Справа № 550/1392/25
Провадження №1-кп/550/252/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2025 року селище Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілий не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000491 від 14.09.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Октябрське Нижнеудінського району Іркутської області рф, громадянина України, з професійною освітою, розлученого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_4 у червні 2025 року, точно дати не встановлено, на узбіччі автодороги між с. Кочубеївка та селищем Скороходове Полтавського району Полтавської області знайшов поліетиленовий пакет з предметами, схожими на корпус та запал ручної гранати, які вирішив забрати для особистих цілей, не пов`язаних із відсіччю збройної агресії, тим самим незаконно їх придбав.

В подальшому, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що вказані предмети являються вибуховим пристроєм, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне його придбання, забрав вказані предмети в пакеті та, діючи умисно, переслідуючи мету незаконного зберігання боєприпасу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, без передбаченого законом дозволу, пішов до місця свого проживання в селище Скороходове Полтавського району Полтавської області, несучи вищевказаний незаконно придбаний, заборонений у вільному обігу вибуховий пристрій, який добровільно не здав органам влади в порушення вимог ст. 178 Цивільного кодексу України, пункту 1 постанови Верховної ради України від 17.06.1992 № 2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 476 від 12.10.1992 року та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року.

У подальшому ОСОБА_4 поклав вищевказаний вибуховий пристрій на полицю шафи для одягу у житловій кімнаті свого будинку за місцем проживання.

23.09.2025 у ході проведення обшуку на території господарства ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , на полиці шафи для одягу у житловій кімнаті було виявлено та вилучено предмет, схожий на корпус ручної осколкової гранати Ф-1 та предмет, схожий на запал ручної осколкової гранати.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/117-25/21149-ВТХ від 24.09.2025 вилучений предмет схожий на корпус осколкової гранати Ф-1 є корпусом ручної осколкової гранати Ф-1 та споряджений всередині, вилучений предмет, схожий на запал ручної осколкової гранати є підривником сповільненої дії AF-11.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у придбанні та зберіганні вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжено відповідними Указами Президента, зокрема з 05 години 30 хвилин 7 серпня 2025 року строком на 90 діб (згідно з Указом Президента № 478/2025 від 14.07.2025), вчинив крадіжку.

Так, 12.09.2025, близько 16:00 години, ОСОБА_4 , перебуваючи на законних підставах в салоні автомобіля «Skoda Octavia Tour» р.н. НОМЕР_1 , який знаходився поблизу магазину по вул. Центральній с. Кочубеївка Полтавського району Полтавської області, вирішив вчинити крадіжку товарно-матеріальних цінностей ОСОБА_5 з бардачка вказаного автомобіля.

Реалізуючи свій протиправний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 12.09.2025, близько 16:00 години, ОСОБА_4 , перебуваючи на законних підставах в салоні вищевказаного автомобіля, діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом, з корисливих спонукань, з метою крадіжки чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю власника та переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з бардачка автомобіля таємно викрав грошові кошти в сумі 200 доларів США (нового зразка, купюрами номіналом по «100» доларів серія та номер «LF 05472487 B» «LL81232860 D», що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 12.09.2025 становить 8262,54 гривень (41,3127 гривень за 1 долар США).

Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися в таємному викраденні чужого майна крадіжці, вчиненій в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення крадіжки в умовах воєнного стану.

Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

Позиція сторін кримінального провадження.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, 21.11.2025 до канцелярії суду подав заяву, у якій зазначив, що матеріальні претензії у нього до обвинуваченого відсутні, та просив призначити покарання на розсуд суду.

Обвинувачений в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю. Вказав, що у червні 2025 року, на узбіччі автодороги між с. Кочубеївка та селищем Скороходове Полтавського району Полтавської області знайшов поліетиленовий пакет з предметами, схожими на корпус та запал ручної гранати, які вирішив забрати для особистих цілей. У подальшому поклав вищевказаний вибуховий пристрій на полицю шафи для одягу у житловій кімнаті свого будинку за місцем проживання.

