ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2025 року Соборний районний суд міста Дніпра

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого адвоката ОСОБА_4

захисника адвоката Корнаги (в режимі відеоконференції)

обвинуваченої ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соборного районного суду міста Дніпра матеріали кримінального провадження № 201/11322/21 (пр. № 1-кп/201/139/2025), відомості про яке 09 грудня 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000605, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась у м. Дніпропетровськ, громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, не заміжньої, не працевлаштованої, раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У ОСОБА_5 , яка 06 листопада 2020 року близько 13 години 30 хвилин перебувала за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_6 , виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень останньому.

Знаходячись у вказаний час та у вказаному місці, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, стоячи обличчям до ОСОБА_6 , ОСОБА_5 завдала удару носком стопи своєї лівої ноги по правому колінному суглобу потерпілого ОСОБА_6 , після чого, нанесла зігнутим коліном своєї правої ноги невстановлену в ході досудового розслідування кількість ударів (однак не менше двох) в пахову область потерпілого, внаслідок чого, останньому були спричинені тілесні ушкодження у вигляді:

- забію правого колінного суглобу з явищами гемартрозу (кров в порожнині суглобу), тупої травми калитки, значних підшкірних гематом, промежини та калитки, пахвової ділянки праворуч з розвитком у посттравматичному періоді орхоепідідіміту праворуч (запальний процес яєчка та його придатка), що за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день);

- Значних підшкірних гематом внутрішньої поверхні правого стегна у верхній та середній третинах, значної підшкірної гематоми зовнішньо-бічної поверхні черевної стінки, що за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день).

Таким чином, умисні дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виразились у спричиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому їй обвинуваченні не визнала та пояснила суду, що 06 листопада 2020 року вона повернулась додому та побачила ОСОБА_6 , який стояв біля її будинку, він підійшов до неї та почав розмовляти. Спочатку діалог йшов нормально, але потім ОСОБА_6 щось не сподобалось, та він почав розмахувати руками, внаслідок чого, вибив з її рук каву. Вона почала заспокоювати ОСОБА_6 ,намагаючись врегулювати конфлікт. В ході суперечки, ОСОБА_6 штовхнув її, внаслідок чого вона впала на землю. В подальшому, він почав смикати її за волосся, бити ногами, тягнути за руки. Після цього вона підвелась та сказала ОСОБА_6 , щоб він їхав звідси, на що ОСОБА_6 почав погрожувати їй та її сім`ї. Вона намагалася піти додому, однак він заважав їй, та продовжував ображати, при цьому, бив ногами та руками. В подальшому, її мама, яка перебувала на балконі другого поверху будинку, почала кричати на ОСОБА_6 , внаслідок чого, вона змогла потрапити до будинку. Зазначила, що хоча вона і розмовляла з потерпілим дещо емоційно та могла йому сказати щось образливе, однак вона не наносила йому тілесних ушкоджень. Після цього, її мати викликала поліцію, а сама вона поїхала до експертної установи для фіксації тілесних ушкоджень та, в подальшому, до лікарні.

