Справа № 203/5362/25
Провадження № 1-кс/0203/3284/2025
УХВАЛА

15 серпня 2025 року слідчий суддя Центрального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000070 від 24.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08.08.2025 року до Центрального районного суду міста Дніпра звернувся старший слідчий в особливо важливих справах третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_3 з клопотанням, погодженим прокурором, про арешт майна у кримінальному провадженні №0000070 від 24.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В обґрунтування вимог клопотання слідчий зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 з серпня 2020 року по травень 2023 року обіймав посаду заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 наркозлочинністю (міжрегіональний територіальний орган) Національної поліції України, з травня 2023 року по серпень 2024 року - посаду старшого дільничного офіцера поліції ІНФОРМАЦІЯ_2 , а з серпня 2024 року по травень 2025 року - посаду заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Так, у невстановлений досудовим розслідування час, але не пізніше 21.07.2023, та невстановленому місці у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на створення та організацію діяльності закладу охорони здоров`я, у якому під виглядом проведення замісної підтримувальної терапії осіб з психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання опіоїдів, буде здійснюватися реалізація за грошові кошти наркотичного засобу, обіг якого обмежений, - метадону (фенадону).

Розуміючи, що будучи працівником правоохоронного органу самостійно організувати діяльність такого закладу ОСОБА_4 не зможе, для втілення свого злочинного умислу останній вирішив залучити інших осіб, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та інших невстановлених на теперішній час досудовим розслідуванням осіб, з якими за невстановлених обставин у вищевказаний період вступив у попередню змову та розподілив ролі між ними.

Так, згідно з умовам злочинного плану ОСОБА_5 була відведена роль засновника та директора закладу охорони здоров`я, в якому завуальовано (під виглядом проведення замісної підтримувальної терапії осіб з психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання опіоїдів) за грошові кошти буде здійснюватися збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон.

ОСОБА_6 , який є колишнім працівником міліції, згідно з умовами злочинного плану ОСОБА_4 , було відведено здійснення адміністративно-господарських функцій щодо організації діяльності закладу охорони здоров`я, транспортування наркотичного засобу, отримання та акумулювання грошових коштів за збутий наркотичний засіб, та їх подальша передача організатору - ОСОБА_4

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які мали медичну освіту, тобто були медичними працівниками, було відведено ролі прикриття діяльності щодо незаконно збуту наркотичного засобу, шляхом ніби-то організації та контролю за проведенням замісної підтримувальної терапії осіб з психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання опіоїдів, що мало виражатися у нібито прийнятті рішень про проведення замісної підтримувальної терапії, веденні медичних карток «пацієнтів» та журналів обліку видачі препаратів, а також безпосередньої передачі особам наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон, за умови попередньої сплати за нього грошових коштів ОСОБА_9 .

Так, реалізуючи умови злочинної змови, ОСОБА_5 , будучи особою, яка притягалася до кримінальної відповідальності за кримінальні правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, 21.07.2023 зареєстрував рішення єдиного засновника №1/2023 про створення ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » із статутним капіталом 100000 гривень, визначивши місцезнаходження товариства за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому 01.08.2023 між ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » та ФОП ОСОБА_10 було укладено договір №1/8 щодо оренди нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 . З метою прикриття своєї незаконної діяльності дозвільними документами, 11.10.2023 ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » отримано ліцензію №1006/23/М на провадження діяльності « ІНФОРМАЦІЯ_9 ».

Маючи за період роботи в структурних підрозділах протидії правопорушенням на об`єктах легального обігу наркотиків зв`язки із службовими особами суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність, пов`язану з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, джерелом постачання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон, для його подальшого збуту за грошові кошти, ОСОБА_4 було обрано ОКП « ІНФОРМАЦІЯ_10 », з яким директором ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » укладено договори на поставку наркотичних засобів та психотропних лікарських засобів.

Створивши таким чином умови для здійснення незаконного збуту наркотичного засобу під виглядом проведення замісної підтримувальної терапії осіб з психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання опіоїдів в ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 », розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , співучасники злочину, організовані ОСОБА_4 , починаючи приблизно з жовтня 2023 року, здійснювали незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон, за вищевказаною адресою за наступних обставин.

