Справа № 132/512/22
Провадження №1-кп/132/52/26
Ухвала

Іменем України

20 січня 2026 року Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Калинівка, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000262 від 13.06.2020 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, раніше судимого: 10.01.2022 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

02.05.2022 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

05.07.2022 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

27.11.2023 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі;

09.01.2024 року Подільським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі,

по вчиненню кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Калинівського районного суду Вінницької області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заявила клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 309 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, висловилася про наявність правових підстав для задоволення даного клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання прокурора про звільнення його від кримінальної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 309 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Також повідомив, що всі насідки прийняття даного рішення судом, йому зрозумілі.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши клопотання прокурора, думку обвинуваченого, суд приходить до наступного висновку.

Так, згідно обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він, всупереч вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», маючи умисел на незаконне придбання, перевезення та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, в червні 2020 року (точної дати та часу не встановлено) перебуваючи у м. Київ, незаконно придбав наркотичну речовину «коноплю», яку 10.06.2020 року привіз до будинку за місцем свого проживання, що за адресою АДРЕСА_1 , де в подальшому незаконно її зберігав за місцем свого проживання для власних потреб, без мети збуту.

Так, 13.06.2020 року о 02:10 години ОСОБА_3 добровільно надав письмову згоду працівникам поліції на огляд свого домоволодіння. Під час огляду, проведеного в установленому законом порядку, в одній із кімнат будинку, де проживає ОСОБА_3 , було виявлено поліетиленовий пакет білого кольору із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору у подрібненому стані, яка, згідно із висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів від 03.07.2020 року, № 1099, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом, масою (у перерахунку на висушену речовину) становить 59,68 г.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто у незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні наркотичних засобів, без мети збуту.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Обвинуваченому ОСОБА_3 судом роз`яснено, що звільнення від кримінальної відповідальності, в зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою обставиною та роз`яснено суть обвинувачення, право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, право на судове провадження в повному обсязі в загальному порядку, однак ОСОБА_3 наполягав на закритті даного кримінального провадження та звільненні його від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності.

Згідно ч. 1 ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Як встановлено у судовому засіданні, відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України, згідно із змінами, внесеними Законом № 2617-VІІІ від 22.11.2018 року, який набув чинності 01.07.2020 року, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, відноситься до кримінальних проступків.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України в редакції Закону на час розгляду клопотання, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

При цьому згідно ч. 2 цієї статті перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років (ч. 3 ст. 49 КК України).

Згідно з висновками Об`єднаної Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 05 квітня 2021 року (справа № 328/1109/19), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у ч. 1 ст. 49 КК України диференційовані строки давності за умови, що протягом вказаних строків особа не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

У даному кримінальному провадженні за епізодом скоєння кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за загальним правилом, початком перебігу строку давності мав би бути день, коли кримінальне правопорушення було вчинене, тобто згідно матеріалів кримінального провадження в червні 2020 року.

Тобто в даному випадку строк давності притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, мав закінчитися 13.06.2023 року.

Однак, відповідно до вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 10.01.2022 року, в подальшому, 13.11.2021 року, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, яке відноситься до тяжких злочинів.

Згідно ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Передбачений ст. 49 КК України вид звільнення від кримінальної відповідальності застосовується за наявності трьох умов: закінчення зазначених у законі строків; невчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості; не ухилення особи від слідства або суду.

Таким чином, зокрема обставиною, що виключає закінчення строків давності за раніше вчинений злочин, є згідно з ч. 3 ст. 49 КК України вчинення даною особою до закінчення зазначених строків хоча б одного нового злочину певної тяжкості, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років. Вчинення такого злочину до закінчення зазначених строків призводить до перериву перебігу давності. Це означає, що час, який минув з дня раніше вчиненого злочину до дня скоєння нового злочину втрачає своє юридичне значення. Він визнається юридично незначущим, забувається і при новому обчисленні строків давності не береться до уваги. При перериванні перебігу давності обчислення строків давності як за раніше вчинений злочин, так і за вчинений новий злочин починається з дня вчинення саме нового злочину, при чому окремо за кожний злочин. Іншими словами, при перериванні давності з дня вчинення нового злочину починають минати самостійно і паралельно два строки давності: один - за раніше вчинений злочин, другий за новий злочин. Ці строки не складаються, не поглинаються, не подовжуються до самого довшого з них, а обчислюються і минають окремо по кожному злочину.

Вказані висновки викладені постанові Верховного Суду від 30.06.2022 року (справа №499/890/18).

Тобто, давність за вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, а саме в червні 2020 року, передбаченого ч. ст. 309 КК України, перервалася вчиненням 13.11.2021 року нового злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що 3-річний строк притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_3 необхідно обчислювати з 13.11.2021 року, тобто за останнім епізодом вчиненого кримінального правопорушення, який минув станом на час розгляду справи, а саме 13.11.2024 року.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання, що клопотання підлягає задоволенню та ОСОБА_3 слід звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ст. 49 КК України, з урахуванням п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, а кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 слід закрити.

На досудовому слідстві запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався.

У будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо. До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17.06.2020 року у справі № 598/1781/17 (провадження № 13-47кс20).

Відповідно до положень частин 1, 2 ст. 122 КПК України витрати, пов`язані із залученням, зокрема експерта, несе сторона кримінального провадження, яка його залучила, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Залучення стороною обвинувачення спеціалістів, експертів спеціалізованих державних установ, проведення експертизи (обстежень і досліджень) за дорученням слідчого судді або суду здійснюються за рахунок коштів, що за цільовим призначенням виділяються таким експертним установам з Державного бюджету України.

Відповідно до частини другої статті 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи викладене, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, зокрема документально підтверджені витрати на проведення експертизи, необхідно стягувати з особи, відносно якої здійснювалося кримінальне провадження, у разі: 1) ухвалення щодо неї обвинувального вироку; 2) у разі залучення експерта саме стороною захисту.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в постанові від 12 вересня 2022 року (справа № 203/241/17) сформулювала висновок з цього питання, який зводиться до того, що в разі звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, у тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрите на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження відносно нього буде закрито, при цьому ініціатором проведення судової експертизи у цьому кримінальному провадженні був орган досудового розслідування, а сторона захисту не залучала жодних експертів, тому відповідно до приписів ч. 2 ст. 122, ст.1 24 КПК України витрати на проведення судової експертизи в розмірі 1307,60 грн. відповідно не підлягають стягненню з ОСОБА_3 та покладаються на державу.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 12, 49 КК України, ст. ст. 284 - 286, 288, 370, 372, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ст. 49 КК України в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000262 від 13.06.2020 року - закрити.

Речові докази по кримінальному провадженню № 0000262 від 13.06.2020 року, а саме: речовину рослинного походження зеленого кольору, ззовні схожу на коноплю, яка міститься у поліетиленовому пакеті білого кольору, який було упаковано до спеціального пакету «НПУ ГСУ» № INZ 2052520; наркотичну речовину, яка згідно висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № 1099 від 03.07.2020 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом, масою (у перерахунку на висушену речовину) становить 59,68 г., який упакований у спеціалізований пакет «Україна МВС експертна служба» № 4101112, які передані на зберігання до кімнати речових доказів відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області знищити.

Процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 1307,60 грн. згідно довідки про витрати на проведення експертизи від 03.07.2020 року, компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення, а особами, що не були присутні при цьому - з дня отримання її копії, шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду.

СУДДЯ: