України та планували виїхати з території держави у спосіб, що є незаконним.

Слідчим, 21.08.2025 року повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України за ознаками організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинена за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

ІНФОРМАЦІЯ_5 25.08.2025 відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням розміру застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 21.10.2025 та 26.08.2025 внесено кошти на депозитний рахунок ІНФОРМАЦІЯ_6 застави за ОСОБА_5 згідно ухвали суду, останнього звільнено з державної установи « ІНФОРМАЦІЯ_7 ».

В подальшому, строк досудового слідства, керівником Ізмаїльської окружної прокуратури було продовжено до 3-х місяців, а саме до 21.11.2025 року.

ІНФОРМАЦІЯ_5 14.10.2025 продовжено обов`язки відносно підозрюваного ОСОБА_7 на строк досудового слідства, тобто до 21.11.2025.

У ході досудового розслідування виникла необхідність у допиті свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , який може надати істотні для кримінального провадження відомості.

Свідку ОСОБА_11 було вручено повістки про виклик для явки до слідчого на 22.09.2025, 23.09.2025, 24.09.2025, 25.09.2025, 26.09.2025. Незважаючи на належне повідомлення про виклик (копія повістки та відомості про її отримання додаються), свідок без поважних причин не з`явився, офіційно про поважні причини неявки не повідомив.

Наразі, органом досудового розслідування виконується ухвала слідчого судді про надання дозволу на привід свідка з метою забезпечення його участі у проведенні слідчої дії, а саме допит свідка.

Крім того, в ході досудового слідства виконано ухвалу суду про надання дозволу на тимчасовий доступ до інформації, яка перебуває у володінні мобільних операторів стосовно абонентських номерів ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 та наразі здійснюється комплексний аналіз даних, отриманих від операторів мобільного зв`язку.

Також, під час проведення досудового розслідування з метою встановлення джерела походження грошових коштів, які вилучено у ОСОБА_7 , отримано ухвалу суду про надання дозволу на тимчасовий доступ до банківської таємниці, а саме до інформації стосовно розрахункових рахунків останнього, відкритих у банківських установах, яка спрямована до банківських установ для виконання.

У зв`язку із викладеним, закінчити досудове розслідування у трьох місячний строк не надається можливим.

Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області 19.11.2025 року (справа №946/9289/25) продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001101 від 05.08.2025 за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, до 5 (п`яти) місяців, тобто до 21.01.2026 року.

На підставі викладеного, слідчий в клопотанні зазначає, що виникла необхідність у продовженні покладених на ОСОБА_12 , обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 195 КПК України.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні підтримали клопотання та просили продовжити застосування зобов`язань відносно ОСОБА_7 .

В судовому засіданні підозрюваний зазначив, що підтримує позицію адвоката.

Захисник в судовому засіданні зазначив, що погоджується з клопотанням, не заперечує, обов`язки виконуються.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, а також вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно до вимог ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним […] кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001101 від 05.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

21.08.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. Особисто ОСОБА_5 повідомлення про підозру вручено 25.08.2025 року.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події, протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколами пред`явлення для впізнання особи за фотознімками, протоколами проведення слідчих експериментів за участі свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 протоколом проведення огляду мобільного телефону ОСОБА_8 , протоколом проведення огляду мобільного телефону ОСОБА_10 , протоколом проведення огляду мобільного телефону ОСОБА_9 , протоколом проведення огляду мобільного телефону ОСОБА_7 , протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_5 .

Сукупність отриманих доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку свідчить про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років та який відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області 25.08.2025 відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням розміру застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 21.10.2025 та 26.08.2025 внесено кошти на депозитний рахунок ІНФОРМАЦІЯ_6 застави за ОСОБА_5 згідно ухвали суду, останнього звільнено з державної установи « ІНФОРМАЦІЯ_7 ».

В подальшому, строк досудового слідства, керівником Ізмаїльської окружної прокуратури було продовжено до 3-х місяців, а саме до 21.11.2025 року.

ІНФОРМАЦІЯ_5 14.10.2025 продовжено обов`язки відносно підозрюваного ОСОБА_7 на строк досудового слідства, тобто до 21.11.2025.

У ході досудового розслідування виникла необхідність у допиті свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , який може надати істотні для кримінального провадження відомості.

Свідку ОСОБА_11 було вручено повістки про виклик для явки до слідчого на 22.09.2025, 23.09.2025, 24.09.2025, 25.09.2025, 26.09.2025. Незважаючи на належне повідомлення про виклик (копія повістки та відомості про її отримання додаються), свідок без поважних причин не з`явився, офіційно про поважні причини неявки не повідомив.

Наразі, органом досудового розслідування виконується ухвала слідчого судді про надання дозволу на привід свідка з метою забезпечення його участі у проведенні слідчої дії, а саме допит свідка.

Крім того, в ході досудового слідства виконано ухвалу суду про надання дозволу на тимчасовий доступ до інформації, яка перебуває у володінні мобільних операторів стосовно абонентських номерів ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 та наразі здійснюється комплексний аналіз даних, отриманих від операторів мобільного зв`язку.

Також, під час проведення досудового розслідування з метою встановлення джерела походження грошових коштів, які вилучено у ОСОБА_7 , отримано ухвалу суду про надання дозволу на тимчасовий доступ до банківської таємниці, а саме до інформації стосовно розрахункових рахунків останнього, відкритих у банківських установах, яка спрямована до банківських установ для виконання.

У зв`язку із викладеним, закінчити досудове розслідування у трьохмісячний строк не надається можливим.

Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області 19.11.2025 року (справа №946/9289/25) продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001101 від 05.08.2025 за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, до 5 (п`яти) місяців, тобто до 21.01.2026 року.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, органом досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Так, перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_5 буде мати можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1), оскільки розуміє, що за вчинення вказаного тяжкого кримінального правопорушення йому може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 9 років. Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, підозрюваний може спробувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнути відповідальності та покарання за вчинений злочин. Цей ризик також підтверджується тим, що ОСОБА_5 має злочинні зв`язки направлені на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордону України та може спробувати сам також незаконно перетнути державний кордон України з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а тому маючи іншій запобіжний захід, аніж тримання під вартою ОСОБА_5 матиме можливість незаконно впливати на свідків, зокрема шляхом прохань або погроз змушувати надати суду неправдиві показання з метою створення сприятливих для себе умов для уникнення відповідальності та покарання за вчинений злочин.

Також, перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5), зокрема і з метою приховування обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення, окрім того, останній може продовжувати свої злочинні діяння направленні на організацію переправлення осіб незаконно через державний кордон України.

З метою повного та всебічного досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженні та запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, виникла необхідність у продовженні застосування запобіжного заходу у вигляді застави та продовженні виконання покладених на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Вказані обставини також свідчать про неможливості запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно вимог ч. 6 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, підлягає задоволенню клопотання слідчого про продовження зобов`язань, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, відносно ОСОБА_5 , що були покладені ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_9 від 25.08.2025 року (справа № 946/6645/25) при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із альтернативою внесення застави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене заступником керівника Одеської обласної прокуратури, про продовження зобов`язань, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, відносно ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період строку досудового розслідування обов`язки, встановлених ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.08.2025 року (справа № 946/6645/25) при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із альтернативою внесення застави, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися за межі Білгород-Дністровського району без дозволу слідчого, прокурора або суду

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання;

4) утриматися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні

Ухвала слідчого судді про продовження строку обов`язків припиняє свою дію 17.01.2026 року.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі порушення ним покладених на нього зобов`язань, до нього може бути застосована більш жорстока міра запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 20.11.2025р. о 08:50 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1