Справа № 369/1913/24
Провадження №1-кп/369/1052/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2025 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участю обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 321-1 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 321-1 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 321-1 КК України,

встановив:

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 321-1 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 321-1 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 321-1 КК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу шляхом зменшення альтернативного запобіжного заходу у виді застави обвинуваченому ОСОБА_9 , з 700 (сімсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 119 600 грн. (два мільйона сто дев`ятнадцять тисяч шістсот грн. 00 коп.) до 1 738 400 грн. (один мільйон сімсот тридцять вісім тисяч чотириста грн. 00 коп.), оскільки визначений судом розмір застави є надмірним для ОСОБА_9 . Захисник зазначає, що грошові кошти, які були внесені в якості застави за ОСОБА_9 були взяті у борг у іншої особи, термін дії повернення яких сплив. Крім того, у родини ОСОБА_9 є необхідність погашення кредитної заборгованості перед банківськими установами.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор заперечував, щодо заявленого клопотання та просив відмовити у його задоволенні.

Вислухавши думку учасників судового процесу суд приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК України, відповідно до якої, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 березня 2023 року щодо ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном до 13.05.2023 включно та визначено заставу у розмірі 1 342 000 грн. (один мільйон триста строк дві тисячі гривень).

20 березня 2023 року ОСОБА_9 звільнено з-під варти у зв`язку з внесенням застави у розмірі 1 342 000 грн. з одночасним покладенням процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 травня 2023 року продовжено дію покладених на підозрюваного ОСОБА_9 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, до 15.06.2023.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 червня 2023 року продовжено дію покладених на підозрюваного ОСОБА_9 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, до 10.08.2023.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09 серпня 2023 року продовжено дію покладених на підозрюваного ОСОБА_9 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, до 15.09.2023.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 вересня 2023 року продовжено дію покладених на підозрюваного ОСОБА_9 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, до 10.11.2023.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 листопада 2023 року продовжено дію покладених на підозрюваного ОСОБА_9 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, до 15.12.2023.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 грудня 2023 року продовжено дію покладених на підозрюваного ОСОБА_9 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, до 11.02.2024.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 лютого 2024 року продовжено дію покладених на обвинуваченого ОСОБА_9 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, до 07.04.2024.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 квітня 2024 року продовжено дію покладених на обвинуваченого ОСОБА_9 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, до 04.06.2024.

Постановою слідчого від 15.03.2023 автомобіль «Audi Q5» (VIN НОМЕР_1 ), реєстраційний номер НОМЕР_2 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000299 від 14.04.2022.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.03.2023 накладено арешт на автомобіль «Audi Q5» (VIN НОМЕР_1 ), реєстраційний номер НОМЕР_2 , який на праві власності належить обвинуваченому ОСОБА_9 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.01.2024 за клопотанням ОСОБА_9 скасовано арешт на автомобіль «Audi Q5» (VIN НОМЕР_1 ), реєстраційний номер НОМЕР_2 , який на праві власності належить обвинуваченому ОСОБА_9 , в частині володіння та користування.

Отже, вищевказаний транспортний засіб на той час перебував та даний час перебуває під арештом та обвинувачений ОСОБА_9 був позбавлений можливості його відчужити, а лише мав можливість ним володіти та користуватись.

Незважаючи на вищевказану обставину, а саме на те, що автомобіль «Audi Q5» (VIN НОМЕР_1 ), реєстраційний номер НОМЕР_2 , який на праві власності належить обвинуваченому ОСОБА_9 перебуває під арештом, який був накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.03.2023 з метою збереження речового доказу та з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання у даному кримінальному провадженні, обвинуваченим ОСОБА_9 був відчужений на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу №3245/2024/4427111 від 06.04.2024 ОСОБА_10 .

Доводи сторони захисту про не обізнаність обвинуваченого ОСОБА_9 про наявність арешту на вказаному автомобілі суд оцінює критично, оскільки саме за клопотанням обвинуваченого ОСОБА_9 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.01.2024 скасовано арешт на автомобіль «Audi Q5» (VIN НОМЕР_1 ), реєстраційний номер НОМЕР_2 , який на праві власності належить обвинуваченому ОСОБА_9 , в частині володіння та користування.

Крім того, прокурором у судовому засіданні 04.04.2024 було заявлено клопотання про накладення арешту на вищевказаний автомобіль шляхом заборони до завершення судового розгляду користуватись, відчужувати та розпоряджатись вказаним рухомим майном у будь-який спосіб.

