Справа № 352/2220/25
Провадження № 1-кс/352/492/25
У Х В А Л А

про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

06 жовтня 2025 р. м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002011 від 13.03.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 185 КК України, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калуш Івано-Франківського району, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,-

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий слідчого відділення Відділення поліції № 1 Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 звернувся з клопотанням про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 29.05.2024 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 призвано на військову службу за мобілізацією згідно Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 69/2022 та направлено його для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 .

В подальшому, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 29.05.2024 № 150 ОСОБА_5 призначено на посаду стрільця-помічника гранатометника стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 , зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення даної військової частини.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_2 солдат ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Згідно п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб на всій території України.

В подальшому, строк дії введеного на території України воєнного стану неодноразово продовжувався Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та триває на даний час.

Таке рішення було ухвалено у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Згідно ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Про введення в дію воєнного стану солдату ОСОБА_5 достеменно було відомо, оскільки Указ Президента України № 64/2022 оголошено за допомогою засобів масової інформації та доведено до населення країни.

Однак, солдат ОСОБА_5 , будучи обізнаним із вище зазначеними вимогами законодавства, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, 21.10.2024 приблизно о 10 годин 00 хвилин самовільно залишив місце постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), де на той час знаходився у складі військовослужбовців, які були зібрані для відправки до військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ) для проходження навчання та незаконно, без поважних причин, перебував поза розташуванням даної військової частини, проводячи час на власний розсуд за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 .

Він же, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 30.07.2025 № 277, у зв`язку із переформуванням військової частини НОМЕР_2 був переведений до нового місця служби військової частини НОМЕР_1 та наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 31.07.2025 № 222, зарахований до списків особового складу вказаної військової частини, відповідно до попередньо займаної посади.

02.07.2025 близько 17 год 00 хв, солдат ОСОБА_5 перебував на березі річки Ворона, за адресою м. Тисмениця, вул. Княгиницького, Тисменицької ТГ Івано-Франківського району Івано-Франківської області, де на землі побачив залишену неповнолітнім ОСОБА_8 , який в цей час купався у річці, тактичну нагрудну військову сумку ЗСУ, кольору «піксель» та в цей час у нього виник злочинний умисел на вчинення крадіжки вказаного майна

Реалізуючи свої злочинні наміри, спрямовані на таємне заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою особистого збагачення, ОСОБА_5 , користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав тактичну нагрудну військову сумку ЗСУ, кольору «піксель», вартістю 316 гривень в якій знаходився мобільний телефон марки «Xiaomi», моделі «Redmi Note 11» вартістю 2997 гривень укомплектований захисним силіконовим чохлом вартістю 199 гривень та сім-картою оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна» вартістю 175 гривень.

Після цього, ОСОБА_5 покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав власниці майна матері неповнолітнього ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 3313 гривень.

29.09.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 185 КК України.

Викладені обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 185 КК України, підтверджуються допитами свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 протоколом допиту та протоколом додаткового допиту потерпілої ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , висновками товарознавчих експертиз, протоколом обшуку, а також іншими зібраними у провадженні доказами.

У відповідності до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Злочин, передбачений ч.5 ст. 407 КК України, згідно ст. 12 КК України віднесено до тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`яти до десяти років.

Необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовано тим, що стороною обвинувачення враховано вагомість наявних доказів про вчинення кримінальних правопорушень, репутацію підозрюваного, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків (дружини та утриманців).

В судовому засіданні в режимі відеоконференції прокурор просив, враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , клопотання задовольнити.

Захисник в судовому засіданні заперечила відносно заявленого клопотання просила обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний просив врахувати те, що він проживає з батьками та здійснює догляд за бабусею, 1953 року народження, окрім того у нього наявне захворювання, відповідно до якого підозрюваний перебуває з 2005 року на «Д» обліку у психіатра.

Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшла такого висновку.

29.09.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 407 КК України та ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно із ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України та ч.5 ст. 407 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема, при розгляді клопотання слідча суддя оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст.178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, слідчий суддя бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила кримінальне правопорушення; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Вважаю, що слідчим у клопотанні, доданих документах та прокурором в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 407 та ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення в повному обсязі доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідча суддя зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

Щодо заявленого клопотання сторони захисту про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд зазначає, що відповідно до вимог ч.8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які обвинувачуються у вчиненні злочину передбаченого ст. 407 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

В той же час враховуючи обставини кримінального правопорушення, мотив кримінального правопорушення, майновий стан підозрюваного, тяжкість злочинів, які інкримінуються підозрюваному, його стан здоров`я, слідчий суддя вважає, що до підозрюваногослід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою та за можливе визначити заставу в розмірі 30 прожиткових мінімумів доходів громадян, оскільки внесення застави саме в такому розмірі, за висновком слідчого судді, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, слідчий суддя відповідно до ч.3 ст.183 КПК України вважає за необхідне, у разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки, визначені ч.5 ст.194 КПК України.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, відтак клопотання слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90 840 грн, з покладенням на підозрюваного передбачених у ст. 194 КПК України додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена, і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження, а визначений розмір застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб вилучити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні і стимулювати соціальну поведінку.

Строк дії ухвали визначити з 06.10.2025 до 29.11.2025 року.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 29.11.2025 року з визначенням розміру застави.

Взяти підозрюваного ОСОБА_5 під варту в залі суду, а тримання під вартою здійснювати в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань №12».

Визначити заставу 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Тисменицького районного суду (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ України, м. Київ, МФО: 820172, р/р: UA0002265).

У разі внесення застави, зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора, та, у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти наступні обов`язки на строк до 29.11.2025 року включно.

1) прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися з місця постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Тисменицького районного суду коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідча суддя ОСОБА_1