Єдиний унікальний номер 728/2884/25
Номер провадження 1-кп/728/193/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2025 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмачі кримінальне провадження, відомості про яке 10.10.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000283, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Комишня, Миргородського (кол. Комишнянського) району, Полтавської області, зареєстрованого та фактично проживаючого у АДРЕСА_1 , освіта фахова передвища, не працюючого, має на утриманні трьох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше судимий:

- вироком Бахмацького районного суду від 27.01.2025 за статтею 126-1 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт, яке 28.05.2025 відбуто, однак, в силу положень статей 88, 89 Кримінального кодексу України, судимість не знята та не погашена;

- вироком Бахмацького районного суду від 20.03.2025 за частиною першою статті 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки та, на підставі статті 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку в один рік

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 Кримінального кодексу України (далі також КК України),

а також за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про таке.

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним.

1. Обвинувачений ОСОБА_3 в період часу з 17.12.2024 по 27.09.2025, діючи у порушення вимог статті 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також у порушення вимог Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству, умисно, систематично, не маючи підґрунтя, вчиняв психологічне насильство стосовно своєї дружини ОСОБА_8 , з якою проживає в одному господарстві за адресою: АДРЕСА_1 , та мають спільних дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що призвело до психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя дружини.

Так, 17.12.2024, о 21 год 45 хв, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_8 домашнє насильство у присутності дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що полягало у погрозі фізичною розправою, та висловлюванні нецензурною лайкою, чим могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, та в подальшому постановою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 15.01.2025 притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 173-2 КУпАП, і на нього було накладено адміністративне стягнення у виді 60 годин громадських робіт.

Крім того, продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 02.09.2025 о 19 год 15 хв ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_8 домашнє насильство, що полягало у висловлюванні нецензурною лайкою, погрожуванні фізичною розправою, чіплявся за одяг та штовхав, чим могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю потерпілої, та в подальшому постановою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 24.09.2025 був притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 173-2 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1 020 гривень.

Однак, будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства щодо дружини ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , належних висновків не зробив та знову, 27.09.2025 о 19 год 40 хв, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи за місцем їх спільного проживання у будинку по АДРЕСА_1 , умисно, у присутності дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив стосовно дружини ОСОБА_8 , з якою спільно проживає, домашнє насильство, що полягало у словесних образах, погрозах розправою, висловлюванні на її адресу словами нецензурної лайки, приниженні, залякуванні, тим самим викликавши у неї побоювання за свою безпеку та життя, спричинивши емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, завдавши шкоду психічному здоров`ю, що виразилося у формі пониження самооцінки, втрати позитивних емоцій, погіршення якості життя.

Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (CETS № 210) Стамбул, від 11 травня 2011 року (далі також Стамбульська конвенція), у пункті b статті 3, встановлює, шо домашнє насильство означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в колі сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.

Отже, своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_3 згідно зі статтями 1, 3 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству вчинив домашнє насильство у формі психологічного насильства.

ІІ. Позиція учасників кримінального провадження.

2. В обґрунтування винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення сторона обвинувачення посилалася на обсяг доказів, що підлягають дослідженню згідно з положеннями Кримінального процесуального кодексу України (далі також КПК України) показання свідків, показання обвинуваченого та потерпілої, зібрані письмові докази.

Під час судових дебатів прокурор вважає зазначені докази достатніми для того, щоб поза розумним сумнівом довести винуватість ОСОБА_3 в повному обсязі у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за статтею 126-1 КК України.

3. Потерпіла ОСОБА_8 під час допиту зазначила, що між нею та обвинуваченим періодично виникали сварки на фоні вживання алкогольних напоїв останнім.

Вона підтвердила наявність та фактичні обставини подій 17.12.2024, 02.09.2025 і 27.09.2025, які зафіксовані у обвинувальному акті.

При цьому зазначила, що під час досудового розслідування не проводилася психологічна експертиза для визначення рівня завданої шкоди її психічному здоров`ю і вона не оцінює таку шкоду як значну. Вони помирилися з обвинуваченим, він попросив вибачення у неї та старшої доньки, яка була свідком їх сварок, і потерпіла вибачила обвинуваченого.

