Провадження № 1-кп/932/1992/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про призначення обвинувального акту до судового розгляду та продовження строку запобіжного заходу

05 січня 2026 року Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004553 від 03.04.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, з середньою освітою, не судимого, не одруженого, неповнолітніх дітей не має, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, кулеметника 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , військове звання - солдат, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_1 , за ч.5 ст.407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляд суду з Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004553 від 03.04.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.5 ст. 407 КК України.

В підготовчому судовому засіданні при з`ясуванні питань, пов`язаних з призначенням обвинувального акту до судового розгляду, прокурор, посилаючись на відповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України та відсутність підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої ст. 314 КПК України, просив суд призначити обвинувальний акт до судового розгляду.

Одночасно, у зв`язку зі спливом раніше застосованого до ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про його продовження на 60 днів. Обгрунтовуючи клопотання, прокурор посилалася на продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, що обумовлюються тяжкістю інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, суворістю передбаченого законом покарання, усвідомлення чого може спонукати обвинуваченого до переховування від суду з метою уникнення покарання. Крім цього, в разі не продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинувачений може здійснювати незаконний вплив на свідків, які є його співслужбовцями, з метою схилення їх до дачі в суді вигідних йому показань або вчинити інші кримінальні правопорушення, зокрема, самовільно залишити місце служби, що може негативно вплинути на хід судового провадження.

Вказуючи на неможливість запобігання існуючим ризикам та досягнення належної процесуальної поведінки обвинуваченого шляхом застосування до нього іншого, аніж запобіжний захід у виді тримання під вартою, заходу, прокурор просив суд його клопотання задовольнити та продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів. Не заперечував щодо визначення ОСОБА_5 застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Обвинувачений і його захисник проти задоволення клопотання не заперечували.

Судом встановлено, що обвинувальний акт складено у відповідності з вимогами ст.291 КПК України, інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення підсудне Шевченківському районному суду міста Дніпра, підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1 - 4 частини третьої ст.314 КПК України, не встановлено. Отже, обвинувальний акт підлягає призначенню до судового розгляду суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку запобіжного заходу, суд виходить з такого.

За змістом ст.ст. 176-178 КПК України, запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого з метою запобігання забезпечення виконання цією особою покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризиків, передбачених цими нормами.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Порядок продовження строку тримання під вартою регулюється статтею 199 КПК України, згідно положень якої прокурор, звертаючись до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою, має навести і довести перед судом, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові, які виправдовують тримання під вартою.

Згідно ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд, додержуючись правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу, за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Вирішуючи вказане питання, суд відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, чи є наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на які вказує прокурор, чи доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Оцінюючи наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою обвинуваченого, суд виходить з характеру та обставин кримінального провадження, суспільної небезпечності і ступеню тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, мотивів його вчинення, тяжкості покарання, яке йому загрожує в разі доведення його вини, і погоджується з думкою прокурора про продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та наявність підстав для продовження запобіжного заходу, так як саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на даний час забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього законом процесуальних обов`язків і надасть можливість досягти завдань, передбачених ст.2 КПК України.

Обставин, які б на даному етапі судового провадження давали суду підстави вважати достатнім застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, судом не встановлено.

Як слідує з ухвали слідчого судді від 11.11.2025, при застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою йому було визначено заставу в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. В судовому засіданні, обґрунтовуючи доцільність продовження запобіжного заходу, прокурор висловила думку про можливість забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого шляхом визначення йому застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 66560 грн.

Приймаючи до уваги наведене, суд вважає за необхідне клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб задовольнити.

Керуючись ст.ст.314-316, 176-178, 183, 197, 199 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.5 ст.407 КК України призначити до судового розгляду на 09 січня 2026 року на 14.30 год. (резервна дата 06.02.2026 - 13.00 год.) у приміщенні Шевченківського районного суду міста Дніпра і здійснювати його суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання викликати учасників кримінального провадження.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів по 05 березня 2026 року включно з утриманням його в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань № 4» з можливістю внесення застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому виразі становить 66560 грн., з покладенням на ОСОБА_5 обов`язків, передбачених 194 КПК України.

У разі звільнення з-під варти внаслідок внесення застави покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за кожним його викликом;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Строк дії обов`язків у разі внесення застави визначити два місяці з дня її внесення.

Застава у визначеному судом розмірі може бути внесена обвинуваченим або застоводавцем у будь-який момент протягом строку дії ухвали про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення і може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення, а особою, яка тримається під вартою, з моменту отримання копії ухвали.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити начальнику «Дніпровська установа виконання покарань № 4» для виконання.

Резолютивна частина ухвали оголошена 05 січня 2026 року, повний текст ухвали оголошено 06 січня 2026 о 08.00. год.

Суддя ОСОБА_1