Крім того, 12.09.2025, близько 16:00 години, перебуваючи на законних підставах в салоні автомобіля «Skoda Octavia Tour» р.н. НОМЕР_1 , переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, з бардачка автомобіля, таємно викрав грошові кошти в сумі 200 доларів США (нового зразка, купюрами номіналом по «100» доларів серія та номер «LF 05472487 B» «LL81232860 D», що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 12.09.2025 становить 8262,54 гривень (41,3127 гривень за 1 долар США).

Викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Обвинувачений вказав, що щиро розкаюється у вчиненому, він вже відшкодував потерпілому завдану матеріальну шкоду. Обіцяв у подальшому не вчиняти нових правопорушень та просив його суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, не заперечував фактичні обставини кримінальних проваджень, правильно розуміє та усвідомлює зміст обставин кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується, а також те, що обставини кримінального провадження щодо обвинувачення ОСОБА_4 за фактом крадіжки, вчиненої в умовах воєнного стану та у придбанні та зберіганні вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу, іншими учасниками судового провадження не оспорюються, після роз`яснення обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження положень та наслідків ст. 349 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження був обмежений допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу цього обвинуваченого, з визнанням недоцільності дослідження інших доказів, що стосуються обвинувачення.

Прокурор ОСОБА_3 вказав, що при розгляді справи достеменно встановлено, що інкриміновані кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченим, тому просив суд визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 4 ст. 185 КК України. Посилаючись на те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочинів, добровільно відшкодував потерпілому завдані матеріальні збитки, прокурор просив призначити обвинуваченому покарання, передбачені за даними кримінальними правопорушеннями нормами КК України: за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки, за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 років позбавлення волі. Також, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 роки.

Суд пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстав вважати, що останній себе обмовляє або в інший спосіб викривляє визнані ним у судовому засіданні обставини.

Враховуючи вищевикладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку щодо доведеності винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 4 ст. 185 КК України.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання, відсутні.

Мотиви призначення покарання.

За змістом статей 50, 65 КК України особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен враховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які за ч. 1 ст. 263 КК за ч. 4 ст. 185 КК України відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами.

Враховуючи дані щодо особи обвинуваченого, загальні засади призначення покарання - законність, справедливість, обґрунтованість та індивідуалізацію, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєні кримінальні правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а також враховуючи неможливість призначення покарання іншого виду, беручи до уваги ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх наслідки, суд при призначенні покарання враховує також поведінку обвинуваченого під час кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття обвинуваченого, повне визнання ним вини як під час досудового розслідування, так і в ході судового розгляду, активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень, відсутність тяжких наслідків вчиненого, добровільне повне відшкодування потерпілому завданої шкоди, задовільну характеристику обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 263 та ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання, з урахуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, у виді позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_4 ухвалою суду від 06.10.2025 року було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, яке слід залишити без змін до вступу вироку суду в законну силу.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого належить стягнути на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 50, 65, 66, 75, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, ст.ст. 369-371, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації, повідомляти цей орган про зміну місця свого проживання чи роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 5 348 (п`ять тисяч триста сорок вісім) грн. 40 коп. процесуальних витрат, у тому числі на залучення експерта за проведення: судової вибухово-технічної експертизи у розмірі 2674,20 грн.; судово-трасологічної експертизи у розмірі 2674,20 грн.

Речові докази:

- сліди з папілярними узорами на 4 відрізках липкої стрічки на аркуші формату А4 залишити в матеріалах кримінального провадження;

-предмет, схожий на корпус ручної гранати Ф-1; предмет, схожий на запал ручної гранати знищити;

-грошові кошти в сумі 200 доларів США (нового зразка, купюрами номіналом по «100» доларів серія та номер «LF 05472487 B» «LL81232860 D») передані на зберігання власнику ОСОБА_5 вважати повернутими потерпілому як йому належні.

Вирок може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Чутівський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Надруковано в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя ОСОБА_1