Вказує, що обвинувачений ОСОБА_3 після подій вересня 2025 року не виявляє агресії до потерпілої, не вживає алкогольні напої, влаштувався на роботу та піклується про неї і дочок.

Водночас вказала, що навчилася визначати, коли обвинуваченого ОСОБА_3 не потрібно чіпати, у момент перебування останнього під дією алкоголю, і у цей час намагається уникати з ним контактів, зокрема, йде з дому.

Під час судових дебатів просила обрати покарання обвинуваченому у виді штрафу або громадських робіт.

4. Представник потерпілої також підтримав думку своєї довірительки, наголошував на необхідності дотримання балансу між інтересами суспільства і родини обвинуваченого, просив Суд обрати покарання не пов`язане з обмеженням волі, залишивши батька в родині.

5. Обвинувачений ОСОБА_3 , допитаний у судовому засіданні, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та пояснив, що він погоджується з обвинуваченням і жалкує про вчинене.

Наголосив, що після звільнення з військової служби, коли він випиває, то іноді втрачає над собою контроль і не може стримати агресію. Вказав, що детально не пам`ятає обставин подій, про які йде мова у обвинувальному акті, але він вибачився за них перед потерпілою ОСОБА_8 і старшою дочкою, які його пробачили.

Під час судових дебатів зазначає, що у вчиненому щиро розкаюється, просив суворо не карати, зауважував, що між ним і потерпілою нормалізувалися стосунки.

ІV. Оцінка Суду.

6. Судом згідно із статтею 316 Кримінального процесуального кодексу України (далі також КПК України) призначено розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального правопорушення та викликано для участі в ньому учасників кримінального провадження.

7. З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 КПК України Суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які пояснили, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

8. Встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження викладені у формулюванні обвинувачення, визнаного Судом доведеним (див. пункт 1).

9. Враховуючи показання обвинуваченого, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, Суд знаходить, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за частиною статтею 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо подружжя, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, та погіршення якості життя потерпілої особи.

10. Вина ОСОБА_3 у скоєному доведена у повному обсязі.

V. Призначення покарання.

11. Суд враховує, що за змістом досудової доповіді стосовно ОСОБА_3 , виправлення останнього, на переконання органу пробації, не можливе без ізоляції від суспільства, на чому наголошував і прокурор.

12. На переконання потерпілої, її представника та обвинуваченого достатнім покаранням для останнього є будь-яке покарання, не пов`язане з позбавленням волі, зокрема у виді штрафу чи громадських робіт.

13. Встановленою Судом обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 66 КК України є щире каяття.

13.1. При цьому, Судом враховується, що щире каяття ОСОБА_3 проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, запевнення, що він більше подібного не вчинить і бажає виправитись та наданні правдивих показань під час судового розгляду.

14. Встановленими Судом обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 67 КК України є вчинення злочину повторно, вчинення кримінального правопорушення у присутності дитини, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

14.1. У підтвердження наявності повторності у діях обвинуваченого ОСОБА_3 . Суд враховує, що останнього було засуджено вироком Бахмацького районного суду від 27.01.2025 за статтею 126-1 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт, яке було відбуто 28.05.2025, однак судимість за яким не знята і не погашена у відповідності до вимог чинного законодавства.

14.2. Вчинення кримінального правопорушення у присутності дитини та особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, підтверджується фактичними обставинами справи, які не оспорювалися сторонами кримінального провадження (див. пункт 1).

15. Також відповідно до частини другої та четвертої статті 67 КК України, враховуючи характер кримінального правопорушення, Суд не визнає, як обтяжуючу обставину вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя, оскільки зазначена обставина є кваліфікуючою для інкримінованого складу кримінального правопорушення за статтею 126-1 КК України.

16. Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, бере до уваги, що санкція статті 126-1 КК України передбачає альтернативні види покарань громадські роботи, пробаційний нагляд, обмеження волі або позбавлення волі і, відповідно до статті 65 КК України, враховує:

16.1. ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що відповідно до статті 12 КК України є нетяжким злочином;

16.2. враховує наслідки та обставини вчиненого (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності);

16.3. особу винного його вік, матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я;

16.4. наявність місця проживання та характеристики за місцем проживання, яка не містить негативної інформації стосовно обвинуваченого;

16.5. наявність як обставини, яка пом`якшує покарання, так і наявність обставин, що обтяжують таке;

16.6. те, що він раніше судимий, в останнє вироком Суду від 20.03.2025 за частиною першою статті 263 Кримінального кодексу України до трьох років позбавлення волі, на підставі положень статті 75 Кримінального кодексу України звільнений від відбування основного покарання з іспитовим строком у один рік;

16.7. його посткримінальну поведінку, а саме: беззастережне визнання ним своєї вини; надання зізнавальних показань; подання клопотання про дослідження доказів під час судового розгляду в порядку, передбаченому частиною третьою статті 349 КПК України.

17. У зв`язку із чим, Суд доходить висновку, що покарання у виді громадських робіт не може бути призначеним ОСОБА_3 , оскільки вже призначалося обвинуваченому за вчинення подібного кримінального правопорушення за статтею 126-1 КК України та не призвело до виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , а покарання у виді пробаційного нагляду не може бути призначеним ОСОБА_3 , оскільки обов`язки, передбачені частиною другою статті 59-1 КК України, є тотожними визначеним у частині першій та пункті 2 частини третьої статті 76 КК України, які покладає суд на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, а обов`язки, передбачені частиною третьої статті 59-1 КК України (за винятком пункту 1), кореспондуються з тими, які визначені в пунктах 3-6 частини третьої статті 76 КК України, і такі заходи, застосовані Судом під час ухвалення вироку від 20.03.2025 за частиною першою статті 263 КК України, не є дієвими і також не забезпечили виправлення обвинуваченого, про що свідчить вчинення ним нового кримінального правопорушення.

18. Окрім того, згадані вище види кримінальних покарань разом з покаранням у виді обмеження волі, на переконання Суду, є занадто легкими, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 , будучи притягнутим до кримінальної відповідальності за статтею 126-1 КК України згідно з вироком Суду від 27.01.2025 у справі № 728/2996/24 (провадження № 1-кп/728/42/25) за вчинення домашнього насильства стосовно своєї дружини, потерпілої ОСОБА_8 , належних висновків не зробив і продовжив таку протиправну поведінку щодо останньої, про що свідчать, зокрема і постанови Суду у справах про адміністративні правопорушення за статтею 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

19. За таких обставин, Суд погоджується з думкою сторони обвинувачення і доходить висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, однак не у максимальній межі санкції статті, за якою останній обвинувачується, оскільки саме таке покарання, на думку Суду, буде необхідним та достатнім для виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

20. Підстав для обрання більш м`яких або тяжких покарань обвинуваченому ОСОБА_3 . Суд не знаходить.

21. Крім того, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 , після постановлення вироку Бахмацьким районним судом Чернігівської області від 20.03.2025 у справі № 728/227/25 (провадження № 1-кп/728/57/24), до повного відбуття покарання за ним вчинив нове кримінальне правопорушення, тому остаточне покарання необхідно призначити за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України.

22. Стосовно можливості застосування положень статті 75 КК України і звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, то Суд враховує, позицію Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, яку було висловлено останнім у постанові від 27.08.2020 № 127/10266/19, за змістом якої з положень статті 75 КК України, а також зі змісту частини третьої статті 78 КК України випливає, що у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати на підставі статті 71 КК України остаточне покарання у виді сукупності невідбутої частини покарання за попереднім вироком та покарання за новим вироком. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

23. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

24. Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

25. Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обирався і підстав для його обрання Суд не вбачає.

З цих підстав, керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В :

1. ОСОБА_3 визнати винуватим за статтею 126-1 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

2. На підставі частини першої статті 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком приєднати частину невідбутого покарання за попереднім вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 20.03.2025 у справі № 728/227/25 (провадження № 1-кп/728/57/24) та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки і 1 (один) місяць.

3. Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з дня затримання засудженого.

4. Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляції до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя

Бахмацького районного суду ОСОБА_1