Справа № 397/268/24
н/п : 1-кп/397/21/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.01.2026 Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Олександрівка в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02.09.2022 за №0000098, на підставі обвинувального акту стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Веймар Німеччина, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні має малолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Олександрівського районного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження № 0000098 від 02.09.2022 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364 КК України.

Представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 звернулася до Олександрівського районного суду Кіровоградської області із клопотанням про скасування арешту, накладеного 17.01.2024 ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_7 (у справі №405/6013/22, провадження №1-кс/405/133/24) в частині, а саме скасувати арешт 2/3 частини квартири загальною площею 70,9 квадратних метрів, реєстраційний номер нерухомого майна 7602744, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_6 , РНОКПП: НОМЕР_1 , тобто є її особистою приватною власністю, як такий, що застосовано необгрунтовано.

Клопотання мотивує тим, що 13.11.2025 ОСОБА_6 стало відомо, що 17.01.2024 ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_7 (у справі №405/6013/22, провадження №1-кс/405/133/24) в рамках розслідування кримінального провадження №0000098 від 02.09.2022 було накладено арешт на належне їй майно.

З судового рішення про арешт вбачається, що метою застосування заходу забезпечення у вигляді накладення арешту на 2/3 частини квартири загальною площею 70,9 квадратних метрів, реєстраційний номер нерухомого майна 7602744, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , із забороною у розпорядженні цим майном, належного на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (цивільний позов), у вчиненні якого на той час ОСОБА_5 було повідомлено про підозру.

Вважають, шо арешт належного ОСОБА_5 майна, а саме 2/3 частини квартири загальною плошею 70,9 квадратних метрів, реєстраційний номер нерухомого майна 7602744, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , з обмеженням його права розпоряджатися таким майном, накладений необгрунтовано та має бути скасовано, з огляду на наступне.

Так, у зв`язку з розглядом Ленінським районним судом м. Кіровограда клопотання сторони обвинувачення в закритому судовому засіданні, без участі фактичної власниці майна ОСОБА_6 або ії представника - власницю майна позбавлено можливості надавати суду відомості, які б обґрунтували її позицію та могли стати підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт.

Рішення про арешт 2/3 частини нерухомого майна ОСОБА_5 ухваленого 17.01.2024 за критерієм права власності майна ОСОБА_5 з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, не відповідало фактичним обставинам.

Органом досудового розслідування було встановлено, що у власності ОСОБА_5 ніби-то перебуває 2/3 частини квартири загальною площею 70,9 квадратних метрів, реєстраційний номер нерухомого майна 7602744, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

25.12.2015 рішенням Броварської міської ради Київської області від 25.12.2015 №52-04-07 «Про перейменування вулиць та провулків м. Бровари» на підставі ст. 26, ст. 37 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нациського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», вул. Черняховського у м. Бровари Київської області було перейменовано на АДРЕСА_3 .

Крім того, 14.07.20215 право власності на 2/3 частини квартири загальною площею 70,9 квадратних метрів, реєстраційний номер нерухомого майна 7602744, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , було зареєстровано та внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_6 : РНОКПП: НОМЕР_1 , згідно договору дарування, який посвідчено приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_8 , реєстраційний номер 3256, виданий 09.10.2004.

Так, під час інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_5 злочинних дій, а також в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження та на момент винесення такого судового рішення про арешт майна, указаний вище об`єкт нерухомості вже не перебував у власності ОСОБА_5 , а перебував у власності ОСОБА_6 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав клопотання адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна.

Прокурор у судовому засіданні вказав, що відповідно до ч.2 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до обвинувального акту відносно ОСОБА_5 кримінальним правопорушенням завдано матеріальної шкоди та заявлено цивільний позов про її відшкодування. Потреба у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження не відпала, оскільки наявна необхідність у відшкодування завданої шкоди. Крім того, на момент накладення арешту, слідчим суддею перевірено інформацію щодо належності 2/3 частини квартири обвинуваченому, що підтверджується Інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно №360902214 від 04.01.2024. Таким чином, стороною захисту не спростовано обставин, що арешт накладено необгрунтовано.

Заслухавши думку учасників процесу та дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000098, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.01.2024 року накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: нежитлове приміщення (комора) загальною площею 2,1 квадратних метрів реєстраційний номер нерухомого майна 000, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 та 2/3 частини квартири загальною площею 70,9 квадратних метрів, реєстраційний номер нерухомого майна 7602744, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , - із забороною у розпорядженні цим майном.

Відповідно до ч.1 ст.132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених ст.131 КПК України, є арешт майна, суть якого полягає у тимчасовій забороні, адресованій власнику чи володільцю майна, відчужувати його, або розпоряджатися чи користуватися ним.

Порядок скасування арешту майна встановлюється ст.174 КПК України.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Таким чином, саме на власника або володільця майна покладається обов`язок довести, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт на майно накладено необґрунтовано.

Як встановлено судом, арешт майна накладено з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального провадження (подано цивільний позов).

Накладаючи арешт, слідчим суддею встановлено, що відповідно до інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 360902214 від 04.01.2024, підозрюваний ОСОБА_5 є власником: нежитлове приміщення (комора) загальною площею 2,1 квадратних метрів реєстраційний номер нерухомого майна 000, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 та 2/3 частини квартири загальною площею 70,9 квадратних метрів, реєстраційний номер нерухомого майна 7602744, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , - із забороною у розпорядженні цим майном.

В матеріалах клопотання відсутні докази, що арешт на вищевказане майно було накладено необгрунтовано чи з порушенням вимог КПК України, ухвалу слідчого судді про накладення вказаного арешту ОСОБА_6 не оскаржувала в апеляційному порядку.

Частина 6 ст. 368 КПК України встановлює, що обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно абз. 3 п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007у справі "Смирнов проти України" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Суд враховує, що на даний час у кримінальному провадженні не відпала потреба у подальшому застосуванні арешту майна, як заходу забезпечення кримінального провадження. Крім того, враховуючи вимоги ч.4 ст. 174 КПК України, питання про скасування арешту майна вирішуєтьсяодночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд (вироку, ухвали про закриття кримінального провадження).

Суд приходить до переконання, що на цьому етапі кримінального провадження стороною звернення не доведено необхідності у скасуванні арешту, оскільки є необхідність у збереженні арештованого майна, з метою досягнення цілей кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження. Накладення арешту на майно в частині заборони розпорядженням ним не позбавляє власника права використання вказаного майна за його цільовим призначенням.

Таким чином, суд, з метою забезпечення недопущення настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про скасування арешту майна слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 370, 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000098 від 02.09.2022 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1