Справа № 644/ 264 /26
н.п. 1-кс/644/ 74 /26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2026 року м. Харків

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 , перевіривши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

13.01.2026 ОСОБА_2 звернувся до Індустріального районного суду м. Харкова із вказаною скаргою в якій просить поновити йому строк на оскарження, визнати незаконною бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава та зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава, визнати його потерпілим в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0021611 від 22.12.2025 та надати йому пам`ятку про права та обов`язки, як потерпілого, в порядку ст.55 КПК України.

Скарга та додані до неї матеріали подані та підписані ОСОБА_2 через систему «Електронний суд».

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2026, скарга ОСОБА_2 передана в провадження слідчого судді ОСОБА_1 .

Дослідивши скаргу, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає поверненню заявнику з наступних підстав.

Главою 26 КПК визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування.

Частиною 1 ст. 303 КПК передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню слідчому судді під час досудового провадження та ким (заявником, потерпілим, підозрюваним, володільцем майна тощо) такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Зі змісту поданої скарги вбачається, що заявником оскаржується бездіяльність Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава.

Другий слідчий відділ ДБР (з дислокацією у м. Харкові) розташований за адресою: м. Харків, пр. Героїв Харкова, 145. Вказана адреса відноситься до адміністративно територіального устрою Салтівського району м. Харкова, на який розповсюджується територіальна юрисдикція (підсудність) Салтівського районного суду м. Харкова.

Зі змісту абзаців першого та третього пункту третього листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-558/0/4-13а від 05.04.2013 року, вбачається, що відповідно до ч. 2 ст. 132 КПК усі клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжних заходів (ч. 2 ст. 131 КПК), подаються до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює відповідне розслідування. Такі клопотання розглядаються слідчим суддею, який визначається автоматизованою системою документообігу суду в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 35 КПК (незалежно від того, який слідчий суддя розглядав інші клопотання у цьому ж кримінальному провадженні раніше).

Беручи до уваги, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ч. 7 ст. 100, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 184,ч. 1 ст. 192, ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 201, ч. 3 ст. 244, ч. 10 ст. 290 КПК), з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад, ч. 1 ст. 306, ч. 3 ст. 234 КПК тощо).

У таких випадках не можна керуватися положенням ч. 1 ст. 32 КПК, яке, з огляду на зміст цієї статті та її місце у структурі КПК, стосується лише суду, який здійснює кримінальне провадження як орган, що розглядає справу по суті (пункти 20 - 22 ч. 1 ст. 3, ст. 30, ст. 31 КПК), і не регламентує діяльність слідчого судді.

Отже, з огляду на місцезнаходження Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава бездіяльність якого оскаржується заявником, подана ОСОБА_2 , слідчий суддя вважає, що скарга не підсудна Індустріальному районному суду м. Харкова та повинна бути подана слідчому судді до суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться відповідний орган досудового розслідування.

Пунктом другим ч. 2 ст. 304 КПК України передбачено, що скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.

Враховуючи вищевикладене вище, скарга ОСОБА_2 з усіма доданими до неї матеріалами підлягають поверненню скаржнику оскільки вона не підлягає розгляду слідчим суддею Індустріального районного суду м. Харкова.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава та зобов`язання вчинити певні дії - повернути особі, яка її подала з усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення скарги не позбавляє права повторно звернутися до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1