справа № 164/1232/23
п/с 1-кп/164/41/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2023 року. Сел. Маневичі

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селище Маневичі клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та клопотання обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000066 від 19 травня 2022 року про обвинувачення:

ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_14 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_15 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст.28, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України,

ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурором ОСОБА_16 були подані клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , умотивовані тим, що зазначені особи, діючи в складі злочинної організації, створеної в період з 21 грудня по 28 грудня 2022 року та яка під керівництвом ОСОБА_7 функціонувала до 2 березня 2023 року, організували механізм надходження в ДУ «Маневицька ВК №42» наркотичного засобу. Під час досудового розслідування задокументовано шість епізодів постачання в установу виконання покарань наркотичного засобу, розведеного в продуктах харчування, а в період діяльності злочинної організації зафіксовано три таких випадки. Згідно із висновками експерта у негласно відібраних працівниками правоохоронних органів зразках цих продуктів наявний наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон. Тобто, ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , кожен зокрема, обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років із конфіскацією майна, а тому існують ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, і відносно обвинувачених необхідно продовжити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки лише вказаний запобіжний захід зможе забезпечити їх належну процесуальну поведінку. Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 3 вересня 2025 року було продовжено обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 1 листопада 2025 року і на цей час, на думку прокурора, застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, не може бути застосовано відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , оскільки вони обвинувачується у вчиненні умисних тяжких та особливо тяжких злочинів, що дає підстави вважати, що обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, ними виконані не будуть. У кримінальному провадженні існують обґрунтовані підстави для продовження найсуворішого запобіжного заходу та легітимного обмеження обвинувачених у праві свободи пересування, передбаченого ст. 33 Конституції України, а тому клопотання просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_16 у судовому засіданні клопотання підтримав із наведених у ньому підстав, наполягав на продовженні запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , кожного зокрема.

Захисник ОСОБА_11 заперечив клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив суд, з огляду на практику ЄСПЛ, змінити обвинуваченим запобіжні заходи на більш м`які, про що також зазначив у своєму письмовому клопотанні, наданому суду.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив змінити запобіжний захід із тримання під вартою, обравши альтернативний запобіжний захід у вигляді застави або зобов`язати прокурора розглянути позитивно його клопотання про застосування ст. 616 КПК України. Обґрунтовував тим, що вже тривалий час перебуває під вартою у межах цього кримінального провадження, що унеможливлює здійснення ним догляду за батьком, який визнаний особою, що потребує стороннього догляду і стан здоров`я якого значно погіршується. Так як ні матір, ні сестра не можуть здійснювати догляд за батьком, вважає, що такою особою може бути він, за що також буде отримувати відповідні соціальні виплати та, відповідно, матиме офіційний дохід, виконуватиме соціально корисні обов`язки, що підтвердить його соціальний зв`язок, постійне місце проживання та зменшить ризики, передбачені КПК України. Також просив суд врахувати, що на банківському рахунку його матері є достатня сума коштів для внесення застави. У випадку відмови у зміні запобіжного заходу, просив суд визнати відмову прокурора у застосуванні до нього ст. 616 КПК України необґрунтованою та зобов`язати звернутися до суду із клопотанням про його звільнення з під варти для проходження військової служби.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник просили змінити йому запобіжний захід із тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі. Мотивували клопотання значним погіршенням стану здоров`я обвинуваченого через захворювання на гепатит В і відсутністю належного лікування в умовах СІЗО.

Обвинувачені та їх захисники, кожен зокрема, заперечили щодо задоволення клопотань прокурора про продовження запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, вважають їх необґрунтованими, клопотання обвинувачених про зміну запобіжних заходів на більш м`які підтримали та просили задовольнити.

З`ясувавши думку учасників судового провадження, проаналізувавши обставини справи, суд приходить наступного висновку.

Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 3 вересня 2025 року було продовжено щодо обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 1 листопада 2025 року включно.

Такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою за положеннями ч.1 ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Судом установлено, що під час обрання відносно обвинувачених тримання під вартою доведено, відповідно до ст.194 КПК України, наявність достатніх підстав вважати, що існують передбачені ст.177КПК України ризики, а саме переховуватися від суду, з огляду на можливе призначене покарання.

