Справа № 517/1205/25
Провадження № 1-кп/517/96/2025
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2025 року Захарівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду с-щі Захарівка Одеської області обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості від 27.11.2025 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000683 від 13 жовтня 2025 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки с. Йосипівка Фрунзівського району Одеської області, з загальною середньою освітою, не працюючої, раніше не судимої, проживаючої та зареєстрованої в АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_5 ,

сторони захисту:

обвинуваченої: ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченої: адвоката ОСОБА_6 ,

У С Т А Н О В И В:

12 жовтня 2025 року приблизно о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_3 разом зі своїм співмешканцем, з яким перебуває у фактичних шлюбних відносинах ОСОБА_5 , який проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 , прийшли в гості до будинку своїх знайомих ОСОБА_7 та її сина ОСОБА_8 , які мешкають за адресою: АДРЕСА_1 , де вони вчотирьох розпивали алкогольних напої. В подальшому, на ґрунті раптово виниклих ревнощів між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у приміщені кухні будинку, виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_3 виник умисел направлений на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 12.10.2025 року приблизно о 20 годині 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, схопила правою рукою з столу ніж, кухонний, з полімерним руків`ям, білого кольору, та використовуючи вказаний ніж в якості знаряддя злочину, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання з метою протиправного заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , знаходячись напроти нього, тримаючи ніж у правій руці, лезом до низу, замахнувшись нанесла правою рукою останньому один удар ножем в правий бік грудної клітки, спричинивши проникаючу колото-різану рану з правобічним пневмотораксом, яке відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень. В подальшому, ОСОБА_5 був доставлений в тяжкому стані до хірургічного відділення КЗНП Захарівської багатопрофільної лікарні, де йому було проведено операційне втручання.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Потерпілий у кримінальному провадженні ОСОБА_5 надав прокурору письмову заяву про згоду на укладення угоди про визнання винуватості в порядку п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, про добровільність написання якої підтвердив в судовому засіданні.

27 листопада 2025 року за письмовою згодою потерпілого ОСОБА_5 між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 472 КПК України укладено по кримінальному провадженню № 0000683 від 13 жовтня 2025 року угоду про визнання винуватості, відповідно до положень якої обвинувачена ОСОБА_3 розкаялася, визнала провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_6 , останні дійшли згоди, зокрема, щодо формування обвинувачення та його правової кваліфікації за ч. 1 ст. 121 КК України; істотних для даного кримінального провадження обставин; узгоджене покарання та згода сторін на його призначення за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком.

Обвинуваченій ОСОБА_3 роз`яснено характер пред`явленого обвинувачення, вид та розмір узгодженого покарання, наслідки укладення і затвердження угоди про визнання винуватості, в тому числі про обмеження права оскарження вироку суду в апеляційному або касаційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності його учасників, не дослідження доказів у судовому засіданні або оспорювання встановлених досудовим розслідуванням обставин, обмеження права обвинуваченого на відмову давати показання, подавати та досліджувати докази, внаслідок чого останній заявив про розуміння роз`ясненого, добровільність укладення цієї угоди, повідомивши, що вони у повному обсязі визнає свою провину, підтверджує всі фактичні обставини та щиро розкаюється у скоєному.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має, шкода відшкодована шляхом купівлі ліків. Підтвердив, що ним була надана письмова згода на укладення угоди про визнання винуватості, в якої він просив угоду затвердити.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні злочину, повідомила про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про винуватість на стадії досудового розслідування, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди, просила вказану угоду затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Також обвинувачена в судовому засіданні підтвердила обставини вчинення злочину, викладені в обвинувальному акті, які повністю знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.

Під час судового розгляду адвокат ОСОБА_6 повністю підтримав позицію обвинуваченого та наполягав на затвердженні вказаної угоди, оскільки жодних порушень закону під час її підписання не було, вказана угода укладена добровільно без будь-якого примусу, міра покарання відповідає тяжкості скоєного та особі обвинуваченого, наслідки її укладання та затвердження були роз`ясненні всім учасникам провадження.

Прокурор Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 також не заперечував проти укладення угоди про визнання винуватості, також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, підтвердив в суді, що обвинувачена беззаперечно визнала обвинувачення в обсязі обвинувачення та погодилася на призначення вказаного покарання, добровільно відшкодувала потерпілому завданий злочином збиток шляхом купівлі ліків.

Суд також переконаний в тому, що угода сторонами підписана добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладення угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченою узятих на себе за угодою зобов`язань.

Розглядаючи питання щодо затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Згідно п.2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до частини 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до ст. 12 КК України, інкриміноване ОСОБА_3 кримінальне правопорушення відноситься до тяжких злочинів, а тому, виходячи з вимог ч. 4 ст. 469 КПК України, суд вважає, що в даному кримінальному провадженні може бути затверджена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

В судовому засіданні з?ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права визначені п.п. 1-4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосоване до неї у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; умови даних угод відповідають вимогам Кримінально - процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.

Узгоджена сторонами угоди міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною КК України.

Суд керується положеннями ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд враховує її особу, яка є громадянином України, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття, а обставин, які відповідно ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 в присутності її захисника та призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Крім того, ОСОБА_3 звинувачується у вчиненні тілесних ушкоджень саме своєму співмешканцю ОСОБА_5 , а тому суд дійшов до висновку, що до обвинуваченої ОСОБА_3 необхідно застосувати обмежувальний захід, передбачений п.5 ч.1 ст.91-1 КК України у виді направлення для проходження програми для кривдників строком на 3 місяці.

Цивільний позов не заявлений.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні затримувалася та запобіжний захід відносно неї застосовувався у вигляді домашнього арешту, строк застосування якого закінчується 13.12.2025 року. Прокурор вважав запобіжний захід не обирати

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

За вимогами ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 ч.9 п.3 КПК України, а саме останні підлягають знищенню.

Керуючись ст.ст. 314, 368-371, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості від 27 листопада 2025 року, що укладена у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР № 0000683 від 13 жовтня 2025 року між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 - затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки.

Згідно ст.76 ч.1 п.п.1, 2, ч.3 п.2 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи,

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників у порядку, передбаченому п.5 ч.1 ст. 91-1 КК України на строк 3 (три) місяці.

Запобіжний захід не обирати.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду від 20 жовтня 2025 року арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: тапочки резинові, жіночі, рожевого кольору, б/в; футболку жіночу, чорного кольору, б/в; штани жіночі темно-зеленого кольору, б/в; чоловічу зимову куртку-пуховик чорного кольору; чоловічий светр бордового кольору б/в; чоловічу футболку зеленого кольору б/в; скляну пляшку об`ємом 0.5 літра з етикеткою «Немирівська Класична»; чотири скляні чарки; кухонний ніж з руків`ям білого кольору; змиви речовини бурого кольору.

Речові докази, а саме: тапочки резинові, жіночі, рожевого кольору, б/в; футболку жіночу, чорного кольору, б/в; штани жіночі темно-зеленого кольору, б/в; чоловічу зимову куртку-пуховик чорного кольору; чоловічий светр бордового кольору б/в; чоловічу футболку зеленого кольору б/в; скляну пляшку об`ємом 0.5 літра з етикеткою «Немирівська Класична»; чотири скляні чарки; кухонний ніж з руків`ям білого кольору; змиви речовини бурого кольору знищити; мобільний телефон марки REDMI 9, синього кольору зі стартовим пакетом «Водафон», б/в вважати повернутим власнику ОСОБА_3 .

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди та затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

На вирок може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду через Захарівський районний суд Одеської області протягом 30 діб з моменту проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і його захиснику, потерпілому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя: