Справа № 759/9885/25 Головуючий в 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2656/2026 Доповідач: ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

14 січня 2026 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі

суддів: ОСОБА_2 (головуючої), ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар - ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

захисника (в режимі ВКЗ) - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0000063 від 26.02.2025 року за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 20 серпня 2025 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 20 серпня 2025 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Пилиповичі Бородянського району Київської області, громадянку України, не одружену, непрацюючу, з базовою середньою освітою, без місця реєстрації, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше судиму вироком Святошинського районного суду міста Києва від 21.10.2024 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік,

засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

на підставі ст. ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Святошинського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2024 року, перевівши менш суворий вид покарання в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення - одному дню позбавлення волі відповідає два дні пробаційного нагляду, та призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 2 (два) місяці;

вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.

Відповідно до вироку, ОСОБА_8 , будучи особою, яку засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України, протягом року вчинила нове кримінальне правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів за таких обставин.

Так, 26.02.2025 року приблизно о 17 год. 40 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи поблизу станції метро «Святошин» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, побачила на асфальті поліетиленовий пакет, піднявши та відкривши який, вона побачила всередині дві таблетки білого кольору, які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), після чого, маючи злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання вказаного наркотичного засобу, та реалізуючи який вона поклала поліетиленовий пакет із вмістом двох таблеток білого кольору до правої кишені куртки, в яку була одягнена на той час, тим самим умисно незаконно придбала та розпочала незаконно зберігати при собі вказаний наркотичний засіб.

У подальшому ОСОБА_8 була затримана у порядку ст. 298-2 КПК України та у присутності двох понятих жіночої статі під час проведення особистого обшуку та обшуку речей ОСОБА_8 , із правої кишені куртки, в яку вона була одягнена, вилучено поліетиленовий пакет, всередині якого знаходилися 2 (дві) таблетки білого кольору, які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), загальною масою 0,044 г.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченої ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 вказав про незаконність оскаржуваного вироку та наявність підстав для його скасування у зв`язку з тим, що в діях обвинуваченої відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України. Так, на обґрунтування своєї позиції захисник зазначив про те, що ОСОБА_8 підняла таблетки на сходах в метро та з метою безпеки оточуючих, зокрема дітей, адже вказані таблетки з невідомим складом можуть становити загрозу їхньому життю, звернулась до поліцейських, на що вони повідомили, що є певна процедура їх вилучення, після чого приїхали інші поліцейські та вилучили їх. Зауважив, що обвинувачена стверджує про те, що не знала, що саме це за таблетки та не знала їх склад. Також захисник вказав про те, що вирок було ухвалено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки під час особистого обшуку обвинуваченої захисника разом з іншими особами чоловічої статі було видалено, хоча вказаний обшук не був пов`язаний з її оголенням, що свідчить про порушення її права на захист та недопустимість всіх доказів, які були здобуті в результаті такого обшуку, а тому відповідно ті, докази, які здобуті на їх основі, також є недопустимими, зокрема висновок експерта. Вважає, що твердження суду про те, що відсутність захисника під час вилучення таблеток не вплинуло на процес вилучення таблеток та їх властивості є помилковим, оскільки під час проведення особистого обшуку ОСОБА_8 ставилися питання і в той проміжок часу вона була позбавлена правничої допомоги адвоката. Просив оскаржуваний вирок скасувати, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; пояснення захисника обвинуваченої, який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги захисника, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду і оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку про те, що у ході судового розгляду вказані вище вимоги закону судом першої інстанції були дотримані у повному обсязі.

Так, перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, вчиненими протягом року після засудження за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, обґрунтовані, відповідають фактичним обставинам справи і ґрунтуються на повно та об`єктивно досліджених у судовому засіданні і належним чином оцінених та наведених у вироку доказах, а саме:

- показаннях допитаного в суді першої інстанції свідка ОСОБА_9 , яка повідомила про те, що вона працює у КП «Київський метрополітен» та на прохання працівника поліції була присутня при обшуку обвинуваченої, який здійснювався під відеозапис та за присутності захисника. Під час проведення обшуку, який здійснювався працівником поліції жіночої статі, ОСОБА_8 сама дістала з кишені 2 таблетки та пояснила, що зберігала їх для особистого вживання. Обшук проводився спокійно, зауважень зі сторони ОСОБА_8 та її захисника не надходило. Після завершення відеозйомки за результатами обшуку було складено протокол;

- показаннях допитаного в суді першої інстанції свідка ОСОБА_10 , яка повідомила про те, що вона обіймає посаду працівника поліції в метрополітені, під час добового нараду до неї зателефонував командир, наказав їхати на станцію метро «Святошин» та провести поверхневу перевірку. Свідок провела поверхневу перевірку ОСОБА_8 під відеозапис, що здійснювався за допомогою нагрудної боді-камери. Під час проведення поверхневої перевірки ОСОБА_8 з правої кишені верхнього одягу самостійно дістала 2 таблетки;

- протоколі затримання особи від 26.02.2025, згідно з яким під час обшуку ОСОБА_8 у правій кишені куртки був виявлений та вилучений пакет із вмістом двох таблеток білого кольору, який було поміщено до спец-пакету WAR 1211855 (а.с. 37-41);

