справа № 179/1452/25
провадження № 1-кп/179/41/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року с-ще Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру - ОСОБА_4 ,

законного представника особи, відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000035 від 09.08.2025 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт.Магдалинівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, з незакінченою вищою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

за вчинення суспільно небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України,

УСТАНОВИВ:

06 серпня 2025 року, о 09 годині 15 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні магазину «ЄВА», розташованого на вул.Центральна, 18, с-ща Магдалинівка Самарівського району Дніпропетровської області, проявляючи хвацькість, безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, ігноруючи існуючі норми поведінки, що супроводжувалися особливою зухвалістю, не реагуючи на заклики та активні дії працівників та відвідувачів магазину припинити протиправні дії, почав хапати ОСОБА_7 за руки та тулуб, без категоричної згоди останньої та силомиць намагався здійснити поцілунок в обличчя, чим спричинив їй фізичний біль і не спричинив тілесних ушкоджень.

Продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_4 , діючи з особливою зухвалістю, ігноруючи існуючі у суспільстві норми та правила поведінки, перебуваючи в приміщенні магазину «ЄВА», розташованого на вул.Центральна, 18, с-ща Магдалинівка Самарівського району Дніпропетровської області, грубо порушуючи громадський порядок із застосуванням фізичної сили, продовжуючи не реагувати на заклики та активні дії працівників та відвідувачів магазину, а також працівників поліції, намагався проникнути до підсобного приміщення, в якому сховалася ОСОБА_7 , після припинення їй фізичного болю.

В результаті своїх протиправних хуліганській дій ОСОБА_4 тимчасово припинив нормальну діяльність магазину «ЄВА», розташованого на вул.Центральна, 18 с-ща Магдалинівка Самарівського району Дніпропетровської області, так як працівники та відвідувачі магазину були задіяні в припиненні протиправних дій ОСОБА_4 .

Суспільно небезпечні дії ОСОБА_4 , які виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю, підпадають під ознаки суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.296 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав заявлене клопотання та просив застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, клопотання підтримує в повному обсязі.

ОСОБА_4 в суді визнав, що 06 серпня 2025 року, перебуваючи у магазині «Єва» він намагався поцілувати потерпілу, однак фізичного болю він їй не намагався спричинити та у нього не було наміру порушувати громадський порядок. Магазин «Єва» він відвідував неодноразово та у нього склалося враження, що потерпіла відноситься до нього приязно і він хотів її поцілувати. Тільки він нахилився до потерпілої, появилися люди, які його почали відтягувати. Він автоматично схопив за руку потерпілу, жодного фізичного болю він їй не спричинив. Після того, як відбулася ця ситуація біля каси, він стукав у двері кімнати, де була потерпіла, щоб об`яснитися та вибачитися. З потерпілою він раніше не був знайомий та не спілкувався. Заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що після цього випадку він пройшов лікування та на теперішній час не становить загрози ані потерпілій, ані суспільству.

Законний представник особи, відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 суду пояснив, що психічні розлади у сина появилися після служби в АТО, де у нього була невелика контузія. Після цього він проходив лікування. Просив взяти до уваги, що ОСОБА_4 пройшов лікування та був виписаний.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора, однак просив призначити амбулаторне лікування.

Розглядаючи вказане клопотання, суд виходить із положень ст. ст. 93,94 КК України, ст.512, 513 КПК України, роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові №7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування».

Статтею 513 КПК України імперативно передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме.

Вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння за вищенаведених обставин повністю підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні належних та допустимих доказів, зібраних під час досудового розслідування.

З протоколу прийняття заяви про вченене кримінальне правопорушення від 08.08.2025 вбачається, що ОСОБА_7 звернулася до органу досудового рослідування з заявою, в якій просила прийняти міри реагування до невідомого чоловіка, котрий 06.08.2025 близько 09 год.15 хв., на її робочому місці в приміщенні магазиу «Єва» в с-щі Магдалинівка по вул.Центральній, 18, вчиняв відносно неї фізичне насильство, яке виразилося у намаганні її поцілувати, що в результаті завдало їй фізичного та морального болю.

