Провадження № 1-кп/932/1665/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про продовження строку запобіжного заходу

10 листопада 2025 року Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0012727 від 29.10.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Носівка, Чернігівської області, освіта середня, не одруженого, неповнолітніх дітей не має, не судимого, гранатометника 1 штурмового відділення 3 штурмового взводу 1 штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , військове звання солдат, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.5 ст.407 КК України, про продовження строку запобіжного заходу,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд суду з Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0012727 від 29.10.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.5 ст.407 КК України.

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призивом під час мобілізації, 23 лютого 2024 року, діючи умисно, в умовах воєнного стану, через несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, не з`явився вчасно на службу до місця дислокації підрозділу у АДРЕСА_2 та ухилявся від несення обов`язків військової служби, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби до 12 жовтня 2024 року, доки самостійно не з`явився до військової частини НОМЕР_2 , де повідомив про намір далі проходити військову службу та тим самим припинив триваюче кримінальне правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Дніпра до ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком дії до 13.11.2025.

В підготовчому судовому засіданні у зв`язку зі спливом запобіжного заходу прокурором заявлено клопотання про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів. Обгрунтовуючи клопотання, прокурор посилається на продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які, на думку прокурора, є суттєвими і викликають необхідність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою. В якості аргументів наводить тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, суворість передбаченого законом покарання, визначеного санкцією ч.5 ст. 407 КК України від 5 до 10 років позбавлення волі, що може спонукати його до переховування від суду та здійснення незаконного впливу на свідків, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, так як, знаходячись на волі, обвинувачений ОСОБА_5 може самостійно або через інших осіб вжити заходів до знищення документів, що мають значення для кримінального провадження, або умисно вчинити самокалічення, симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи, чи вчинити інші кримінальні правопорушення. Вважаючи, що жоден із інших, більш м`яких запобіжних заходів, не здатний забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого і усунути існуючі ризики, прокурор просить суд його клопотання задовольнити та продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Обвинувачений і його захисник проти задоволення клопотання не заперечували, разом з тим, як альтернативу запобіжному заходу у виді тримання під вартою, захисник просив застосувати обвинуваченому ОСОБА_5 заставу у раніше визначеному слідчим суддею розмірі.

Вислухавши думки сторін та надавши оцінку обставинам, які підлягають з`ясуванню під час вирішення питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд дійшов таких висновків.

За змістом ст.ст. 176-178 КПК України, запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого з метою запобігання забезпечення виконання цією особою покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризиків, передбачених цими нормами.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Порядок продовження строку тримання під вартою регулюється статтею 199 КПК України, згідно положень якої прокурор, звертаючись до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою, має навести і довести перед судом, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові, які виправдовують тримання під вартою.

Згідно ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд, додержуючись правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу, за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Вирішуючи вказане питання, суд відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, чи є наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на які вказує прокурор, чи доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Аналізуючи наведені прокурором ризики, суд з огляду на характер вчиненого кримінального правопорушення, його тяжкість та суворість передбаченого законом покарання, вважає обгрунтованим лише ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, який полягає у можливому переховуванні обвинуваченого від суду, на що небезпідставно вказує і той факт, що під час досудового розслідування він вже оголошувався у розшук. Отже, ризик, передбачений пунктом 1 ч.1 ст.177 КПК України, є існуючим і доведеним, оскільки є підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе переховуватися від суду, усвідомлюючи наслідки в разі визнання його винним у вчинені кримінального правопорушення.

Разом з тим, ризики, передбачені пунктами 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на які у своєму клопотанні посилається прокурор, належного і достатнього обгрунтування не містять, тому вважати їх доведеними суд не може.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Оцінюючи наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою обвинуваченого, суд виходить з характеру та обставин кримінального провадження, мотивів його вчинення, тяжкості покарання, яке загрожує обвинуваченому в разі доведення його вини, безперечно існуючий суспільний інтерес до даного кримінального провадження, і вважає за доцільне продовжити йому запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти.

Приймаючи таке рішення, суд враховує і положення ч. 7 ст. 176 КПК України, згідно якої під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою. Недоведеність прокурором ризиків, передбачених пунктами 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК, на прийняття судом рішення про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не впливає.

Продовжуючи обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, суд вважає за можливе з огляду на особу обвинуваченого, його майновий стан, розмір застави, визначений йому ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Дніпра від 13.10.2025 у виді 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, залишити тим же.

Обставин, які б давали суду підстави вважати достатнім застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, судом не встановлено.

Керуючись ст.ст.314-316, 176-178, 183, 197, 199 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою- задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому за ч.5 ст.407 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 на 60 днів, по 08 січня 2025 року включно, з можливістю внесення застави в розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн 00 коп.

При внесенні визначеного розміру застави ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, відповідно до ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні з приводу обставин кримінального правопорушення.

Строк дії обов`язків у разі внесення застави визначити два місяці з дня її внесення.

Застава у визначеному судом розмірі може бути внесена обвинуваченим або заставодавцем у будь-який момент протягом строку дії ухвали про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити, що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення і може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особою, яка тримається під вартою, з моменту отримання копії ухвали.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити начальнику Держаної Установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» для виконання.

Підготовче судове засідання продовжити 08 грудня 2025 о 14.30 год.

Резолютивна частина ухвали проголошена 10 листопада 2025 року, повний текст ухвали оголошено 11 листопада 2025 о 08.10 год.

Суддя ОСОБА_1