Справа № 688/4989/24
Провадження № 1-кп/682/34/2025
У Х В А Л А

17 грудня 2025 року

Славутський міськрайонний суд

Хмельницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Славута клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0001652 від 25.08.2023 відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 308 КК України та ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 146 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Славутського міськрайонного суду Хмельницької області на розгляді перебуває кримінальне провадження № 0001652 від 25.08.2023 відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 308 КК України, ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 146 КК України.

10.12.2025 прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 із цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою.

Ухвалою суду від 10.12.2025 надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою приводу до суду для розгляду клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 16.12.2025 обвинувачений ОСОБА_4 був затриманий 16.12.2025 о 16.31 год. 17.12.2025 доставлений до суду для розгляду зазначеного вище клопотання.

Під час судового засідання 17.12.2025 прокурор ОСОБА_7 підтримала клопотання про зміну відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу на тримання під вартою. В обґрунтування клопотання зазначила, що ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 16.07.2024 обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який ухвалами Славутського міськрайонного суду неодноразово продовжений.

Разом з тим, ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 27.11.2025 ОСОБА_4 , в межах кримінального провадження № 0000544 від 21.03.2025 за ч. 4 ст. 185 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб з правом внесення застави в розмірі 242 240 грн. Отже, обвинувачений ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що відносно нього на розгляді Шепетівського міськрайонного суду та Славутського міськрайонного суду перебувають кримінальні провадження, відповідно до яких він обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, на шлях виправлення не став та перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом (відповідно до ухвали Славутського міськрайонного суду від 17.02.2025) вчинив нове умисне тяжке кримінальне правопорушення проти власності.

Окрім цього, 03.12.2025 ОСОБА_4 звільнено з-під варти у зв`язку із внесенням застави. Згідно вказаної вище ухвали слідчого судді, у разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_4 покладено ряд обов`язків, серед яких: не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду, повідомляти слідчого прокурора або суд про зміну свого місця проживання чи роботи.

Разом з тим, 09.12.2025 виїздом до місця проживання ОСОБА_4 встановлено, що він з 04.12.2025 за адресою АДРЕСА_1 відсутній. Отже, обвинуваченим було порушено обмеження, визначені запобіжним заходом.

За таких обставин прокурор вважає, що ризики, на підставі яких обвинуваченому ОСОБА_4 судом обрано запобіжний під час досудового розслідування не зменшились, а навпаки збільшились. Зокрема, ОСОБА_4 об`єктивно обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років. У зв`язку із суворістю можливого покарання може переховуватись від суду. Окрім цього, існує ризик незаконного впливу на свідків та потерпілу у даному кримінальному провадженні. Також не всі докази у кримінальному провадженні віднайдені, зокрема, не віднайдено речі, які знаходились при потерпілому ОСОБА_8 у день його викрадення, не віднайденим на сьогоднішній день залишається його труп чи його залишки. Також слід врахувати, що ОСОБА_4 є раніше судимою особою, неодружений, дітей та осіб похилого віку на утримання не має, вчинив нове умисне кримінальне правопорушення проти власності.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання. Та зазначив, що він не порушував запобіжного заходу. Відразу після внесення застави він був звільнений з-під варти та прямував до свого постійного місця проживання. По дорозі додому він був зупинений працівниками Шепетівського РТЦК і в результаті мобілізований. На даний час він перебуває на військовій службі по мобілізації і бажає продовжити службу, тому просив суд не змінювати запобіжний захід.

Захисник ОСОБА_5 підтримав позицію свого підзахисного. Також зазначив, що відсутні будь які підстави для зміни запобіжного заходу.

Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги думки учасників справи, стосовно клопотання прокурора, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Частиною 6 статті 193 КПК України передбачено, що суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 16.07.2024 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні, без дозволу слідчого, прокурора, суду, залишати домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, окрім випадків необхідності прослідувати до місця укриття під час оголошення сигналу «Повітряна тривога» або до медичного закладу за отриманням медичної допомоги, з покладенням на нього зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою.

Ухвалами Славутського міськрайонного суду від 01.11.2024, 23.12.2024, 17.02.2025, 27.03.2025, 22.05.2025, 15.07.2025, 08.09.2025 та від 03.11.2025 термін дії вказаного вище запобіжного заходу продовжено (до 01.01.2026 включно).

Так, запобіжний захід ОСОБА_4 був обраний та в подальшому продовжений у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України, а також наявністю ризиків, які давали підстави суду вважати, що він може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Розглядаючи можливість про зміну запобіжного заходу, суд звертає увагу на наступне.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 27.11.2025 ОСОБА_4 , в межах кримінального провадження № 0000544 від 21.03.2025 за ч. 4 ст. 185 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб з правом внесення застави в розмірі 242 240 грн.

Зі змісту даної ухвали вбачається, що ОСОБА_4 14.03.2025, перебуваючи за місцем свого проживання, під час спільного вживання алкогольних напоїв, в умовах воєнного стану, вчинив крадіжку мобільного телефона та грошових коштів, належних потерпілій ОСОБА_9 , чим спричинив їй матеріальних збитків на загальну суму 64100 грн.

Отже, обвинувачений ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що відносно нього на розгляді суді перебувають кримінальні провадження, відповідно до яких він обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, на шлях виправлення не став та, перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом, вчинив нове умисне тяжке кримінальне правопорушення проти власності.

Також варто взяти до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 офіційного заробітку та постійного доходу не має, не має також і постійних стійких соціальних зв?язків, що у сукупності дає підстави вважати, що перебуваючи на волі, він буде продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення та переховуватись від суду.

З урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що підстав для застосування запобіжного заходу, більш м`якого ніж тримання під вартою, судом не знайдено. Застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не забезпечить його належної процесуальної поведінки та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, що створить неможливість запобігання доведеним ризикам.

Також, суд звертає увагу на ту обставину, що на даній стадії судового розгляду оцінка обґрунтованості обвинувачення робиться виходячи з наявності фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, Європейський суд з прав людини, у своїх рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Отже, судом враховані всі дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , обсяг обвинувачення та суспільну небезпечність інкримінованих йому злочинів, обставини та спосіб вчинення злочинів, всі ризики, встановлені під час обрання запобіжного заходу, які не зменшились та продовжують існувати. Тому, суд приходить до висновку про необхідність зміни відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою .

Відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого, який вчинив кримінальне правопорушення із застосуванням насильства або погрозою його застосування, розмір застави не визначається.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 181, 315-316, 331 КПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання прокурора про зміну відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу задовольнити.

Обраний обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, змінити на запобіжний захід на тримання під вартою.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб, до 14 лютого 2026 року, включно.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченими у той же строк з дня вручення їй копії.

Суддя ОСОБА_1