Справа № 206/3396/23
Провадження № 1-кс/206/1224/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2025 Слідчий суддя Самарського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання про скасування арешту майна по кримінальному провадженню під № 0000943, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 29.06.2025 року подання Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра задоволено. Клопотання представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000943 передано до Самарського районного суду міста Дніпра для розгляду.

Своє клопотання про скасування арешту майна у кримінальномупровадженні №0000943 представник заявника ОСОБА_4 обгрунтовує наступним.

В провадженні ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000943 від 21.12.2022 року, за ч. 3 ст.190 КК України за фактом заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене групою осіб у великих розмірах.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06.04.2023 по справі №202/11075/22, провадження 1-кс/202/2596/2023 задоволено клопотання слідчого СВ ВП №2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Застосовано захід забезпечення кримінального провадження у виді накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000943 від 21.12.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною будь-яких форм відчуження, перереєстрації та розпорядження, з метою забезпечення її збереження як речового

доказу.

Відповідно до обставин справи 28.12.2018 року на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 28 грудня 2018 року, який посвідчили приватним нотаріусом ОСОБА_6 , ОСОБА_5 придбала квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_7 .

У листопаді 2020 року, громадянин ОСОБА_8 звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом, щодо визнання договору купівлі-продажу нерухомо майна. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2021 року в позові відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 15 квітня 2022 року апеляційну

скаргу ОСОБА_8 задоволено частково.

22.03.2023 Верховний суд ухвалив Постанову по справі №206/5095/20, провадження №61-4868св22, якою постановив: Касаційну скаргу ОСОБА_5 , в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_9 , задовольнити частково. Постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 квітня 2022 року скасувати, а рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 13 жовтня 2021 року залишити в силі.

Рішенням Самарського районного суду міста Дніпро від 14.07.2025 по справі №

206/6841/24 позов ОСОБА_5 до

ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , треті особи, стороні відповідачів: Департамент та дозвільних процедур Дніпровської міської ради,

приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_12 про витребування нерухомого майна з незаконного володіння - задоволено частково: «Витребувано у ОСОБА_11 на користь ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_2 У задоволені інших позовних вимог відмовлено.»

Таким чином, на думку представника заявника ОСОБА_5 юридично повернула у свою власність квартиру, проте, у зав?язку із накладеним ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 06.04.2023 арештом на квартиру, позбавлена можливості виконати рішення, а саме внести відповідні відомості до Єдиного реєстру нерухомого майна, у зв?язку із чим виникла необхідність у зверненні до суду із клопотанням про скасування арешту майна.

З огляду на викладене, просить заяву задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, вважаючи його таким, що не підлягає задоволенню.

Заявник та її представники в судовому засіданні наполягали на задоволенні клопотання з підстав зазначених в заяві. При цьому зазначили, що після порушення кримінального провадження будь-яких дій органом досудового розслідування на протязі 2-х років не проводиться. ОСОБА_5 навіть не була допитана.

В судове засідання, яке відбулося 07.11.2025 року заявники не з`явилися надали до суду клопотання відповідно до яких розгляд заяви просили проводити без їх участі, заяву підтримали.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася. Про час і місце розгляду справи повідомлялася в судовому засіданні належним чином.

З огляду на викладене суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінальної справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України, клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду.

Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Належна правова процедура має застосування як під час судового розгляду, так і на стадії досудового розслідування. Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції права на справедливий суд.

Слідчим суддею, встановлено, що в провадженні ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000943 від 21.12.2022 року, за ч. 3 ст.190 КК України за фактом заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене групою осіб у великих розмірах.

Як вбачається із змісту ухвали Індустріального районного суду місті Дніпропетровська від 06.04.2023 року та підтверджується оглянутими в судовому засіданні матеріалами справи ОСОБА_5 у даній справі є потерпілою, а саме: «21.12.2022 до ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що невстановлені особи шахрайським шляхом (шляхом надання державному реєстратору (нотаріусу) завідомо підроблених документів) заволоділи майном, а саме квартирою заявниці, чим завдали останній майнової шкоди у великих розмірах.

Згідно з клопотанням, проведеним досудовим розслідуванням та дослідженням інформації з офіційного витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що 02.10.1996 Управлінням житлово-комунального господарства було видано свідоцтво про право власності, (серія та номер: б/н) на об`єкт нерухомого майна, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер ОНМ: 101) за громадянином ОСОБА_8 , (РНОКПП НОМЕР_1 ).

В подальшому 30.01.2003 Виконкомом міської Ради народних депутатів видано свідоцтво про право власності (серія та номер: б/н) на ОСОБА_13 , а 10.10.2018 державним реєстратором КП «Дніпровське міжміське бюро технічної інвентаризації» ДОР Дніпропетровської області ОСОБА_14 здійснено реєстрацію права власності за фізичною особою ОСОБА_13 , (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Згідно офіційної інформації з витягу Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть встановлено, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (місце проживання: АДРЕСА_3 ) помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Дніпро (Новокодацький р-н) та згідно лікарського свідоцтва про смерть (попереднє) №446/Н від 26.09.2019 причиною смерті є: отруєння, вплив інших і неуточнених хімічних та отруйних речовин, намір невизначений.

