Провадження № 1-кс/643/5339/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2025 м. Харків

Слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань обласної прокуратури ОСОБА_4 від 09.09.2025 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000237 від 13.02.2024, за ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367, ч. 3 ст. 382, ч.1 ст. 396 КК України, -

встановив:

До слідчого судді згідно 23.09.2025 надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань обласної прокуратури ОСОБА_4 від 09.09.2025 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000237 від 13.02.2024, за ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367, ч. 3 ст. 382, ч.1 ст. 396 КК України,в якій заявник просив поновити строк для звернення до суду, скасувати постанову від 20.11.2018 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у зазначеному кримінальному провадженні.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що постановою прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань обласної прокуратури ОСОБА_4 від 09.09.2025 відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_3 від 18.08.2025 про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000237 від 13.02.2024, за ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367, ч. 3 ст. 382, ч.1 ст. 396 КК України.

Ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 26.09.2025 поновлено строк на звернення до суду, за скаргою відкрито провадження, призначено дату та час судового засідання, в судове засідання викликано учасників, в органу досудового розслідування витребувано матеріали кримінального провадження.

01.10.2025 через канцелярію суду за вх. № 51593/25 матеріали кримінального провадження в одному томі надійшли до слідчого судді.

Заявник скарги ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, у скарзі просив у зв`язку зі станом здоров`я провести судовий розгляд за його відсутності.

Уповноважена особа Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, до суду не з`явилась. Неявка суб`єкта оскарження не є перешкодою для розгляду скарги, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України.

Слідчий суддя, ознайомившись з матеріалами скарги, дослідивши матеріали витребуваного кримінального провадження, оцінивши докази, дійшов до наступних висновків.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 9 КПК України передбачає, що слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно норми ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Слідчим суддею встановлено, що постановою прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань обласної прокуратури ОСОБА_4 від 09.09.2025 відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_3 від 18.08.2025 про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000237 від 13.02.2024, за ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367, ч. 3 ст. 382, ч.1 ст. 396 КК України.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, слідчий прийняв дане процесуальне рішення, покликаючись на те, що під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000237 від 13.02.2024 на момент винесення постанови не встановлено доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_3 завдано фізичної, майнової чи моральної шкоди, що в свою чергу, на думку прокурора, свідчить про відсутність фактичних умов визнання його потерпілим.

Загальною ознакою об`єктивної сторони кримінальних правопорушень, передбачених нормами ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 367 КК України, виступає істотна шкода, яка перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з кримінально-протиправним діянням.

Таким чином, кримінальні правопорушення, досудове розслідування щодо вчинення яких проводиться у кримінальному провадженні №0000237 від 13.02.2024, являють собою злочини з матеріальним складом.

Злочин з матеріальним складом є закінченим тільки при настанні суспільно небезпечних наслідків визначених як обов`язкових ознак того чи іншого злочину.

Роль потерпілого в кримінальному процесі вважається активною, адже передбачає здійснення особою певних дій, спрямованих на захист своїх прав та законних інтересів.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

На сьогодні досудове розслідування триває. З метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин згаданого кримінального провадження, надання їм належної правової оцінки та забезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень у розумні та/або передбаченні КПК України строки, з метою виконання завдань кримінального провадження проводяться необхідні слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України, лише за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

В оскаржуваній постанові прокурора від 09.09.2025 про відмову у визнанні потерпілим аргументованих та таких, що враховували б всі аспекти кримінального провадження, підстав відмови у визнані особи потерпілим не наведено.

З матеріалів скарги та матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_3 є заявником в межах даного кримінального провадження, відомості до ЄРДР внесені саме на підставі його заяви про можливе вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367, ч. 3 ст. 382, ч.1 ст. 396 КК України.

Сама лише ця обставина є підставою, відповідно до ст. 55 КПК України, для визнання особи потерпілим.

Крім того, заподіяння шкоди потерпілому можливо встановити під час здійснення досудового розслідування, а тому відсутні будь-які правові підстави для відмови заявнику в залученні його до кримінального провадження в якості потерпілого.

Таким чином, в розумінні приписів кримінального процесуального законодавства України, ОСОБА_3 є особою, якій вчиненням кримінальних правопорушень завдано шкоду.

Враховуючи викладене вище, керуючись загальними засадами кримінального провадження, з метою виконання його завдань в рамках належної правової процедури, слідчий суддя прийшов до висновку, що постанова прокурора від 09.09.2025 про відмову у задоволенні клопотання є необґрунтованою, а відтак підлягає скасуванню, а скарга заявника підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 22, 26, 110, 243, 244, 284, 303 - 307, 376 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Скаргу задоволити.

Постанову прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань обласної прокуратури ОСОБА_4 від 09.09.2025 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000237 від 13.02.2024, за ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367, ч. 3 ст. 382, ч.1 ст. 396 КК України - скасувати.

Зобов`язати прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань обласної прокуратури ОСОБА_4 повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000237 від 13.02.2024.

Матеріли кримінального провадження №0000237 від 13.02.2024 повернути для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 06.10.2025 о 10:45.

Слідчий суддя ОСОБА_1