За клопотанням сторони захисту вищевказане судове засідання було відкладено у зв`язку із необхідністю підготувати свої заперечення на вказане клопотання прокурора.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду від 14.05.2024 у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна, а саме автомобіля «Audi Q5» (VIN НОМЕР_1 ), реєстраційний номер НОМЕР_2 , який на праві власності належить обвинуваченому ОСОБА_9 , шляхом заборони до завершення судового розгляду користуватись, відчужувати та розпоряджатись вказаним рухомим майном у будь-який спосіб відмовлено, оскільки суд вважав, на той час, достатнім та співрозмірним заходом забезпечення у даному кримінальному провадженні арешт лише в частині заборони розпорядження вказаним транспортним засобом, з можливістю володіння та користування ним, відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.01.2024.

Отже, ОСОБА_9 завідомо знаючи про наявність арешту на вказаному транспортному засобі та крім того, наявність клопотання прокурора про накладення арешту на вищевказаний транспортний засіб шляхом заборони до завершення судового розгляду користуватись, відчужувати та розпоряджатись вказаним рухомим майном у будь-який спосіб, 06.04.2024 відчужив даний автомобіль на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу №3245/2024/4427111, тобто через два дні після заявлення клопотання прокурором.

У зв`язку із вищевикладеним, ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 липня 2024 року ОСОБА_9 було змінено запобіжний захід у вигляді застави, застосований до нього, згідно ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 березня 2023 року у справі №757/10462/23-к на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» на 60 днів, з альтернативою внесення застави у розмірі 700 (сімсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 119 600 грн. (два мільйона сто дев`ятнадцять тисяч шістсот грн. 00 коп.).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 вересня 2024 ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 липня 2024 року залишено без змін.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 вересня 2024 року ОСОБА_9 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» на 60 днів, з альтернативою внесення застави у розмірі 700 (сімсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 119 600 грн. (два мільйона сто дев`ятнадцять тисяч шістсот грн. 00 коп.).

За таких обставин, суд визнає доведеним наявність ризиків, що обвинувачений ОСОБА_9 може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Стосовно доводів захисника, щодо наявності скрутного фінансового становища заставодавця у зв`язку із отриманням коштів для внесення застави за ОСОБА_9 у борг, як на підставу для зміни запобіжного заходу, суд зазначає, що вказані обставини не містять жодних нових суттєвих аргументів, які б давали підстави для зменшення розміру застави. Зазначене пояснюється тим, що будь-які договори цивільно-правового характеру, укладені заставодавцями у зв`язку із внесенням застави, не мають взаємного зв`язку з кримінально-процесуальними відносинами, які виникли щодо застосування до підозрюваного/обвинуваченого запобіжного заходу. Сама специфіка застави як запобіжного заходу обумовлюється виключно її природою і метою у кримінальному провадженні і не спричиняє необхідність її зміни на інший запобіжний захід з огляду на необхідність повернення заставодавцю коштів.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України внесення застави заставодавцем є його правом, а не обов`язком. Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. Внесення застави неможливе без взаємної згоди підозрюваного/обвинуваченого та заставодавця. Особа не може бути визнана заставодавцем усупереч її бажанню та волі, тобто вона висловлює своє добровільне волевиявлення на внесення застави та згоду нести матеріальну відповідальність за дії особи, за яку вона вносить заставу. Погоджуючись внести заставу та нести відповідні обов`язки як заставодавця, останній мав усвідомлювати існування ризику неповернення застави та звернення її в дохід держави. Отже, з огляду на вищезазначені законодавчі положення, у заставодавця відсутні законні підстави вважати, що грошові кошти внесені ним у якості застави за підозрюваного/обвинуваченого, будуть йому обов`язково повернуті у найкоротший строк до припинення дії цього запобіжного заходу.

Кредитна заборгованість родини ОСОБА_9 на наявність, якої посилається захисник ОСОБА_6 , не є у даному випадку вирішальним фактором щодо зміни обвинуваченому умов обраного запобіжного заходу у виді застави.

З урахуванням вищевказаних обставин, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , тяжкість та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, усвідомлення останнім серйозності кримінального правопорушення, у якому він обвинувачуються та інших обставин кримінального провадження, враховуючи положення ч.4 ст.182 КПК України, у співставленні з існуючими ризиками та вчиненням обвинуваченим дій, щодо перешкоджання кримінальному провадженню шляхом відчуження майна, яке перебуває під арештом у вказаному кримінальному провадженні з метою забезпечення збереження речового доказу та з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, суд вважає, що запобіжний захід застосований до обвинуваченого ОСОБА_9 у виді тримання під вартою з альтернативним запобіжним заходом у виді застави у розмірі саме 700 (сімсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, є співмірним з існуючими в кримінальному провадженні ризиками та забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_9 та виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу шляхом зменшення альтернативного запобіжного заходу у виді застави обвинуваченому ОСОБА_9 , задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 176 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 201, 205, 331, 376, 392 КПК України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу шляхом зменшення альтернативного запобіжного заходу у виді застави обвинуваченому ОСОБА_9 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Cуддя ОСОБА_1