Із витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000035 від 09.08.2025 вбачається, що на підставі заяви ОСОБА_7 09.08.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинене кримінальне правопорушення.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 11.08.2025 з фототаблицею, місцем події є приміщення магазину «Єва», розташоване за адресою: вул.Центральна, 18, с-ще Магдалинівка Самарівського району Дніпропетровської області. В ході огляду приміщення магазину та службової кімнати зафіксовано, що обстановка не порушена, слідів РБК та інших слідів не виявлено. Під час огляду також встановлено, що у приміщенні магазину «ЄВА» на верхній частині поблизу стелі встановлені камери відеоспостереження в кількості 10 штук, які під`єднані до системи відеоспостереження «НIKVISION», яка розташована в службовій кімнаті.

Відповідно до протоколу зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису в порядку ст. 245-1 КПК України від 14.08.2025, дізнавачем були переглянуті та вилучені відеозаписи з камер відео спостереження в приміщенні магазину «ЄВА» за адресою вул.Центральна, 18, с-ще Магдалинівка.

Відповідно до протоколу від 14.08.2025, дізнавачем оглянуто відеозапис з камер відео спостереження магазину «ЄВА» під назвою «А01_5951», та встановлено, що на відеозапису знаходиться ОСОБА_4 . На 09 год. 14 хв.43 сек. ОСОБА_4 підходить до ОСОБА_7 та починає обома руками здавлювати останню за шию, та плечі. На 09 год.14 хв.49 сек. ОСОБА_4 продовжує тримати ОСОБА_7 обома руками, та намагається поцілувати ОСОБА_7 . На 09 год.14 хв.54 сек. ОСОБА_4 продовжує тримати ОСОБА_7 обома руками, та його намагаються відтягнути працівники магазину «Єва». На 09 год. 06 сек. ОСОБА_4 продовжує тримати ОСОБА_7 обома руками в районі живота, та вони переходять до вхідних дверей магазину, в цей час відбуваються спроби звільнити ОСОБА_7 .

Відповідно до заяви від 08.08.2025 потерпіла ОСОБА_7 в порядку ст.93 КПК України надала слідчому диск із п`ятьма відеофайлами, котрі були відзняти на її мобільний телефон щодо неправомірної поведінки ОСОБА_4 .

Відповідно до протоколу огляду від 12.08.2025 з фототаблицею, слідчим у присутності понятих оглянуто відеофайли, записані на CD-диск «НР», який добровільно надала ОСОБА_7 , де при відкритті з`являються відеозаписи з відеокамери мобільного телефону, на яких зафіксовано, як ОСОБА_4 стукав у двері та намагався зайти до службового приміщення магазину «Єва», де перебувала ОСОБА_7 , а також та всіляко чіплявся до ОСОБА_7 , намагався її поцілувати, застосувавши фізичну силу обіймав останню без її згоди.

При дослідженні вищезазначених відеозаписів з камер відеопостереження та мобільного телефону потерпілої в судовому засіданні, ОСОБА_4 підтвердив, що на відеозаписах зафіксований саме він.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 375-к від 26.08.2025, складеного за результатами проведення судово-психіатричної експертизи, ОСОБА_4 в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, виявляв і в теперішній час виявляє психічний розлад у формі шизофренії параноїдної. Зазначений психічний розлад позбавляв ОСОБА_4 можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння. За своїм психічним станом ОСОБА_4 у теперішній час також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними. За своїм психічним станом відповідно до ст.92 КК України потребує застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги.

У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність висновку лікарів-психіатрів, оскільки висновок складений з дотриманням процесуального порядку, компетентними особами, які наділені спеціальними знаннями в області психіатрії.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду клопотання підтверджено факт та обставини вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, а саме грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Статтями 511, 512 КПК України передбачено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру закінчується закриттям кримінального провадження або складенням клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру. Судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні.

Згідно зі ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння. Види примусових заходів медичного характеру визначені ст. 94 КК України.

Зокрема, відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру:

1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку;

2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом;

3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом;

4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

У відповідності з вимогами ч.2 ст.513 КПК України визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового провадження, врахувавши характер психічного захворювання, тяжкість вчиненого суспільно-небезпечного діяння, вважає необхідним застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

При цьому суд вважає неможливим застосувати до ОСОБА_4 примусовий захід медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, оскільки такий застосовується у разі, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

В той же час, відповідно до наведеного вище висновку судово-психіатричного експерта №375-к від 26.08.2025, ОСОБА_4 за своїм психічним станом, відповідно до ст. 92 КК України, потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 19, 93, 94 КК України, ст. ст. 370- 372, 395, 512, 513 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Речові докази: два DVD-R диски з відеозаписами - зберігати в матеріалах вказаного кримінального провадження.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвалу може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1