КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/8607/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні №0000018 від 24.01.2025 - прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2025 року, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, прокурор Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на майно, а саме на автомобіль марки «RENAULT MEGANE» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова VIN: НОМЕР_2 , що належить дружині ОСОБА_7 - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та перебував у користуванні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вилучено 10 вересня 2025 року в ході обшуку за адресою: місто Київ, вул. Йорданська, буд. 4Б, та поміщено до спеціального майданчику для збереження тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП у м. Києві, що за адресою: м. Київ, вул. Г. Хоткевича, буд. 20-Б, і опечатано, для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи його відчуження, з метою збереження речових доказів, із забороною відчужувати його та розпоряджатися ним будь - яким чином.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого суддіпідлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Апелянт вказує на те, що вказаний автомобіль використовувався підозрюваним ОСОБА_9 для пересування, у тому числі за адресою місця виготовлення та зберігання канабісу, а тому цей автомобіль являється знаряддям злочинної діяльності.

У органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що незважаючи на те, що під час обшуку у вищевказаному автомобілі, у ньому не було вилучено жодних заборонених речовин, вказаний транспортний засіб використовувався підозрюваним ОСОБА_10 у протиправній діяльності.

Водночас, судом першої інстанції не надано належної оцінки вказаним доказам та прийнято рішення про відмову у задоволенні клопотання про накладення арешту на вищевказане майно.

В судове засідання представник власника майна та прокурор, не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені завчасно та належним чином. Клопотань про відкладення апеляційного розгляду не подавали. При цьому прокурором в апеляційній скарзі зазначено про проведення апеляційного розгляду без його участі, відповідно до положень ч. 4 ст. 405 КПК України.

З урахуванням викладеного, відповідно до положень ч. 1 ст. 172, ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, про можливість розглянути апеляційну скаргу прокурора, без участі представника власника майна та прокурора.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів, наданих судом першої інстанції, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції на станціях залізничного транспорту Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали об`єднаного кримінального провадження №0000018 від 24.01.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

01.10.2025 прокурор Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 в межах даного кримінального провадження, звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000018 від 24.01.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, у якому просив накласти арешт на майно (заборона відчужувати його, розпоряджатися ним будь - яким чином), а саме на: автомобіль марки «RENAULT MEGANE» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова VIN: НОМЕР_2 , що належить дружині ОСОБА_7 - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та перебував у користуванні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вилучено 10 вересня 2025 року в ході обшуку за адресою: місто Київ, вул. Йорданська, буд. 4Б, та поміщено до спеціального майданчику для збереження тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП у м. Києві, що за адресою: м. Київ, вул. Г. Хоткевича, буд. 20-Б, і опечатано, для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи його відчуження, з метою збереження речових доказів.

На обґрунтування вимог даного клопотання прокурор послався на те, що 24 січня 2025 року до слідчого відділення ВП на СЗТ ГУНП у м. Києві надійшли матеріали Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України, щодо оперативної інформації про діяльність організованої злочинної групи, яка на території м. Києва та України здійснює виготовлення, перевезення, пересилання та збут наркотичних засобів, зокрема «канабісу» з використанням поштоматів «Нова Пошта», які розташовані на території та поблизу Центрального залізничного вокзалу, також вказані особи поміщають наркотичний засіб «канабіс» у посилки, маскуючи їх під побутові речі та здійснюють передачу вказаних посилок через провідників АТ «Укрзалізниця».

Так, на території м. Києва та інших областей України діє група осіб, які займаються незаконним виготовленням, перевезенням, зберіганням з метою збуту, а також незаконним збутом наркотичних засобів, зокрема канабісу, до якої входять на території м. Києва: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , що на праві власності належить ОСОБА_11 .

10.09.2025 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

ОСОБА_7 користується автомобілем марки «RENAULT MEGANE», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова VIN: НОМЕР_2 . Вищезазначений транспортний засіб відповідно до реєстраційної картки транспортного засобу, належить на праві власності ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтування необхідності арешту майна щодо відповідності майна критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, прокурор послався на те, що 10.09.2025 слідчим СВ відділу поліції на станціях залізничного транспорту Головного управління Національної поліції у м. Києві на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_12 від 13 серпня 2025 року проведено обшук автомобіля марки «RENAULT MEGANE» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова VIN: НОМЕР_2 , у ході проведення якого виявлено та вилучено: автомобіль марки «RENAULT MEGANE» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова VIN: НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є знаряддям вчинення кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_7 .

На думку органу досудового розслідування, оскільки вказаний автомобіль використовувався підозрюваним для пересування, у тому числі за адресою місця виготовлення та зберігання канабісу, він являється знаряддям злочинної діяльності, та необхідних для подальшого встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.

10.09.2025 слідчим винесено постанову про визнання вищевказаного автомобіля речовим доказом.

16.10.2025 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва відмовлено у задоволенні вказаного клопотання прокурора про арешт майна.

Колегія суддів звертає увагу, що наведені в клопотанні прокурора доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому досліджено матеріали судового провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно, слідчий суддя суду першої інстанції послався на те, що з наданих матеріалів клопотання не вбачається, що вилучене майно, а саме транспортний засіб, стосується обставин кримінального провадження. Доводи про те, що на даному транспортному засобу перевозили певні засоби, ні в матеріалах клопотання, ні під час судового розгляду своїх підтверджень не знайшло.

Таким чином, вилучене в ході проведення обшуку майно не відповідає критеріям ст. 98 КПК України, тобто не є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Враховуючи, що прокурором не доведена необхідність арешту майна, вилучене під час обшуку майно не відповідає критеріям ст. 98 КПК України, а також стороною обвинувачення не доведена наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні вказаного клопотання про арешт майна.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, що має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, встановлюючи наявність правових підстав для арешту майна, виходячи з наданих прокурором матеріалів, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність таких підстав у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, у даному провадженні прокурор не навів достатніх підстав вважати, що майно, відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, а тому підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, для накладення арешту на майно не вбачається.

Також, при вирішенні клопотання прокурора про арешт майна, не встановлено доказів, як і не надано таких даних прокурором, які б свідчили про необхідність застосування такого виду обмеження права власності з метою уникнення негативних наслідків для кримінального провадження.

В ухвалі слідчого судді детально проаналізовано, з чим погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції, що жодним чином не доведено, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, має важливе доказове значення у даному кримінальному провадженні, було знаряддям вчинення кримінального правопорушення дані щодо якого внесені до ЄРДР, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі прокурора, не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2025 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4