Справа № 571/3510/25
Провадження № 1-кс/571/487/2025
УХВАЛА

іменем України

15 грудня 2025 року селище Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області, в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного-адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника слідчого відділення відділення поліції №2 Сарненського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000290 від 13.12.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Будимля Дубровицького району Рівненської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, одруженого, на утриманні 4 неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

в с т а н о в и в:

Заступник начальника слідчого відділення відділення поліції №2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_7 (далі слідчий), за погодженням із прокурором Рокитнівського відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_3 (далі прокурор), звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, з визначенням розміру застави.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що у провадженні СВ відділення поліції № 2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000290 від 13.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 достовірно знаючи, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, в Україні введено воєнний стан та, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на період дії правового режиму воєнного стану, чоловікам - громадянам України віком від 18 до 60 років, а також жінкам - військовозобов`язаним обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», за попередньою змовою групою осіб із невстановленими в ході досудового розслідування особами, в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, переслідуючи корисливий мотив і мету, направлену на отримання грошової винагороди, організували та сприяли у незаконному перетині через державний кордон України громадянина України призовного віку, а саме: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за грошову винагороду.

Так, в грудні 2025 року, точної дати досудовим розслідування не встановлено, невстановлена особа під час особистого спілкування з ОСОБА_8 , який мав намір незаконно перетнути державний кордон України поза пунктами пропуску, пообіцяла організувати та сприяти його переправлення через державний кордон України за грошову винагороду в розмірі 10000 доларів США.

В подальшому, 13.12.2025 близько 06.00 години невстановлена досудовим розслідуванням особа на власному невстановленому автомобілі транспортувала

ОСОБА_8 із м. Київ до с. Карпилівка Сарненського району Рівненської області та надала вказівки щодо подальшого руху до прикордонної території з метою незаконного переправлення його через державний кордон України .

В подальшому, ОСОБА_5 13.12.2025 близько 14.00 год., діючи за попередньою змовою із невстановленими досудовим розслідуванням особами, отримавши від цих же осіб вказівку в ході телефонної розмови, з корисливих мотивів, шляхом усунення перешкод та об`їзду контрольно-пропускних пунктів, які розташовані на напрямку руху, використовуючи мотоцикл марки «Loncin», біло-чорного кольору, без реєстраційних номерів, номер рами НОМЕР_1 , прибув до лісового масиву поблизу села Карпилівка Сарненського району, Рівненської області. Реалізуючи свій злочинний намір до кінця, ОСОБА_5 забрав ОСОБА_8 , з яким розпочав рух лісовою дорогою до прикордонної території на вище зазначеному транспортному засобі.

Під час руху, 13.12.2025 близько 15.30 години неподалік с. Будимля Сарненського району Рівненської області до ОСОБА_8 під`їхали двоє невідомих чоловіків на невстановленому мотоциклі, яким він передав грошові кошти в сумі 10 000 доларів США за організацію незаконного переправлення його через державний кордон України.

При цьому, дії ОСОБА_5 полягали у сприянні порадами, вказівками, наданні послуг з перевезення з с. Карпилівка до с. Старе Село, Сарненського району, Рівненської області, за що останній мав отримати 200 доларів США.

У подальшому, 13.12.2025 приблизно о 18 год. 15 хв. ОСОБА_5 та ОСОБА_8 були зупинені в лісовому масиві поблизу с. Старе Село Сарненського району Рівненської області працівниками правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме сприянні порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод в незаконному переправленні особи через державний кордон України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

На підставі зібраних матеріалів, 14.12.2025 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами та доказами.

Слідчий вказує на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме:

- може переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України);

- може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п.2 ч.1 ст.177 КПК України);

- може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України);

- може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п.4 ч.1 ст.177 КПК України);

- може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (п.5 ч.1 ст.177 КПК України).

Обставини, що свідчать про можливість настання ризиків слідчий вказує наступне.

Враховуючи тяжкість покарання за кримінальне правопорушення (тяжкий злочин), у вчинені якого підозрюється ОСОБА_5 , а також те, що підозрюваний має можливість вільно пересуватись та виїхати за межі України, крім того через свої знайомства і проживання в прикордонній зоні самостійно матиме змогу незаконно перетнути кордон України в місці, куди він спільно з невстановленими в ході досудового розслідування особами доставив ОСОБА_8 для його подальшого незаконного переправлення до республіки Білорусь, ОСОБА_5 може переховуватись з метою уникнення відповідальності. Тому застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним для того, щоб запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання ним покладених на нього обов`язків.

Оскільки на даний час не встановлено місце знаходження грошових коштів в сумі 10000,00 доларів США, які мають істотне значення, як речові докази для встановлення всіх обставин вказаного кримінального правопорушення, що дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 чи інші невстановлені особи (його спільники), які спільно з останнім вчинили вказаний злочин, можуть їх знищити, сховати або спотворити.

