Справа № 464/6667/25
пр.№ 1-кп/464/559/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.12.2025 Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження №0001116 від 05.08.2025 відносно:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с.Волиця, Сокальського району, Львівської області, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 02.05.2023 Сокальським районним судом Львівської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання із іспитовим строком 3 роки, покарання не відбув,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 407, ч.2 ст.289 КК України,

учасники кримінального провадження:

прокурор Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_3 , який є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 (солдат) на посаді водія-сапера розмінування 1 відділення розмінування 1 взводу розмінування 1 роти розмінування згідно витягу з наказу (по стройовій частині) №93, всупереч вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, бажаючи тимчасово ухилитися від проходження військової служби та проводити час на власний розсуд, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах воєнного стану, не отримавши дозволу відповідного командира, у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 21:30 год. 29.06.2025 самовільно залишив тривалістю понад три доби розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та не виконував свої службові обов`язки, а службовий час проводив на власний розсуд до 20.08.2025.

20.08.2025 ОСОБА_3 , самостійно прибув до відділу поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області (м. Львів, пр. Ч.Калини, 66), тим самим припинив вчинення триваючого кримінального правопорушення.

Відтак, у період з 29.06.2025 по 20.08.2025, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 , проводив час на власний розсуд, обов`язки військової служби не виконував, свою належність до Збройних Сил України, а також той факт, що він незаконно перебував за межами місця служби приховував.

Під час незаконного перебування за межами місця служби солдат ОСОБА_3 , до органів місцевої влади та військового управління з питань подальшого проходження військової служби не звертався, хоча об`єктивно мав можливість це вчинити.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_3 , який є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 (солдат) 17.08.2025 близько 10:36 год., керуючись корисливим мотивом, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, повторно, знаходячись біля виробничо-складського приміщення (гараж), що за адресою: АДРЕСА_3 , маючи ключ від навісного замка дверей, відчинив двері вказаного приміщення та зайшов у нього. Близько 17:30 год. того ж дня обвинувачений, перебуваючи у вказаному виробничо-складському приміщенні через незачинені двері проник в салон транспортного засобу марки «ГАЗ» моделі 33023 212, д.н.з. НОМЕР_2 , білого кольору, номер шасі (ідентифікатор) НОМЕР_3 , який належить ПП «ЕнергоПроектСервіс», сів за кермо та за допомогою ключа, який був в замку запалювання, запустив двигун та здійснив рух вказаним автомобілем, до місця, яке знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Пасічна, 42, де покинув вказаний автомобіль, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом марки «ГАЗ» моделі 33023 212, д.н.з. НОМЕР_2 , білого кольору номер шасі (ідентифікатор) НОМЕР_3 , вартість якого становить 128 505 грн. 93 коп.

Допитаний судом обвинувачений ОСОБА_3 винуватість у інкримінованих правопорушеннях визнав повністю, надав аналогічні пояснення викладені у фабулі. Шкодує про вчинене, просить суворо не карати, врахувати, що зробив належні висновки. Бажає продовжити військову службу.

Представник потерпілого ПП «ЕнергоПроектСервіс» - ОСОБА_6 в судове засідання не прибув, належним чином повідомлявся про розгляд кримінального провадження. Цивільний позов не заявлено, оскільки заподіяна матеріальна шкода відшкодована шляхом повернення майна.

Учасники процесу не заперечили щодо розгляду справи у відсутності представника потерпілого. У зв`язку з наведеним та з врахуванням думки учасників процесу, розгляд справи проведено без участі представника потерпілого.

Оскільки обвинувачений повністю визнав винуватість у вчинених злочинах, і після роз`яснення учасникам судового розгляду положень ч.3 ст.349 КПК України, суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні та не оспорюють їх, і така позиція є добровільною, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та отримавши згоду учасників судового провадження на проведення судового розгляду в такому порядку, прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин скоєння обвинуваченим зазначених злочинів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням характеризуючих матеріалів.

Отже, дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч.5 ст.407 КК України, оскільки він, будучи військовослужбовцем, вчинив самовільне залишення військової частини тривалістю понад три доби, в умовах воєнного стану.

Крім того, дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.289 КК України, оскільки він незаконно заволодів транспортним засобом, вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які законодавцем віднесені до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, його молодий вік, неодружений, не працює, раніше судимий, вчинив дані кримінальні правопорушення під час перебування на іспитовому терміні, на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Таким чином, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд, з врахуванням ст.68 КК України, приходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання за вказані кримінальні правопорушення у виді позбавлення волі в межах санкції статей, передбачених ч.5 ст.407, ч.2 ст.289 КК України за правилами ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Також встановлено, що ОСОБА_3 засуджено вироком Сокальського районного суду Львівської області від 02.05.2023 за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном 3 роки.

Тому остаточне покарання ОСОБА_3 слід визначити за правилами ч.1 ст.71 КК України і до покарання за даним вироком слід частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Сокальського районного суду Львівської області від 02.05.2023, яким ОСОБА_3 засуджено за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, у виді 2 місяців позбавлення волі. Саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретним його обставинам та наслідкам, даним про особу обвинуваченого, який визнав повністю вину, розкаявся, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню скоєнню ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід ОСОБА_3 тримання під вартою до вступу вироку в законну силу слід залишити без змін.

Арешт майна, накладений ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 27.08.2025, - слід скасувати.

Відповідно до ч. 2 ст.124 КПК України документально підтверджені витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави в розмірі 4457 гривень.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 374, 615 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407, ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання:

за ч.5 ст.407 КК України 5 (п`ять) років 1 (один) місяць позбавлення волі;

за ч.2 ст.289 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Сокальського районного суду Львівської області від 02.05.2023 у вигляді 2 місяців позбавлення волі та остаточно визначити ОСОБА_3 покарання 5 (п`ять) років 3 (три) місяці позбавлення волі.

Строк відбування покаранняОСОБА_3 рахувати з 24.09.2025.

Запобіжний захід ОСОБА_3 тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Арешт майна, накладений ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 27.08.2025, - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 4457 гривень.

Речові докази:

-транспортний засіб «ГАЗ 330023212» д.н.з. НОМЕР_2 , зв`язку ключів з пультом від вказаного автомобіля, свідоцтво про реєстрацію даного ТЗ НОМЕР_4 , які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілого, - залишити ПП «ЕнергоПроетСервіс»;

-футболку, шорти, кепку, які належать обвинуваченому та зберігаються камері схову ВП №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, - знищити.

-компакт-диски, які зберігаються при матеріалах провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Відповідно до ч.15 ст.615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежився проголошенням його резолютивної частини.

Суддя ОСОБА_1