В ході подальшого досудового розслідування та дослідження відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що наступним власником вказаної вище квартири стала ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на підставі договору купівлі-продажу (серія та номер: №602) посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського МНО ОСОБА_15 від 06.11.2018.

Після чого, наступним власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , стала потерпіла ОСОБА_5 , (РНОКПП НОМЕР_4 ) на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського МНО ОСОБА_6 (серія та номер: 2436) від 28.12.2018.

У листопаді 2020 року, громадянин ОСОБА_8 звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом про визнання договору купівлі-продажу нерухомо майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 від 28 грудня 2018 року, який посвідчили приватним нотаріусом ОСОБА_6 недійсним (справа 206/5095/20).

Рішенням Самарського РС м. Дніпропетровська у задоволені позову ОСОБА_8 було відмовлено повністю.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 15 квітня 2022 року апеляційну

скаргу ОСОБА_8 задоволено частково: визнано недійсним свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_2 від 30.01.2003 видане виконкомом міської Ради народних депутатів на ім?я ОСОБА_13 ; визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири N?77 будинку АДРЕСА_4 укладений 06 листопада 2018 року між ОСОБА_13 та ОСОБА_7 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_15 , реєстровий номер 602; визнано за ОСОБА_8 право власності на 2/3 частини квартири N? АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_16 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ; витребувано від ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 квартиру АДРЕСА_2 ; скасовано запис про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 , номер запису 28382737 від 10 жовтня 2018 року, внесений державним реєстратором ОСОБА_14 ; скасовано запис про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 , номер запису 28770715 від 06 листопада 2018 року внесений державним реєстратором, приватним нотаріусом ОСОБА_15 ; скасовано запис про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 , номер запису 29707305 від 28 грудня 2018

року внесений державним реєстратором, приватним нотаріусом ОСОБА_6 . В іншій частині рішення залишити без змін.

В подальшому 01.06.2022 Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради речове право ОСОБА_17 було припинено на підставі рішення Дніпровського апеляційного суду №206/5095/20 від 15.04.2022.

01.02.2023 право власності на вищевказану квартиру було зареєстроване за ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на підставі договору купівлі-продажу (серія та номер: 260) від 01.02.2023 посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського МНО ОСОБА_12 .

Того ж дня 01.02.2023 нотаріусом Дніпровського МНО ОСОБА_12 посвідчено іпотечний договір (серія та номер: 261) згідно якого іпотекодавцем є ОСОБА_10 , а іпотекодержателем є ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_6 ) в розмірі основного зобов`язання яке складає 1410000,00 грн (договір позики, серія та номер б/н, виданий 01.02.2023, видавник ОСОБА_11 та ОСОБА_10 ).

22.03.2023 Верховний суд України ухвалив Постанову по справі №206/5095/20, провадження №61-4868св22, якою Постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 квітня 2022 року скасував, а рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2021 року залишив в силі.

Окремою ухвалою Верховного суду України справа №206/5095/20, провадження №61-4868св22, колегія суддів ухвалила: направити до Офісу Генерального прокурора окрему ухвалу для організації перевірки наявності в ознаках можливого кримінального правопорушення при складанні та використанні свідоцтва про право власності на житло від 30.01.2003 року на ім`я ОСОБА_13 , реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_13 , і подальшого відчуження ним цієї квартири та вжиття, у разі необхідності, прокурором заходів, передбачених законом.

29 грудня 2022 року постановою слідчого квартиру АДРЕСА_2 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Рішенням Самарського районного суду міста Дніпро від 14.07.2025 по справі №

206/6841/24 позов ОСОБА_5 до

ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , треті особи, стороні відповідачів: Департамент та дозвільних процедур Дніпровської міської ради,

приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_12 про витребування нерухомого майна з незаконного володіння - задоволено частково: «Витребувано у ОСОБА_11 на користь ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_2 У задоволені інших позовних вимог відмовлено.»

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення речових доказів.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що на теперішній час вказане майно не відповідає критерію речового доказу.

Таким чином в судовому засіданні встановлено та вбачається з наявних матеріалів справи, що відповідно до рішень судів усіх інстанцій ОСОБА_5 визнана добросовісним набувачем.

Крім того, на протязі понад два роки, а саме після 23.04.2023 року органом досудового розслідування будь-яких слідчих дій по вищевказаному кримінальному провадженню проведено не було.

А відтак незняття арешту на майно заявника порушує його право вільно розпоряджатися.

Відповідно до абз.3 п.1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику про зняття арешту з майна» за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Зважаючи на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що вказана заява підлягає задоволенню, оскільки на даний час потреба у арешті майна відпала і підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 132,167,170-174, 175,309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про скасування арешту майна по кримінальному провадженню під № 0000943, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06.04.2023 по справі № 202/11075/22, провадження 1-кс/202/2596/2023 на майно, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Суддя: ОСОБА_1