Незважаючи на викладенні обвинуваченою ОСОБА_5 показання, її винуватість повністю підтверджується показаннями потерпілого та свідків, безпосередньо допитаних в суді, а також дослідженими письмовими доказами, наявними у матеріалах кримінального провадження, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який суду повідомив, що з обвинуваченою ОСОБА_5 він познайомився в 2016 році, коли вона була прийнята на посаду лікаря-інтерна в дитячу стоматологічну поліклініку, де він перебував на посаді головного лікаря. Приблизно в 2017 році, їх відносини перейшли в статус романтичних, вони почали зустрічатись. В ході стосунків, він робив їй багато подарунків та надавав грошові кошти, а восени 2020 року ОСОБА_5 попросила його подарувати їй автомобіль. В цей час його товариш ОСОБА_7 , продавав автомобіль BMW 535, сірого кольору. Він запропонував йому, щоб ОСОБА_7 надав йому цей автомобіль для того, щоб ОСОБА_5 випробувала його та вирішила, чи подобається їй цей автомобіль та чи потрібно його купляти, на що ОСОБА_7 погодився. Після цього, він передав вказаний автомобіль ОСОБА_5 , вона перестала виходити на зв`язок, у зв`язку з чим, він зрозумів, що їх стосунки добігають кінця. У зв`язку з чим, 06 листопада 2020 року, він, разом з ОСОБА_8 приїхав до будинку ОСОБА_5 , якої в цей час не було вдома, та почав чекати її, щоб забрати в неї автомобіль, оскільки ОСОБА_7 вже знайшов покупця для автомобіля. Приблизно о 13 годині 30 хвилин, приїхала ОСОБА_5 , та він сказав їй, що їх стосунки закінчуються, та попросив повернути автомобіль. Почувши це, ОСОБА_5 почала на нього кричати та погрожувати. Вона підійшла до автомобіля, забрала з нього свої речі, занесла їх в будинок та повернулась до нього. В подальшому, ОСОБА_5 нанесла йому удар кулаком правої руки в район його лівої щоки, та нанесла декілька ударів ногою по його правому колінному суглобу. Після цього, вона завдала йому декілька ударів коліном в пахову ділянку, та він відчув гострий, різкий біль. Після цих ударів, з метою запобігання продовження нанесення йому тілесних ушкоджень, він відштовхнув ОСОБА_5 , від чого вона впала на землю. Свідком цих подій також були батьки ОСОБА_5 , які не намагалися безпосередньо втручатися в конфлікт. Після цього, він сів в автомобіль та поїхав з місця події, забравши ОСОБА_8 , який стояв неподалік. В подальшому, він звернувся в лікарню, де йому призначили стаціонарне лікування. 11 листопада 2020 року він, з метою примирення, надіслав їй грошові кошти в сумі 60 000,00 гривень, однак вони так і не примирились, грошові кошти вона не повернула;

- показаннями свідка ОСОБА_7 , який суду повідомив, що в 2019 році він займався купівлею та продажем автомобілів, які він завозив в Україну з США. Восени 2020 року він продавав автомобіль BMW 535 сірого кольору. ОСОБА_6 звернувся до нього, та попросив надати йому цей автомобіль в користування, щоб випробувати його та вирішити, чи буде він його купляти. Він сказав, що він дасть цей автомобіль своїй знайомій, щоб вона спробувала цей автомобіль. В подальшому ОСОБА_6 повідомив, що він відмовляється від купівлі автомобілю, повернув його, та, в подальшому, цей автомобіль було продано іншій особі;

- показаннями свідка ОСОБА_8 , який суду повідомив, що з потерпілим ОСОБА_6 він був знайомий виключно з питань продажу транспортного засобу, з обвинуваченою ОСОБА_5 він знайомий не був. Восени 2020 року ОСОБА_6 взяв у ОСОБА_7 , з яким він працював на СТО, автомобіль BMW 535 в користування, для вирішення питання щодо можливого придбання вказаного автомобіля. В подальшому, приблизно о 13.00 годині 06 листопада 2020 року, ОСОБА_7 сказав йому, що йому потрібно буде забрати вказаний автомобіль у ОСОБА_6 . Останній повідомив йому, що автомобіль потрібно буде забрати за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим, він вирушив за вказаною адресою. Прибувши на місце, приблизно через півгодини, він побачив ОСОБА_6 , який стояв поруч з дівчиною. Дівчина кричала на ОСОБА_6 , у зв`язку з чим, він вирішив не підходити до них, стояв приблизно на відстані 30 метрів від них. Дівчина забрала речі з автомобіля BMW 535, занесла їх до будинку, після чого повернулась до ОСОБА_6 . Після того, як вона повернулась, вона почала наносити потерпілому удари кулаками по голові, ногами в район паху, та продовжувала наносити удари ногами по колінному суглобу. ОСОБА_6 відштовхнув дівчину, від чого вона впала. Після цього, потерпілий сів в автомобіль та поїхав з місця події. Він помахав ОСОБА_6 , той зупинився, він сів в автомобіль, та вони поїхали разом. Після цього, ОСОБА_6 передав йому ключі від автомобіля, вийшов з нього, пішов до свого автомобіля та поїхав;

- показаннями свідка ОСОБА_9 , який суду повідомив, що в серпні 2021 року, на АДРЕСА_2 , до нього підійшли співробітники поліції, представились та запропонували бути понятим, на що він погодився. Разом вони вирушили до буд. АДРЕСА_2 , співробітники поліції постукали в двері калитки зазначеного будинку. Відчинив двері чоловік, сказав, що його доньки немає вдома. Йому зачитали повідомлення про підозру, чоловік відмовився його брати. Співробітник поліції поклав повідомлення про підозру у поштову скриньку. Весь процес проходив із застосуванням відео фіксації;