Так, ОСОБА_6 , який не є працівником ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 », однак, виконуючи згідно з умовами попередньої змови, функції адміністратора медичного центру, на підставі довіреностей, виданих від імені директора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » на лікарів-психіатрів, в порушення вимог ст. 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» систематично особисто здійснював отримання та перевезення наркотичного засобу метадон з Аптеки ОКП « ІНФОРМАЦІЯ_10 », розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , до приміщення ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 »; визначав періодичність прибуття осіб, які мають намір придбати наркотичний засіб; безпосередньо отримував (в тому числі, на особисті карткові рахунки) грошові кошти від таких осіб; та в залежності від суми сплачених коштів - повідомляв лікарям ОСОБА_7 чи ОСОБА_8 , які працювали позмінно, кількість таблеток наркотичного засобу, обіг якого обмежено, - метадон, які необхідно видати особі. Співучасниками попередньо визначено, що вартість наркотичного засобу, обіг якого обмежено, метадон, становила 1000 гривень за 4 заводських блістери з 10 таблетками в кожному, або 1200 гривень за 5 блістерів з 10 таблетками в кожному відповідно.

Отримані грошові кошти за збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено, - метадон, згідно з відведеною роллю, ОСОБА_6 акумулював, та прибуток від виручених коштів декілька разів на місяць із підготовленими звітами він передавав організатору злочину - ОСОБА_4 .

У свою чергу, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які працювали в ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » за сумісництвом та позмінно, виконуючи відведені ролі, в порушення вимог Порядку № 200, без встановлення діагнозу залежності від опіоїдів згідно з МКХ-10: F11.2 «Синдром залежності»; без перевірки факту отримання пацієнтом лікування в іншому закладі охорони здоров`я; без проведення тесту сечі на наявність в організмі пацієнта інших наркотичних засобів ніж ті, що призначені лікарем; без дотримання умов щодо можливості видачі препаратів безпосередньо з місця надання замісної підтримувальної терапії для їх самостійного прийому в амбулаторних умовах; без періодичної, але не рідше одного разу на 30 діб, проведення перевірки залишків препарату; безпосередньо передають особам, які сплатили грошові кошти, наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - метадон.

Так, 29.04.2025, приблизно об 11.40 годині, ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, отримав від ОСОБА_11 , який діяв під контролем працівників правоохоронних органів, 1200 гривень за надання наркотичного засобу, обіг якого обмежено, метадон, а ОСОБА_12 , виконуючи відведену роль, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, перебуваючи у вказаному приміщенні, передала, і таким чином збула ОСОБА_11 в 5 заводських блістерах 50 (п`ятдесят) таблеток, які містять метадон (фенадон), який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, масою 1,0864 г.

Крім того, 05.07.2025, приблизно о 10.45 годині, ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, отримав від ОСОБА_11 , який діяв під контролем працівників правоохоронних органів, 1200 гривень за надання наркотичного засобу, обіг якого обмежено, метадон, а ОСОБА_8 , виконуючи відведену роль, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, перебуваючи у вказаному приміщенні, передала, і таким чином збула ОСОБА_11 в 5 заводських блістерах 50 (п`ятдесят) таблеток, які містять метадон (фенадон), який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, масою 1,1200 г.

Таким чином, група осіб, під керівництвом ОСОБА_4 , у складі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у приміщенні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 », розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , за попередньою змовою групою осіб здійснювали незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено, - метадон.

07.08.2025 року у період часу з 15.30 год. по 16.57 год. на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду міста Дніпра від 05.08.2025 (справа № 203/5362/25, провадження №1-кс/0203/3183/2025) за адресою: АДРЕСА_4 проведено обшук в ході якого вилучено:

- мобільний телефон іPhone 15, IMEI: НОМЕР_1 та IMEI: НОМЕР_2 , який запакований до спеціального пакета ДБР серії S №1018411;

- квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки:

- №4583245 від 12.11.2024 року. Платник ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » через ОСОБА_5 на суму 32000,00 грн;

- № 5061522 від 13.12.2024 року. Платник ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » через ОСОБА_5 на суму 40000,00 грн;

- № 5214304 від 24.12.2024 року. Платник ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » через ОСОБА_5 на суму 42000,00 грн.

