Справа № 163/2743/25
Провадження № 1-кс/163/582/25
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року Слідчий суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області погоджене з начальником Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотання слідчої СВ відділення поліції №1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000517 про арешт майна,

в с т а н о в и в :

Клопотання обґрунтоване тим, що в ЄРДР внесено відомості про виявлення нарядом СП «Явір» УПП автомобіля «МАН», номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , який перевозив лісопродукцію різної породи до 40 м. куб., походження якої невідоме, що мало місце о 08:24 годині 20 грудня 2025 року на 62 км автодороги Т-03-02, поблизу села Радехів Ковельського району Волинської області.

Цього дня в ході проведення огляду місця події на узбіччі зазначеної ділянки дороги було виявлено і вилучено автомобіль «MAN», номерний знак НОМЕР_3 ; напівпричіп «SCHMITZ», номерний знак НОМЕР_4 ; лісодеревину різної породи загальною кубомасою 40 м. куб.; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та причепа; подорожній лист вантажного автомобіля №93 від 20 грудня 2025 року із зображенням відтиску печатки ТОВ «Терміт-Львів»; накладну 93 на внутрішнє переміщення/ матеріалів із зображенням відтиску печатки ТОВ «Терміт-Львів».

На думку слідчої, вилучені речі є доказами злочину, тому вимагають свого збереження шляхом накладення арешту з позбавленням права відчуження, розпорядження та/або користування з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження, що водночас надасть можливість об`єктивно встановити важливі обставини провадження, провести судові експертизи, а в іншому випадку вилучене майно підлягатиме поверненню з подальшою неможливістю проведення необхідних слідчих дій.

Слідча СВ відділення поліції №1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 подала до суду заяву про проведення розгляду клопотання за її відсутності.

Власник майна ОСОБА_6 до канцелярії суду подав заяву, в якій просив здійснювати розгляд клопотання слідчої за його відсутності. Заперечив щодо накладення арешту на транспортний засіб та причіп з реєстраційними документами, щодо іншого майна поклався на розсуд суду.

Під час розгляду клопотання встановлено таке.

Кримінальне провадження за ознаками ч.1 ст.246 КК України зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 21 грудня 2025 року за № 0000517, що підтверджено відповідним витягом.

Підставою для реєстрації цих відомостей в Єдиному реєстрі досудових розслідувань слугувало повідомлення на лінію «102» від наряду поліції СП «Явір» УПП, що вбачається з рапорту інспектора-чергового відділення поліції № 1 (м. Любомль) Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області від 20 грудня 2025 року.

Обставини виявлення кримінального правопорушення, про які у клопотанні зазначає слідча, підтверджуються ілюстративними таблицями, рапортом оперуповноваженого СКП ВП №1 (м. Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, рапортом інспектора роти з обслуговування м. Ковель УПП у Волинській області ДПП від 20 грудня 2025 року.

Майно, стосовно якого подано клопотання, вилучене під час огляду місця події, що підтверджується відповідним протоколом від 20 грудня 2025 року.

Постановою слідчої від 21 грудня 2025 року вилучене майно визнано речовими доказами в цьому кримінальному проваджені.

Власником автомобіля «MAN», номерний знак НОМЕР_3 , та напівпричіпа «SCHMITZ», номерний знак НОМЕР_4 , є ОСОБА_6 , що стверджено свідоцтвами про їх реєстрацію серії НОМЕР_5 , серії НОМЕР_6 .

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого суд-ді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, що-до якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 статті 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З досліджених матеріалів клопотання встановлено, що вилучена лісопродукція різної породи, подорожній лист вантажного автомобіля № 93 та накладна № 93 на внутрішнє переміщення матеріалів безпосередньо пов`язані з подією розслідуваного кримінального правопорушення та використовувалися під час перевезення деревини.

При цьому з поданих документів не вбачається належних і допустимих доказів законного походження перевезеної деревини, а відомості, зазначені у подорожньому листі та накладній, не підтверджують її легальне набуття.

За таких обставин зазначене майно обґрунтовано визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, а накладення на нього арешту є необхідним для запобігання його можливому приховуванню, псуванню, знищенню або відчуженню, а також для забезпечення можливості проведення відповідних експертних досліджень і повного та неупередженого досудового розслідування.

Щодо накладення арешту на транспортний засіб, причіп і їх реєстраційні документи слід зазначити таке.

За змістом п.5 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Вилучений автомобіль «MAN», номерний знак НОМЕР_3 , та напівпричіп «SCHMITZ», номерний знак НОМЕР_4 , а також свідоцтва про їх реєстрацію перебуває у власності ОСОБА_6 , який заперечив проти накладення на нього арешту, оскільки таке майно використовується у комерційних цілях.

З огляду, що транспортні засоби використовувалися як засіб перевезення лісопродукції, походження якої перевіряється в межах кримінального провадження та з метою забезпечення збереження речових доказів, слід накласти арешт на вказані транспортні засоби та свідоцтва частково - шляхом позбавлення права відчуження та розпорядження без заборони користування.

До такого висновку слідчий суддя дійшов з урахуванням п.5 ч.2, ч.4 ст.173 КПК України, оскільки в даному випадку встановлення заборони на користування цим майном буде надмірним обтяженням прав його власника.

Крім цього, слідчою в клопотанні не доведено ймовірності знищення, приховування чи спотворення цього майна в разі його залишення у користуванні законного власника. Огляд даного майна проведено і зафіксовано у відповідних документах.

У відповідності до вимог ч.3 ст.173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Оскільки слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність арешту автомобіля, причепа та реєстраційних документів але лише в частині заборони їх на відчуження та розпорядження без заборони на користування, то таке майно має бути повернуте власнику.

Таким чином, клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.170, 172, 173, 372, 376 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучене 20 грудня 2025 року в ході огляду місця події на 62 км автодороги Т-03-02 біля села Радехів Ковельського району Волинської області майно:

- лісодеревину різної породи загальною кубомасою 40 м.куб.;

- подорожній лист вантажного автомобіля №93 від 20 грудня 2025 року із зображенням відтиску печатки ТОВ «Терміт-Львів»;

- накладну 93 на внутрішнє переміщення матеріалів із зображенням відтиску печатки ТОВ «Терміт-Львів», заборонивши власнику (володільцю) відчужувати, користуватися та розпоряджатися вказаним майном, та на

- спеціалізований вантажний сідловий тягач «MAN», номерний знак НОМЕР_3 ;

- спеціалізований напівпричіп платформа для перевезення лісоматеріалів «SCHMITZ», номерний знак НОМЕР_4 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , видане 26 квітня 2024 року на спеціалізований вантажний сідловий тягач «MAN», номерний знак НОМЕР_3 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , видане 07 листопада 2023 року на спеціалізований напівпричіп платформа для перевезення лісоматеріалів «SCHMITZ», номерний знак НОМЕР_7 , заборонивши власнику (володільцю) відчужувати та розпоряджатися вказаним майном.

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити, що є підставою для негайного повернення відповідного тимчасово вилученого майна його власнику (володільцю).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1