- відеозаписі (а.с. 42), який є додатком до протоколу затримання особи від 26.02.2025 та містить відомості про те, що під час особистого обшуку, проведеного при затриманні обвинуваченої, на питання працівника поліції щодо наявності заборонених речовини ОСОБА_8 відповіла ствердно та самостійно дістала з правої кишені куртки поліетиленовий пакет з двома таблетками білого кольору, також обвинувачена повідомила, що залишила таблетки при собі для власного вживання; потім поліетиленовий пакет з двома таблетками працівником поліції було поміщено до спецпакету; після проведення вищеописаних дій ОСОБА_8 та її захисник повідомили, що запитань та заперечень не мають;

- висновку експерта № СЕ-19/111-25/12566-НЗПРАП від 28.02.2025 (а.с. 49-53), який містить фактичні дані про те, що надані на дослідження у заклеєному спец-пакеті WAR 1211855 дві таблетки білого кольору містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - метадон (фенадон), загальна маса метадону (фенадону) в таблетках становить 0,044 г;

- копії вироку Святошинського районного суду міста Києва від 21.10.2024, яким ОСОБА_8 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України (а.с. 59).

Дослідивши вказані докази та надавши їм належну юридичну оцінку суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення та правильності кваліфікації її дій за ч. 2 ст. 309 КК України.

Апеляційна скарга захисника обвинуваченої не містить обґрунтованих доводів, які би указували на незаконність ухваленого вироку та наявність підстав для закриття щодо ОСОБА_8 кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, так само вказані підстави не навів захисник обвинуваченої і в судовому засіданні.

Зокрема, доводи захисника про те, що ОСОБА_8 підняла таблетки на сходах в метро та не знала, що саме це за таблетки та не знала їх склад, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки такі твердження спростовуються дослідженими судом першої інстанції доказами, а саме показаннями свідка ОСОБА_9 про те, що під час проведення обшуку, який здійснювався поліцейською, ОСОБА_8 сама дістала з кишені 2 таблетки та пояснила, що зберігала їх для особистого вживання, а також відеозаписом особистого обшуку ОСОБА_8 , яка на питання працівника поліції щодо наявності заборонених речовини відповіла ствердно та самостійно дістала з правої кишені куртки поліетиленовий пакет з двома таблетками білого кольору, а також повідомила, що залишила таблетки при собі для власного вживання. При цьому, будь-яких зауважень, заяв та скарг ні захисником, ні обвинуваченою заявлено не було та до протоколу затримання особи занесено не було. Крім того, обвинувачена вже була засуджена за ч.1 ст. 309 КК Україн, а саме, за незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу - метадону, а тому їй було достеменно відомо про склад вказаних таблеток.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про недопустимість доказів, отриманих в результаті проведення особистого обшуку обвинуваченої з огляду на те, що під час проведення вказаної слідчої дії та вилучення таблеток захисника разом з іншими особами чоловічої статі було видалено, а ОСОБА_8 ставилися питання і в той проміжок часу вона була позбавлена правничої допомоги адвоката, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з практикою Верховного Суду, вирішуючи питання про вплив порушень порядку проведення процесуальних дій на доказове значення отриманих у їх результаті відомостей, суд повинен насамперед з`ясувати вплив цих порушень на ті чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема встановити, наскільки процедурні недоліки «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили особу в можливостях їх ефективного використання.

Тобто вирішуючи питання про застосування положень ст. 87 КПК України до наявних у матеріалах справи доказів, колегія суддів враховує, що ці положення можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод особи, тоді як проведення особистого огляду, в присутності понятих жіночої статі, на думку колегії суддів, не може свідчити про порушення фундаментальних прав і свобод обвинуваченої, оскільки, по-перше, КПК України передбачає можливість його проведення навіть без участі захисника (ч. 5 ст. 236 КПК України), а тому видалення захисника під час безпосереднього здійснення обшуку, при фактичній його присутності під час здійснення такої слідчої дії та можливості фіксування результатів такого обшуку, не можна вважати за порушення прав обвинуваченої, а по-друге, речові докази існують незалежно від участі захисника під час проведення обшуку, а тому відсутність захисника не впливає на допустимість доказів, на що вказав суд першої інстанції та підтвердив ВС у постанові 14 вересня 2023 року у справі № 521/18533/15-к. Відтак колегія суддів вважає, що безпосередня відсутність захисника під час проведення обшуку не обмежили обвинувачену ОСОБА_8 в можливостях ефективного використання її прав.

Наведене у своїй сукупності вказує на необґрунтованість апеляційної скарги захисника обвинуваченої та відсутність підстав для скасування вироку і закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Призначене судом першої інстанції обвинуваченій ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України за своїм видом і розміром є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої, а також запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України. Вирок в цій частині захисником не оскаржується.

Враховуючи викладене, вирок Святошинського районного суду м. Києва від 20 серпня 2025 року щодо ОСОБА_8 є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування колегією суддів не встановлено, а тому колегія суддів вважає за необхідне вказаний вирок залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченої - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 20 серпня 2025 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4