На виконання вимог ст.178 КПК судом враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, в яких обвинувачуються особи, відомості про них у сукупності з урахуванням сімейного та матеріального стану, суворість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватими у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд не встановлює винуватість чи невинуватість обвинувачених у інкримінованих ним злочинах, а межі розгляду клопотання зобов`язують суд з`ясувати лише наявність достатніх доказів, які виправдовують необхідність застосування найсуворішого запобіжного заходу під час судового розгляду.

На думку суду, наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на цей час не змінилися, однак суд вважає необхідним взяти до уваги наступне.

Судом установлено, що під час медичного огляду ОСОБА_4 лікарем Філії ЦОЗ ДКВС України у Волинській та Рівненській областях за результатами експрес тесту було встановлено у обвинуваченого захворювання на гепатити В та С.

Із відповідей на запити суду встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 отримує необхідний медичний супровід в умовах СІЗО, однак потребує додаткового обстеження та придбання медикаментів власним коштом.

Зокрема, листом від 8 травня 2025 року повідомлено, що ОСОБА_4 з метою верифікації діагнозу хронічного вірусного гепатиту В було проведено додаткове необхідне лабораторне обстеження в умовах комунального закладу охорони здоров`я м. Луцька. За результатами обстеження надана консультативна допомога від лікаря інфекціоніста гепатологічного центру Волинської обласної інфекційної лікарні. Також інформують, що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України №165 від 27 січня 2025 року «Про затвердження Стандартів медичної допомоги «Вірусний гепатит В у дорослих» лікування вірусного гепатиту В довготривале та вимагає моніторингу показників АЛТ та ДНК ВГВ кожні 2 6 місяців.

Із відповіді Філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально виконавчої служби України» у Волинській та Рівненській областях від 20 серпня 2025 року вбачається, що на цей час загальний стан ув`язненого ОСОБА_4 задовільний, прогресування хронічних захворювань не відмічається.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що стан його здоров`я погіршується, лікування, яке отримує в умовах СІЗО є недостатнім, у зв`язку з чим і звернувся до суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу.

Проаналізувавши інформацію щодо стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_4 , суд, беручи до уваги те, що медичне лікування у пенітенціарних установах має бути належним та порівнянним із якістю лікування, яке державна влада зобов`язалася надавати всьому населенню, з метою дотримання прав та основоположних свобод людини та вимог ст. 49 Конституції України, приходить висновку про доцільність, відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України.

Щодо клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_11 про зобов`язання прокурора вирішити питання мобілізації обвинуваченого, суд звертає увагу, що пунктом 2 абз. 3 ч.1 ст. 616 КПК України унормовано вирішення судом можливості скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період лише за клопотанням прокурора.

Тобто, проаналізувавши указану норму, можна дійти висновку, що вирішення питання про звернення до суду із таким клопотанням є виключно дискрецією прокурора і зобов`язання судом прокурора до прийняття такого рішення не передбачено нормами КПК України.

Вирішуючи клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зобов`язання застосування до нього вимог ст. 616 КПК України у сукупності із клопотанням про зміну запобіжного заходу на більш м`який у зв`язку із необхідністю догляду за батьком, який потребує сторонньої допомоги, проаналізувавши долучені письмові докази, суд приходить висновку, що такі клопотання суперечать одне одному та спрямовані лише на зміну запобіжного заходу із тримання під вартою, а тому задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 176 178, 182 - 183 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шістдесят днів до 21 грудня 2025 року включно, без визначення застави.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на шістдесят днів до 21 грудня 2025 року включно, без визначення застави.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строком на шістдесят днів до 21 грудня 2025 року включно, без визначення застави.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , строком на шістдесят днів до 21 грудня 2025 року, визначивши розмір застави - 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі 240 ) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою ( заставодавцем) на відповідний депозитний рахунок Маневицького районного суду Волинської області в національній грошовій одиниці (№UA0002504, Банк - ДКСУ м.Київ МФО 820172, одержувач: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Волинській області).

У відповідності до частини 4 статті 202 КПК України обвинувачений звільняється з-під варти після внесення вищевказаної суми застави, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому вона перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому обвинувачений ОСОБА_4 фактично проживає (м.Львів)- без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання/ перебування;

- здати на зберігання суду свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 21 грудня 2025 року включно.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Маневицького районного суду Волинської області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі слідчого ізолятора.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа слідчого ізолятора негайно має здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово Маневицький районний суд Волинської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Контроль за виконанням обвинуваченими обов`язків, у разі внесення застави, покласти на процесуального прокурора.

У задоволенні клопотань обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_11 відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя

Маневицького районного суду ОСОБА_1