Провадження №1-кс/523/8444/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону «Про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, (РНОКПП НОМЕР_1 ) уродженця смт. Затока Одеської області, Білгород-Дністровського району, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою:, АДРЕСА_2 офіційно не працевлаштований, раніше не судимого,(відносно якого у Білгород-Дністровському суді слухається справа за обвинувачення у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст. 369-2 КК України) , маючого на утриманні 2-х малолітніх дітей, підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України

ВСТАНОВИВ:

18.12.2025 року до Пересипського районного суду м. Одеси надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону «Про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» в якому зазначено, що що відповідно до ст. ст. 19, 68 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 18 КК України встановлено, що службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Згідно Примітки до ст. 364 КК України, службовими особами у статтях 364, 368, 368-2, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, якими особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Так, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є мешканцем Одеської області, який у минулому працював завідувачем сектору мобілізаційної роботи апарату Білгород-Дністровської районної державної (військової) адміністрації, та 11.08.2023 був відсторонений від вказаної посади ухвалою Київського районного суду м. Одеси.

В силу займаної ним до 11.08.2023 посади ОСОБА_4 обізнаний із вимогами діючого законодавства, що регулює облік військовозобов`язаних, порядок зняття таких осіб з обліку, а також бронювання таких осіб, розшуку їх тощо.

Крім того, в силу займаної ним до 11.08.2023 посади ОСОБА_4 має коло знайомств серед службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У зв`язку із викладеним, не пізніше липня 2025 року у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на особисте незаконне збагачення, яке полягало у отриманні неправомірної вигоди від військовозобов`язаних осіб, зацікавлених у знятті з розшуку, за вплив на службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 на вчинення відповідних дій.

Зокрема, у липні 2025 року, у м. Одеса, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, при зустрічі із раніше знайомим йому мешканцем Одеської області ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 отримав інформацію про те, що у ОСОБА_8 наявний його товариш ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є військовозобов`язаним та перебуває у розшуку у зв`язку із не оновленням облікових даних у ТЦК та СП.

Дізнавшись про вказані обставини, ОСОБА_4 , на виконання раніше розробленого ним злочинного плану, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вимагання, реалізуючи єдиний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди, з корисливим умислом, з метою особистого протиправного збагачення виказав ОСОБА_8 вимогу надати йому неправомірну вигоду у розмірі 4000 доларів США за вплив на прийняття службовими особами ТЦК та СП рішення щодо зняття ОСОБА_9 із розшуку, як особи, що ухиляється від мобілізації.

Надалі, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливим умислом, з метою особистого протиправного збагачення, о 18 год. 36 хв. 18.08.2025 зустрівся із ОСОБА_8 за адресою: м. Одеса, на перехресті вулиць Базарна та Старобазарний сквер, поблизу будинку 59 по вул. Базарна, де

ОСОБА_8 на виконання попередньо виказаної ОСОБА_4 вимоги, передав останньому частину неправомірної вигоди у розмірі 3000 доларів США, що станом на 18.08.2025 складало 124 020 гривень згідно офіційного курсу Національного банку країни, та копії необхідних документів ОСОБА_9 , які в подальшому ОСОБА_4 , поклав у салон автомобіля КIA на якому поїхав в невідомому напрямку. При цьому ОСОБА_4 у особистій розмові з ОСОБА_8 повідомив про подальшу необхідність у передачі грошових коштів у розмірі 2000 доларів США.

В подальшому ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливим умислом, з метою особистого протиправного збагачення продовжуючи реалізацію заздалегідь розробленого злочинного плану, 23.10.2025 близько 19 год. 20 хв. навпроти будинку 10 по вул. Марзаліївська у м. Одеса, (перехрестя пров. Сабанського), зустрівся із ОСОБА_8 та одержав від останнього частину неправомірної вигоди у сумі 2 000 доларів США, що станом на 23.10.2025 склало 83510 гривень згідно офіційного курсу Національного банку України за вплив на прийняття посадовими особами ТЦК та СП рішення щодо зняття останнього з розшуку, як особи, яка ухиляється від мобілізаційних заходів, після чого передав останньому копії документів ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 для подальшого зняття з розшуку, як особи, що ухиляється від мобілізації.

Після, чого ОСОБА_4 був затриманий правоохоронним органом за вчинення кримінального правопорушення в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, а його злочинну діяльність було припинено.

