Провадження № 1-кп/947/42/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2026 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в місті Одесі, об`єднанні обвинувальні акти в кримінальних провадженнях, внесені до ЄРДР за № 0002795 від 12.07.2017 року, № 0004875 від 20.11.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.1 ст.263, ч.1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 190, ч.1 ст.263 КК України.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 03.12.2025 року було надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 , для його участі в розгляді клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та обвинуваченого ОСОБА_4 оголошено у розшук.

25.01.2026 року обвинуваченого ОСОБА_4 затримано в порядку виконання ухвали суду.

Прокурор заявив клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, одне із яких відноситься до тяжких злочинів, за яке передбачене покарання до 7 років позбавлення волі, він не має стійких соціальних зв`язків у суспільстві, що вказує на те, що знаходячись на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, він може переховуватись від суду, оскільки був оголошений у розшук у зв`язку з неявкою до суду, впливати на свідків, перешкоджати іншим чином розгляду кримінального провадження, та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, з метою забезпечення вказаного кримінального провадження, за доцільне обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 захід у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив не застосовувати до нього запобіжний захід пов`язаний з триманням під вартою, на його утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей, він одружений, працевлаштований.

Дослідивши обвинувальний акт, клопотання прокурора з додатками, вислухавши думку учасників провадження, суд приходить до наступного.

Обвинувачений ОСОБА_4 отримав клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, 26.01.2026 року.

Відповідно до п. 4,5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років або ж до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує обставини, передбачені ст.ст. 177-178 КПК України, з урахуванням особи обвинуваченого, його віку, стану здоров`я, майнового стану, міцності соціальних зв`язків, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_4 винним, того факту, що ОСОБА_4 перебував у розшуку у зв`язку з неявкою в судові засідання, те що існують ризики того, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, зможе продовжити злочинну діяльність, уникнути від явки до суду,впливати на свідків, перешкоджати іншим чином розгляду кримінального провадження, суд приходить до висновку, що прокурором доведені ризики передбачені ст.177 КПК України та вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів може не забезпечити належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігти передбаченим ст. 177 КПК України ризикам, а тому суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора щодо обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Все вищевикладене у сукупності свідчить, що обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обмеження його прав, не суперечать ст.5 «Конвенції з прав людини та основоположних свобод», оскільки в матеріалах кримінального провадження існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, перевищує принцип поваги до особистої свободи та є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 183 КПК України, а також обставини кримінальних правопорушень у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 беручи до уваги, що злочини вчинено без застосування насильства, суд вважає за можливе визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Керуючись ст.ст. 177-178,183,184,194,196,197,369-372,376 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Зупинити розшук відносно ОСОБА_4 оголошений ухвалою суду від 03.12.2025 року.

Відновити судове провадження у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.1 ст.263, ч.1 ст. 309 КК України.

Клопотання прокурора про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мозирь, Гомельської області, республіка Білорусь, білоруса, громадянина України, з середньої освітою, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 25.03.2026 року, включно.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 133 120 (сто тридцять три тисячі сто двадцять) гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки строком на 60 днів, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати до суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися за межі Одеської області без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою. Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій особі місця ув`язнення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій особі місця ув`язнення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів до Одеського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1