Також, ОСОБА_5 перебуваючи на волі, з метою ухилення від відповідальності за вчинення тяжкого злочину, може незаконно впливати на свідка у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_8 , який в подальшому може змінити свої показання, що є підставою шляхом умовлянь та погроз незаконно впливати на вказану особу з метою зміни останнім своїх показань та покращення свого становища.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом не прибуття та несвоєчасного прибуття на виклики слідчого для проведення слідчих дій, що в подальшому може позбавити орган досудового розслідування можливості забезпечити розслідування кримінального провадження та завершення провадження у розумні строки встановлені чинним КПК України.

Оскільки ОСОБА_5 вчинив злочин, пов`язаний із незаконним переправленням через Державний кордон України, маючи при цьому відповідні знайомства та злочинні зв`язки (є очевидним той факт, що ОСОБА_8 передав гроші особі, яка орієнтується на місцевості та лісових дорогах, тобто є місцевим жителем), й надалі може незаконно переправляти осіб до республіки Білорусі, а отже перебуваючи на волі останній може продовжувати вчиняти аналогічні правопорушення.

Просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів та визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240,00 гривень.

Під час судового розгляду слідчий з групи слідчих ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримали, посилаючись на обставини викладені у ньому та зазначили, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні зазначеного злочину, а інші менш суворі запобіжні заходи не забезпечать можливості уникнення ризиків, наведених у клопотанні. Просили клопотання задовольнити та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 повідомив суду, що частково визнає свою провину. Спочатку не знав, чому невідомий з Києва їде в ОСОБА_9 , говорили, що в гості. По дорозі стало відомо, що хоче виїхати за кордон. За те, що він підвіз свідка до ОСОБА_10 йому мали заплатити 200 доларів США. Про 10 000 доларів США він нічого не знає та не бачив, хто забирав такі гроші. В той час, він відійшов у сторону по потребі. Просив не застосовувати до нього такого запобіжного заходу.

Захисник підозрюваного-адвокат ОСОБА_6 зазначив, що наведені у клопотанні ризики ґрунтуються на припущеннях. Підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Підозрюваний працює, з дружиною та дітьми, четверо з яких є неповнолітні, постійно проживає в селі та нікуди ніколи не виїжджав, що вказує на місці соціальні зв`язки. Вважає, що більш м`який запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного. Просить відмовити у клопотанні слідчого та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали клопотання, суд прийшов до наступного висновку.

Встановлено, що у провадженні слідчого відділення відділення поліції №2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000290 від 13.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

14 грудня 2025 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини справи.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

При вирішенні клопотання суд приймає до уваги, що підозрюваний проживає у районі, який межує з республікою Білорусь, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення пов`язаного з незаконним переправленням осіб за кордон, що кримінальне правопорушення вчинено групою осіб та з корисливих мотивів.

Суд погоджується з доводами прокурора, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину, що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України»).

Разом з тим, сама по собі тяжкість кримінальних правопорушень не може бути підставою для тримання особи під вартою, що слідує із усталеної практики Європейського суду з прав людини. Оцінка ризику переховування від органів досудового розслідування та суду має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику, або вказати, що втеча маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватись в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення Бакчиєв проти Молдови).

Також суд вважає, що існує ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідка ОСОБА_8 з метою ухилення від відповідальності за вчинення тяжкого злочину. Даний ризик є актуальним з огляду на положення ст.23 КПК України, оскільки суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, тобто до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Поряд з цим, в матеріалах клопотання відсутні докази у підтвердження того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. На думку суду, вказані ризики ґрунтуються на припущеннях.

Під час розгляду клопотання встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання, проживає разом із своєю сім`єю (дружиною та дітьми) в АДРЕСА_1 , за місцем проживання характеризується позитивно, користується авторитетом серед односельчан, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.

На переконання суду, стороною обвинувачення не наведено переконливих доказів у підтвердження того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

За таких обставин суд вважає, що процесуальна поведінка підозрюваного ОСОБА_5 може бути дотримана із застосуванням до нього менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Відповідно ст.181 КПК України, домашній арешт полягає у забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Суд вважає, що забезпечити належну поведінку підозрюваного можливо шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, а в разі недотримання ним умов такого запобіжного заходу, орган досудового розслідування не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обгрунтування клопотання.

Зважаючи на обставини, встановлені у судовому засіданні, вагомість наявних доказів, що вказують на обґрунтовану підозру вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує у разі визнання його винуватим, даних про особу підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявності постійного місця проживання, обставин досудового розслідування, та беручи до уваги мету і підстави застосування запобіжних заходів, що передбачені ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням декількох обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст.176-178,181,184,193,194,196,309 КПК України,

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання заступника начальника слідчого відділення відділення поліції №2 Сарненського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк два місяці, до 15 лютого 2026 року, з покладенням на підозрюваного обов`язків:

-цілодобово не відлучатися з місця постійного проживання: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора;

-прибувати за викликом до слідчого, прокурора;

-повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання, роботи;

-утриматися від спілкування із свідком ОСОБА_8 ;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну.

Ухвала діє до 15 лютого 2026 року включно.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворіший запобіжний захід.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покладається на слідчого у провадженні якого перебуває дане кримінальне правадження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено о 12.30 год. 16.12.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1