Таким чином ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, направлених на особисте незаконне збагачення, маючи серед своїх знайомих уповноважених службових осіб РТЦК та СП, у період з 18.08.2025 по 23.10.2025 отримав від ОСОБА_8 грошові кошти у розмірі 207 530 гривень за вплив на невстановлених, на теперішній час, службових осіб РТЦК та СП з метою зняття ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з розшуку як особи, що неоновила облікові дані та, як наслідок, ухилення ОСОБА_9 від мобілізації.

Ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду міста Одеси від 24.10.2025 (справа № 523/22258/25, провадження № 1кс/523/7062/25) задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у розмірі 500 (п`ятсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 514 000 (один мільйон п`ятсот чотирнадцять тисяч ) гривень до 21.12.2025 включно.

Обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення підтверджуються матеріалами, зібраними під час досудового розслідування кримінального провадження: протоколами допитів свідка ОСОБА_8 , матеріалами виконаних доручень Другого оперативного відділу (з дислокацією у м. Одеса) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, матеріалами виконаного доручення ГОУ ДБР, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 22.09.2025, протоколом за результатами проведення спостереження за особою від 18.08.2025, протоколом за результатами проведення спостереження за особою від 20.08.2025, протоколом за результатами проведення спостереження за особою від 30.07.2025, протоколом про результати проведення НСРД у вигляді ауді,відеоконтролю особи від 25.08.2025, протоколом про результати контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 19.08.2025, протоколом огляду та вручення грошових коштів від 18.08.2025, протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, протоколом огляду та вручення грошових коштів від 23.10.2025 та іншими матеріалами досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні. .

Копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, вручені підозрюваному завчасно.

Прокурор в судовому засіданні просив клопотання задовольнити та продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 .

Підозрюваний та захисники заперечували проти задоволення клопотання. Сторона захисту вважала підозру необґрунтованою, резики не доведеними, та те, що визначена застава є непомірною для підозрюваного.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що слідчими Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002901 від 17.07.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону.

Ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду міста Одеси від 24.10.2025 (справа № 523/22258/25, провадження № 1кс/523/7062/25) задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у розмірі 500 (п`ятсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 514 000 (один мільйон п`ятсот чотирнадцять тисяч ) гривень до 21.12.2025 включно.

Обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення (обгрунтованість підозри) підтверджуються матеріалами, зібраними під час досудового розслідування кримінального провадження: протоколами допитів свідка ОСОБА_8 , матеріалами виконаних доручень Другого оперативного відділу (з дислокацією у м. Одеса) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, матеріалами виконаного доручення ГОУ ДБР, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 22.09.2025, протоколом за результатами проведення спостереження за особою від 18.08.2025, протоколом за результатами проведення спостереження за особою від 20.08.2025, протоколом за результатами проведення спостереження за особою від 30.07.2025, протоколом про результати проведення НСРД у вигляді ауді,відеоконтролю особи від 25.08.2025, протоколом про результати контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 19.08.2025, протоколом огляду та вручення грошових коштів від 18.08.2025, протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, протоколом огляду та вручення грошових коштів від 23.10.2025 та іншими матеріалами досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Згідно ст.199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою. Частина третя ст.199 КПК України передбачає, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, в судовому засіданні прокурором та слідчим доведено наявність достатніх підстав вважати, що продовжують існувати ризики, передбачені п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик :

- переховуватися від суду в силу тяжкості вчиненого злочину. Який засвідчуєтся тим, що внаслідок збройної агресії російської федерації проти України з 24 лютого 2022 року Україною відповідно до відкритих даних не контролюється орієнтовно 15-20 % території держави, що створює додаткові можливості для залишення підозрюваною території України, в тому числі поза офіційними пунктами пропуску, що обґрунтовує існування ризику переховування від суду;

Крім того статтею 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R (80) 11 від 27.06.1980 року «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Крім того, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція передбачена за злочин, поставлений обвинуваченому в вину, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Клоот проти Бельгії», суд зазначив, що «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання обвинуваченого під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться». Також, ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а таким чином підозрюваний усвідомлює тяжкість покарання за вчинене діяння, суворість можливого покарання за їх вчинення, може вдатися до переховування;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Під час вчинення злочину підозрюваний у своїй протиправній діяльності використовував мобільні пристрої, зокрема мобільний телефон та перебуваючи на волі може видалити дані матеріалів публікації з веб-версії месенджерів, які зберігаються в мережі Інтернет, чим може спотворити зміст вилучених речових доказів;

- незаконно впливати на свідків і експертів у цьому ж кримінальному провадженні, зокрема чинити тиск на них через обізнаність про обставини вчинення даного кримінального правопорушення з метою схиляння до зміни своїх показань, у тому числі на інших осіб причетних до вчинення кримінального правопорушення, які на даний час не встановлені і не допитані.

