Номер провадження:1-кс/521/3660/25
УХВАЛА

Іменем України

17 жовтня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Хаджибейського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Хаджибейської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001415 від 06.10.2025 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП №1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді із клопотанням погодженим з прокурором, в якому просила накласти арешт на грошові кошти номіналом 1000 грн. у кількості 3 купюри серії та номеру ВУ0753230, ЄП0872555, ГР5243070, що поміщено до сейф пакету № RIC2011926, із забороною відчуження, користування та розпорядження вилученим майном.

В обґрунтування поданого клопотання стороною кримінального провадження зазначено, що у провадженні СВ ВП №1 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області знаходиться кримінальне провадження №0001415 від 06.10.2025 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.10.2025 надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно того, що 04.10.2025 за її місцем мешкання з гаманця, який лежав у сумці чорного кольору, невстановлена особа, діючи таємно, в умовах воєнного стану, викрала грошові кошти у розмірі 20 000 грн., з банківської карти «ПриватБанк», чим спричинила матеріальний збиток у сумі 20 000 грн.

У ході слідства у вказаному кримінальному провадженні допитано в якості потерпілої ОСОБА_5 , яка повідомила, що 04.10.2025 за її місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , прийшов колишній чоловік ОСОБА_6 , який зайшов з дозволу їхнього малолітнього сина ОСОБА_7 до вказаної квартири та викрав грошові кошти у сумі 20000 грн. з банківської карти, до якої доступу у користуванні не мав, та приналежить ОСОБА_5 .

Надалі, 06.10.2025 у період з 19 год. 21 хв. по 19 год. 28 хв. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , добровільно видав грошові кошти номіналом 1000 грн. у кількості 3 купюри серії та номеру ВУ0753230, ЄП0872555, ГР5243070, поміщено до сейф пакету№ RIC2011926. Звідки та яким чим у нього опинилися грошові кошти, останній повідомити відмовився.

06.10.2025 слідчим винесено постанову про визнання речовим доказом, та долучено до матеріалів кримінального провадження.

З огляду на ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З огляду на викладене, обґрунтуванням та метою накладення арешту, є те що органом досудового розслідування з метою дієвості кримінального закону, повноти та всебічного проведення досудового розслідування у розумні строки даного кримінального провадження, планується огляд речового доказу, та з метою подальшого повернення потерпілій, тому є обґрунтована необхідність у накладенні арешту на вказане майно.

Слідчий в судове засідання по розгляду вказаного клопотання не з`явився.

Розглянувши клопотання, вивчивши надані до клопотання матеріали, вважаю необхідним клопотання задовольнити, з наступних підстав.

Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що на теперішній час грошові кошти номіналом 1000 грн. у кількості 3 купюри серії та номеру ВУ0753230, ЄП0872555, ГР5243070, що поміщено до сейф пакету№ RIC2011926, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, тобто є доказом кримінального правопорушення, та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий суддя з огляду на конкретні обставини справи та враховуючи що необхідно виконати ряд слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне розслідування всіх обставин кримінального правопорушення, вважає наявними підстави для накладення арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів, оскільки доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики зникнення, втрати речових доказів.

Також слідчий суддя вважає, що в даному випадку таке обмеження права власності є розумним та співмірним завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 131-132, 170-173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

Клопотання слідчого СВ ВП №1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Хаджибейської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001415 від 06.10.2025 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти номіналом 1000 грн. у кількості 3 купюри серії та номеру ВУ0753230, ЄП0872555, ГР5243070, що поміщено до сейф пакету № RIC2011926..

Заборонити розпоряджатись, користуватись та відчужувати майно на яке накладено арешт.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1