Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/3228/24
Провадження № 1-кп/490/475/2025
У Х В А Л А

«16» вересня 2025 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

його представника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Чернігові, є українцем, громадянином України, не є одруженим, неповнолітніх дітей не має, здобув неповну вищу освіту, здійснює ремонт побутової техніки, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не вчиняв злочинів та не судився

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

1. ОСОБА_4 звинувачено у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 186 Кримінального Кодексу України.

2. По справі проведений судовий розгляд, судові дебати, обвинувачена висловила останнє слово та суд пішов до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

3. Під час винесення вироку у нарадчій кімнаті з`ясувалось, що обраний судом за згодою сторін порядок дослідження обставин кримінального провадження (в порядку, що передбачений частиною 3 статті 349 Кримінального Процесуального Кодексу України) не дозволяє призначити обвинуваченому покарання відповідно до вимог діючого законодавства.

Так, відповідно до пункту 20 Постанови № 14 від 23 грудня 2005 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»

При призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Проте, наразі матеріали кримінального провадження не містять відомостей, які дозволяють вирішити питання про наявність/відсутність вини осіб, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження (зокрема водіїв інших транспортних засобів та самого пішохода), а за такого належним чином визначити характер (сутнісні елементи, але не тільки формальну згадку) допущених обвинуваченим порушень Прави Дорожнього Руху.

Таке не дозволяє призначити обвинуваченому справедливе покарання, яке буде домірним скоєному.

4. Діючим Кримінально-процесуальним законодавством порядок дій суду у такому випадку не є врегульованим, через що відповідно до частини 6 статті 9 КПК України суд виходе з загальних засад кримінального провадження, що визначені у статті 7 цього Кодексу.

4.1. Оскільки призначення покарання, яке не є домірним скоєному, суперечить суті права, суд вважає за необхідне, не ухвалюючи вирок по суті справи, діяти в силу засади законності за правилами застосування аналогічного кримінально-процесуального закону.

При цьому ситуацією, що є аналогічною той, яка склалась в процесі, суд вважає ситуацію, яка складається під час проголошення обвинуваченим останнього слова, адже під час останнього слова обвинуваченого, так само, як й під час наради суддів, сторони не мають можливості подавати докази, сторони не мають право ставити запитання та обмінюватись міркуваннями із приводу обставин справи та ходу судового розгляду.

Відповідно до частини 4 статті 365 КПК України, яка регулює проголошення останнього слова обвинуваченого, у випадку, коли за наслідками останнього слова ухвалення вироку не є можливим, суд відновлює з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірку їх доказами.

4.2. В цьому випадку таке відновлення не порушить прав сторін у справі.

За такого суд вважає за необхідне відновити з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірку їх доказами.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 365 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відновити з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального Кодексу України - та перевірку їх доказами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя = ОСОБА_8 =