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Так підозрюваний вчинив умисний злочин, останній може продовжити свою злочинну діяльність, та тим самим завдати шкоду охоронюваним правам та інтересам суспільства, перебуваючи на волі, може продовжити перешкоджати законній діяльності ЗСУ в особливий період оскільки мобілізаційні процеси в державі тривають. Крім того прошу врахувати суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, оскільки злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 був спрямований на одержання неправомірної вигоди за вплив на прийняття посадовими особами ТЦК та СП рішення щодо зняття особу призовного віку з розшуку, як особи, яка ухиляється від мобілізаційних заходів.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені даною статтею.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи можливість застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, до підозрюваного, слідчий суддя враховує, що у розпорядженні сторони обвинувачення по даному кримінальному провадженню є достатні дані, що свідчать про наявність ознак злочину та докази обґрунтованої підозри у його скоєнні саме ОСОБА_4 із кваліфікацією вказаних кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.369-2 КК України, міцні соціальні зв`язки підозрюваного.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного ОСОБА_4 наявні у вказаному кримінальному провадженні інтереси суспільства, які явно переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи ОСОБА_4 стан здоров`я за яким останній придатний до знаходження в місцях ізоляції від суспільства та інші обставини, які прямо вказують на неможливість виконання останнім своїх процесуальних обов`язків належним чином, застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є єдиним достатнім запобіжним заходом для уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.3,5 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених КПК України. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

З питання встановлення застави то її розмір повинен відповідати тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та тому ступеню довіри щодо належної процесуальної поведінки підозрюваного (обвинуваченого), який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за кваліфікуючими ознаками: одержання неправомірної вигоди для себе за обіцянку здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави поєднане з вимаганням, та з урахуванням його майнового стану.

З урахуванням наведеного, статті яка зазначена у клопотанні слідчого суд вважає за необхідне визначити розмір застави у відповідності до вимог ст.182 КПК України, у розмірі 400 (чотирьохсот) розмірів прожиткових мінімуму для працездатних осіб, який буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

З приводу доводів підозрюваного та захисників про недоведеності ризиків, то слідчим суддею досліджено докази які засвідчують їх наявність та спростовують доводи сторони захисту, а надані докази свідчать про обґрунтованість підозри саме з урахуванням кваліфікуючої ознаки «вимагання».

Також міцні соціальні зв`язки (діти, сімейний стан,) не вплинули на те, що ОСОБА_4 вчинив дії які йому інкримінуються та в яких він обґрунтовано підозрюється, то ж слідчим суддею не можуть бути враховані як такі, що унеможливлюють продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 193-194, 197, 199, 369-372, ст.376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

1.Клопотання старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 задовольнити.

2. Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком до 20.01.2026 року з правом внесення застави.

3. Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі - 400 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних громадян, що становить 1 211 200,00 гривень.

4.Визначену заставу, необхідно внести у грошовій одиниці України на такі реквізити - отримувач коштів «Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області», код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26302945, рахунок отримувача UA0005435, банк отримувача «ДКСУ м. Київ», код банку отримувача 820172.

5.Визначити у разі внесення застави необхідність виконання підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, не покидати межі Одеської області, прибувати до старшого слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_7 із встановленою періодичністю - щосереди; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України.

6.Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Підозрюваний, обвинувачений звільняються з-під варти після внесення застави.

7.Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.ч. 8, 10, 11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

8. Виконання ухвали покласти на прокурора та ДУ «Одеський слідчий ізолятор», відповідно, в частинах, що стосуються їх повноважень.

9.Ухвала щодо продовження застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

10.На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

11.Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору, та направити начальнику ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Слідчий суддя : ОСОБА_1