Провадження № 1-кс/344/8168/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області

ОСОБА_1 , з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого слідчого відділу Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження № 0001941 від 21.11.2025, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий слідчого відділу Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_8 , звернувся до суду із вказаним клопотанням в обґрунтування якого посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 21 листопада 2025 року близько 16 год. 00 хв., ОСОБА_5 знаходився в палаті № 9 Івано-Франківського обласного центру профілактики ВІЛ-інфекції та боротьби зі СНІДом, що розташований по вул. Сагайдачного, 66, в м. Івано-Франківську, звідки був виписаний 21.11.2025 року за порушення режиму, де в цей час зберігав при собі заздалегідь заготовлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень у вигляді предмету, ззовні схожого на пістолет. У цей час, у вищевказаній палаті перебували ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Надалі, перебуваючи у вищевказаному місці між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 виник словесний конфлікт, у ході якого в ОСОБА_5 виник неправомірний умисел на вчинення хуліганських дій по відношенню до ОСОБА_9 . В подальшому, ОСОБА_5 , приводячи свій неправомірний умисел на вчинення хуліганських дій у виконання, використовуючи малозначний привід у вигляді попереднього словесного конфлікту, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно та усвідомлюючи, що перебуває в громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок, проявляючи вседозволеність та явну неповагу до встановлених в суспільстві правил і норм поведінки, в присутності сторонніх осіб, діючи з особливою зухвалістю, утримуючи у свої правій руці заздалегідь заготовлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень, а саме предмет, зовні схожий на пістолет та здійснив із нього декілька пострілів у потерпілого ОСОБА_9 , який у той час перебував на своєму ліжку. Продовжуючи свої неправомірні дії, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, проявляючи свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві під час перебування в громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі, бажаючи самоствердитися за рахунок приниження інших осіб, усвідомлюючи, що він перебуває у громадському місці, з хуліганських спонукань, в присутності сторонніх осіб, з особливою зухвалістю здійснив один постріл з предмету зовні схожого на пістолет у потерпілого ОСОБА_9 . Надалі, продовжуючи свої неправомірні дії, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, підійшов до потерпілого ОСОБА_9 та з особливою зухвалістю наніс останньому один цілеспрямований удар рукояткою предмету зовні схожого на пістолет, який утримував у правій руці, в ділянку голови потерпілого ОСОБА_9 . Хуліганські дії ОСОБА_9 , носили явно виражений характер, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, порушували суспільні відносини, які забезпечують нормальні умови життя людей у різних сферах суспільної діяльності, спокійний відпочинок і дотримання правил поведінки в побуті, безпечний громадський порядок, охорону здоров`я, честі та гідності людини, в результаті чого потерпілому ОСОБА_9 заподіяно тілесні ушкодження.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Калуга, Російської Федерації, житель АДРЕСА_1 , росіянин, громадянин України, не працевлаштований, неодружений, депутатом та адвокатом не являється, на утриманні дітей немає, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимий.

21 листопада 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

22 листопада 2025 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме відомостями які містяться, в протоколі огляду місця події, протоколах допиту потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, а також іншими доказами в їх сукупності, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ст. 12 КК України, злочин передбачений ч. 4 ст. 296 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відноситься до тяжкого злочину, за вчинення якого, відповідно до ч. 4 ст. 296 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Можливість підозрюваного ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування чи суду зумовлюється тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинений злочин, може намагатись уникнути покарання. Можливість підозрюваного ОСОБА_5 незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що підозрюваному відомі їх контактні дані. Можливість підозрюваного ОСОБА_5 вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується тим, що у останнього відсутні міцні соціальні зв`язки, він не працевлаштований та джерело його доходів невідоме, а також у минулому підозрюваний притягався до кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, а також вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, та те, що ОСОБА_5 усвідомлюючи тяжкість покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, орган досудового розслідування приходить до висновку про необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки уникнути вищевказаних ризиків шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо, так як вони не зможуть запобігти вищевказаним ризикам.

Зазначені вище обставини, тяжкість інкримінованого злочину, дають підстави вважати про те, що застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти заявленим ризикам та дієвості кримінального провадження. Тому просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення застави.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, просила суд клопотання задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він перебував у лікарняній палаті де потерпілий почав до нього чіплятися та домагатися його, вдарив його у вухо та бік. Йому були неприємні такі дії потерпілого, і в ході конфлікту він вистрелив у нього з пістолета, який призначений для відстрілу пластикових куль та був придбаний ним у інтернеті. Також пояснив що, він є внутрішньо переміщеною особою, проживає у АДРЕСА_1 , при церкві, де його безкоштовно годують, здійснює волонтерську діяльність. Коштів на внесення застави у нього, чи інших осіб немає, він отримує соціальну допомогу від держави, в нього є 6300 грн., які він отримує як ВПО. Шкодує про вчинене, бажає примиритися із потерпілим та відшкодувати йому завдану шкоду. Просив суд обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просив суд враховувати особу підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, визнання ним вини та щире каяття. Тому, просив суд застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя зазначає наступне.

З матеріалів клопотання встановлено, що Слідчим відділом Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0001941 від 21.11.2025, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

21 листопада 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

22 листопада 2025 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме відомостями які містяться, в протоколі огляду місця події, протоколах допиту потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, а також іншими доказами в їх сукупності, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою, як винятковий запобіжний захід, може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 12 КК України, злочин передбачений ч. 4 ст. 296 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відноситься до тяжкого злочину, за вчинення якого, відповідно до ч. 4 ст. 296 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вбачається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик - це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність встановлених на досудовому розслідуванні ризиків, передбачених у п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 слідчий суддя виходить з того, що сукупність матеріалів доданих до клопотання, на даній стадії розслідування, є достатньою для того щоб прийти до висновку про обґрунтованість підозри.

Така позиція випливає й із практики Європейського суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Визначаючи вид запобіжного заходу який слід застосувати до підозрюваного, слідчий суддя виходить з того, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не зможе в повній мірі запобігти наведеним ризикам, а відтак не буде здатним забезпечити дієвість даного кримінального провадження. Щодо такого запобіжного заходу як домашні арешт, то слідчий суддя враховує, що підозрюваний є внутрішньо переміщеною особою, не має сталих соціальних зв`язків, постійного місця роботи, тобто такий запобіжний захід також є недоцільним.

Також слідчим суддею, встановлено, що підозрюваний не має коштів на внесення застави, а також відсутні інші особи, які б могли внести заставу за підозрюваного, що виключає можливість у застосуванні такого запобіжного заходу.

Тому, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення, а також тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні у вчиненні якого він підозрюється, вважаю, що до підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів та вчинене із застосуванням насильства. Також, як встановлено слідчим суддею, у підозрюваного немає коштів на внесення застави, а також відсутні інші особи, які б могли внести заставу за підозрюваного. Тому, слідчий суддя вважає, що в даному конкретному випадку відсутні підстави для визначення альтернативного запобіжного заходу - застави.

Згідно з матеріалами клопотання підозрюваний ОСОБА_5 був затриманий 21.11.2025, а підозра йому вручена - 22.11.2025, тобто строк досудового розслідування даного кримінального провадження закінчується 22.01.2026. Тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід застосувати на строк 60 днів, а саме до 19.01.2026 року включно, а строки тримання під вартою підозрюваного належить обчислювати з 21.11.2025.

На підставі ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування на строк 60 днів, а саме до 19 січня 2026 року включно, без визначення застави.

Строки тримання під вартою підозрюваного належить обчислювати з дати затримання, а саме 21.11.2025.

Взяти підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під варту в залі суду, а тримання під вартою підозрюваного здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_13