07.08.2025 постановою слідчого вищевказане виявлене та вилучене майно було визнано речовим доказом по кримінальному провадженню №0000070 від 24.02.2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

У зв`язку з вищевикладеним, слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, в якому просить суд:

- накласти арешт на тимчасове вилучене майно в ході проведення обшуку 07.08.2025 року, а саме:

- мобільний телефон іPhone 15 IMEI: НОМЕР_1 та IMEI: НОМЕР_2 , який запакований до спеціального пакета ДБР серії S №1018411;

- квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки:

- №4583245 від 12.11.2024 року. Платник ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » через ОСОБА_5 на суму 32000,00 грн.;

- № 5061522 від 13.12.2024 року. Платник ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » через ОСОБА_5 на суму 40000,00 грн.;

- № 5214304 від 24.12.2024 року. Платник ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » через ОСОБА_5 на суму 42000,00 грн.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 08.08.2025 року, судову справу №203/5362/25, провадження №1-кс/0203/3284/2025, було розподілено слідчому судді ОСОБА_1 , яка передана канцелярією суду 14.08.2025 року.

Судове засідання з розгляду клопотання було призначене судом на 15.08.2025 року о 10:30 годині.

У судове засідання 15.08.2025 року слідчий та прокурор не з`явились, проте подали до суду заяви про розгляд клопотання за їх відсутності.

Власник майна у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду клопотання, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв щодо участі у судовому засіданні від нього на адресу суду не надійшло.

Слідчий суддя на підставі частини 1 статті 172, частини 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України розглянув клопотання слідчого за відсутності слідчого, прокурора, власника майна та без фіксування судового засідання технічними засобами.

Слідчий суддя, вивчивши доводи слідчого, викладені в клопотанні, дослідивши матеріали клопотання та проаналізувавши норми КПК України, дійшов таких висновків.

Слідчим суддею встановлено та матеріалами клопотання підтверджено, що у проваджені Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві перебуває кримінальне провадження №0000070 від 24.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

07.08.2025 року слідчим було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_4 , та вилучено вищевказане майно.

Постановою слідчого від 07.08.2025 року було визнано речовими доказами по кримінальному провадженню №0000070 від 24.02.2025 року вищевказане майно.

Суд зазначає, що відповідно до положень частин 1, 2, 3, 4, 5, 10 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до положень статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до частин 2, 3 статті 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини 1, частини 3 статті 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, зокрема, у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу , у разі скасування арешту.

Слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Відповідно до частини 5 статті 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до частини 6 статті 173 КПК України, ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Згідно з частиною 1 статті 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до частини 4 статті 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до пункту 4 частини 5 статті 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, зокрема, заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Аналіз викладених вище норм КПК України, а також встановлених судом обставин кримінального провадження дає суду підстави для висновку про необхідність накладення арешту на майно, вилучене в ході проведеного обшуку з метою забезпечення збереження речових доказів.

У ході судового розгляду клопотання слідчого про арешт майна слідчим суддею була встановлена наявність визначених КПК України підстав для задоволення заявленого слідчим клопотання про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Оскільки слідчим доведено, з огляду на вимоги ст. ст. 98, 167 КПК України, що вилучене у ході обшуку майно має ознаки речових доказів та може мати зв`язок з предметом кримінального правопорушення, а також наявні достатні підстави вважати, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, з метою забезпечення речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає за необхідне у повному обсязі задовольнити клопотання слідчого про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 372 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000070 від 24.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, задовольнити повністю.

Накласти арешт на майно, виявлене 07.08.2025 року під час проведення обшуку, а саме на:

- мобільний телефон іPhone 15 IMEI: НОМЕР_1 та IMEI: НОМЕР_2 , який запакований до спеціального пакета ДБР серії S №1018411;

- квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки:

- №4583245 від 12.11.2024 року. Платник ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » через ОСОБА_5 на суму 32000,00 грн;

- №5061522 від 13.12.2024 року. Платник ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » через ОСОБА_5 на суму 40000,00 грн;

- №5214304 від 24.12.2024 року. Платник ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » через ОСОБА_5 на суму 42000,00 грн.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя ОСОБА_1