Справа № 458/1093/25
УХВАЛА

щодо продовження строку дії запобіжного заходу

20.01.2026 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

а також сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Турка кримінальне провадження № 0000202 від 05.06.2021 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Турківського районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Турківського районного суду Львівської області від 30.09.2025 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 (два) місяці, тобто до 30.11.2025 із покладенням обов`язків.

Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 25.11.2025 продовжено застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту (цілодобового) з покладення на нього обов`язків на строк 2 місяці, тобто до 25.01.2026.

13.01.2026 прокурор Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області подав до суду клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту строком на 2 (два місяці) із покладенням таких обов`язків: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду; цілодобовово не залишати місце свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; за наявності здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Заявлене клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, що було предметом дослідження 30.09.2025 слідчим суддею при обранні обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, а також 25.11.2025 при продовженні обвинуваченому запобіжного заходу, тому чинний КПК України не вимагає повторного дослідження цього питання під час вирішення питання про продовження строку запобіжного заходу. Також зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які мали місце під час досудового розслідування щодо ОСОБА_4 не зменшились та продовжують існувати, а саме:

- переховуватись від суду, зазначений ризик підтверджується тим, що у разі визнання обвинуваченого винуватим, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 років до 10 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від 5 до 10 років і це реально може спонукати ОСОБА_4 до втечі, оскільки суворість такого покарання може бути розцінена більш небезпечними, ніж переховування та втеча, має закордонний паспорт, тобто законне право виїзду з України під час введеного в Україні воєнного стану як батько трьох дітей, проживає в населеному пункті с. Либохора Самбірського району, яке межує з іншою областю та знаходиться поблизу державного кордону України, в межах прикордонної смуги, що надає можливість обвинуваченому незаконно перетнути державний кордон;

- незаконно впливати на свідків та потерпілу у даному кримінальному провадженні, шляхом їх реального переконання та залякування, з метою надання ними неправдивих показань, відмови від показів, зміни показів чи створення собі штучного алібі, оскільки вони є місцевими жителями, проживають в сусідньому селі, оскільки вказані особи ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку суду;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки вже раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 345 КК України;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме умисно затягувати проведення судового розгляду в даному кримінальному провадженні шляхом безпричинної неявки до суду, обвинувачений здійснив продаж автомобіля, яким керував під час ДТП і який визнаний речовим доказом. Встановлено що ухвалою слідчого судді Самбірського районного суду Львівської області 16.02.2022 за клопотанням ОСОБА_4 скасовано арешт на автомобіль марки «FORD» моделі «TRANSIT CUSTOM», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зобов`язано особу надавати транспортний засіб у випадку необхідності для проведення слідчих дій під час досудового розслідування, проте, не зважаючи на надану слідчому розписку, обвинувачений відчужив даний транспортний засіб, тобто умисно вчинив дії щодо приховування речового доказу.

Беручи до уваги тяжкість обвинувачення та вказані обставини, застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе забезпечити уникнення ризиків та виконання процесуальних обов`язків обвинуваченим.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 заявили клопотання про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт в нічний період доби. В обгрунтування заявленого клопотання покликалися на те, що пред`явлена підозра обвинуваченому є необгрунтованою, обвинувачений має на утриманні трьох дітей, одну з яких необхідно лікувати, завжди виконував покладені на нього обов`язки, тому зазначені в клопотанні ризики є надумані та не відповідають дійсності, обвинувачений не переховувався й не переховується від органів досудового розслідування, навпаки зацікавлений доводити свою невинуватість в інкримінованому правопорушенні, на будь-яких свідків не впливав, жодним чином не перешкоджав кримінальному провадженню. Також обвинувачений пояснив, що звернувся в органи міграційної служби із повідомленням про втрату паспорта для виїзду за кордон, однак на час розгляду клопотання не має відповідного рішення органу міграційної служби. Вказав, що при необхідності відлучитися з місця проживання жодних перешкод не було, він повідомляв прокурора і відлучався при потребі.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підтримав, просив його задовольнити, зокрема вказав, що застосований запобіжних захід жодним чином не обмежував обвинуваченого щодо можливості відвести дитину до медичного закладу чи відлучитися з місця проживання, при цьому вказав що продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту буде ефективним для виконання покладених на обвинуваченого обов`язків.

Потерпіла особа та представник потерпілої особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду судового засідання повідомлені належним чином.

З урахуванням поданого клопотання про продовження строку запобіжного заходу, заслухавши думку учасників провадження суд дійшов висновку про проведення судового засідання за наявної участі учасників провадження.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Дослідивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників провадження, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання таким ризикам.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 6 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ст.199 КПК України підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою.

При продовженні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту суд враховує, що обвинуваченому у рамках кримінального провадження висунуто обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, прокурором доведено існування ризику передбачених ч.ч.1, 3, 4 ст.177 КПК України.

Щодо тверджень захисника обвинуваченого про необгрунтованість підозри ОСОБА_4 , яка не може бути підставою для продовження строку запобіжного заходу, суд зазначає, що питання обгрунтованої підозри досліджувалось слідчим суддею при обранні запобіжного заходу, згідно ухвали від 30.09.2025. Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Окрім того, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58).

При вирішенні питання щодо продовження строку запобіжного заходу суд враховує тяжкість правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим, вік, стан здоров`я обвинуваченого, те, що обвинувачений офіційно не працює, має зареєстроване місце проживання, має на утриманні неповнолітніх дітей, його дружина офіційно працює, отримує доходи для утримання сім`ї, що підтверджує міцність соціальних зв`язків, дотримання обвинуваченим умов застосованого до нього запобіжного заходу.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, суддею на час розгляду клопотань не встановлено.

З огляду на наведені обставини, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 , в разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту у повній мірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти визначеним ризикам.

Суд продовжує обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що полягає у забороні ОСОБА_4 залишати житло, за адресою: АДРЕСА_1 , на строк два місяці, тобто до 20.03.2026.

Керуючись ст.ст. 176 - 178, 181, 186, 193, 194, 196, 205, 331, 376 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу, - відмовити.

Клопотання начальника Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту (цілодобового) - задовольнити.

Продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю с. Либохора Турківського району Львівської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні йому цілодобово залишати зареєстроване місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на строк два місяці, тобто до 20.03.2026.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

прибувати за кожною вимогою до прокурора чи суду;

не залишати цілодобово місце свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу прокурора або суду;

повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи місця роботи;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну:

носити електронний засіб контролю.

Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно після її оголошення.

Копію ухвали для виконання передати органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на начальника Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 20.01.2026.

Суддя ОСОБА_9