- висновком експерта № 90е від 13 січня 2021 року (т. 1 а.с. 41-44), відповідно до якого, за даними наданої медичної документації (внесеної у висновок спеціаліста судово-медичного експерта № 3428), у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: забію правого колінного суглобу, з явищами гемартрозу, масивних підшкірних гематом внутрішньої поверхні правого стегна у верхній та середній третині; підшкірних гематом зовнішньо-бічної поверхні черевної стінки; тупої травми калитки, масивних підшкірних гематом промежини та калитки, з розвитком в посттравматичному періоді орхоепідідіміту праворуч.

Виявлені у нього тілесні ушкодження не відображають на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету, яким були нанесені, можливо лише вказати, що вони спричинені від механічної дії тупого предмету (предметів), що діяв (діяли) в область тулубу, промежини та правої нижньої кінцівки, яким могла бути і нога або інші предмети з аналогічними травмуючими властивостями.

За своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: забію правого колінного суглобу з явищами гемартрозу, тупої травми калитки, масивних підшкірних гематом промежини та калитки, з розвитком в посттравматичному періоді орхоепідідіміту праворуч відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), п.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6.

Тілесні ушкодження у вигляді: масивних підшкірних гематом внутрішньої поверхні правого стегна у верхній та середній третині; підшкірних гематом зовнішньо-бічної поверхні черевної стінки відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день). На підставі п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6

Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до первинного огляду лікаря уролога, тобто і в термін, на який вказував обстежений та слідчий у постанові.

Конкретно встановити термін отримання тілесних ушкоджень (в хвилинах та годинах) не представляється можливим, у зв`язку з відсутністю судово-медичних експертних даних;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 24 березня 2021 року (т. 1 а.с. 45-51), відповідно до якого, потерпілий ОСОБА_6 , за участі спеціаліста, в присутності свого представника та понятих, добровільно і впевнено повідомив про конкретні обставини нанесення йому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, вказавши та відтворивши їх локалізацію і механізм утворення, що не суперечить його показанням, наданими у судовому засіданні, а отже, суд вважає за можливе прийняти до уваги слідчий експеримент, як доказ винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення;

- додатковим висновком експерта № 844е від 14 квітня 2021 року (т. 1 а.с. 54-56), відповідно до якого, за даними наданої медичної документації (внесеної у висновок спеціаліста судово-медичного експерта № 3428), у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: забію правого колінного суглобу, з явищами гемартрозу, масивних підшкірних гематом внутрішньої поверхні правого стегна у верхній та середній третині; підшкірних гематом зовнішньо-бічної поверхні черевної стінки; тупої травми калитки, масивних підшкірних гематом промежини та калитки, з розвитком в посттравматичному періоді орхоепідідіміту праворуч.

Локалізація та характер виявлених у нього тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення, встановлений при проведенні судово-медичної експертизи, не суперечать механізму, локалізації та характеру, на які вказує ОСОБА_6 в ході проведення слідчого експерименту за його участі.

Виявлені у нього тілесні ушкодження не відображають на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету, яким були нанесені, можливо лише вказати, що вони спричинені від механічної дії тупого предмету (предметів), що діяв (діяли) в область тулубу, промежини та правої нижньої кінцівки, яким могла бути і нога або інші предмети з аналогічними травмуючими властивостями.

За своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: забію правого колінного суглобу з явищами гемартрозу, тупої травми калитки, масивних підшкірних гематом промежини та калитки, з розвитком в посттравматичному періоді орхоепідідіміту праворуч відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), п.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6.

Тілесні ушкодження у вигляді: масивних підшкірних гематом внутрішньої поверхні правого стегна у верхній та середній третині; підшкірних гематом зовнішньо-бічної поверхні черевної стінки відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день). На підставі п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6.

Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до первинного огляду лікаря уролога, тобто і в термін, на який вказував обстежений та слідчий у постанові;

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 18 жовтня 2021 року (т. 1 а.с. 61-62), відповідно до якого, слідчим СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, було вилучено медичну картку стаціонарного хворого № 1161820 на ім`я ОСОБА_6 на 19 аркушах;

- висновком експерта № 2739е від 28 жовтня 2021 року (т. 1 а.с. 70-74), відповідно до якого, за даними медичної документації, у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: забію правого колінного суглобу з явищами гемартрозу (кров в порожнині суглобу), значних підшкірних гематом внутрішньої поверхні правого стегна у верхній та середній третинах, значної підшкірної гематоми зовнішньо-бічної поверхні черевної стінки, тупої травми калитки, значних підшкірних гематом, промежини та калитки, пахвової ділянки праворуч з розвитком у посттравматичному періоді орхоепідідіміту праворуч (запальний процес яєчка та його придатка).

Виявлені тілесні ушкодження не відображають на собі характерологічні особливості травмуючого предмету, можливо лише вказати, що вони могли утворитися від дії тупого предмету (предметів).

Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, дані медичної документації, можливо вказати, що ушкодження утворилися незадовго до звернення за медичною допомогою до лікаря уролога, тобто можливо і в термін, на який вказує обстежений та слідчий у постанові.

За своїм характером, виявлені тілесні ушкодження у вигляді забію правого колінного суглобу з явищами гемартрозу (кров в порожнині суглобу), тупої травми калитки, значних підшкірних гематом, промежини та калитки, пахвової ділянки праворуч з розвитком у посттравматичному періоді орхоепідідіміту праворуч (запальний процес яєчка та його придатка), відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6.

Тілесні ушкодження у вигляді значних підшкірних гематом внутрішньої поверхні правого стегна у верхній та середній третинах, значної підшкірної гематоми зовнішньої-бічної поверхні черевної стінки, відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день). На підставі п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6.

Під час проведення слідчого експерименту, ОСОБА_5 вказує на те, що вона відштовхувала долонями обох рук від себе статиста, який відображав роль ОСОБА_6 , будь-яких інших тілесних ушкоджень вона не спричиняла.

Будь-яких тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 в області верхніх кінцівок не виявлено, однак виявлені тілесні ушкодження в області правого колінного суглобу, правого стегна, черевної стінки та калитки.

Враховуючи вищевказане, можна сказати, що механізм, вказаний ОСОБА_5 в ході проведення слідчого експерименту, суперечить механізму спричинених тілесних ушкоджень ОСОБА_6

- протоколом проведення слідчого експерименту від 24 березня 2021 року (т. 1 а.с. 83-89), відповідно до якого, свідок ОСОБА_8 , за участі спеціаліста, в присутності понятих, добровільно і впевнено повідомив про відомі йому обставини щодо факту нанесення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , вказавши та відтворивши їх локалізацію і механізм утворення, що не суперечить його показанням, наданими у судовому засіданні, а отже, суд вважає за можливе прийняти до уваги слідчий експеримент, як доказ винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення;

- додатковим висновком експерта № 845е від 14 квітня 2021 року (т. 1 а.с. 92-93), відповідно до якого, за даними наданої медичної документації (внесеної у висновок спеціаліста судово-медичного експерта № 3428), у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: забію правого колінного суглобу, з явищами гемартрозу, масивних підшкірних гематом внутрішньої поверхні правого стегна у верхній та середній третині; підшкірних гематом зовнішньо-бічної поверхні черевної стінки; тупої травми калитки, масивних підшкірних гематом промежини та калитки, з розвитком в посттравматичному періоді орхоепідідіміту праворуч.

Локалізація та характер виявлених у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення, встановлений при проведенні судово-медичної експертизи, не суперечать механізму, локалізації та характеру, на які вказує ОСОБА_8 в ході проведення слідчого експерименту за його участі.

Виявлені у нього тілесні ушкодження не відображають на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету, яким були нанесені, можливо лише вказати, що вони спричинені від механічної дії тупого предмету (предметів), що діяв (діяли) в область тулубу, промежини та правої нижньої кінцівки, яким могла бути і нога або інші предмети з аналогічними травмуючими властивостями.

За своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: забію правого колінного суглобу з явищами гемартрозу, тупої травми калитки, масивних підшкірних гематом промежини та калитки, з розвитком в посттравматичному періоді орхоепідідіміту праворуч відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), п.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6.

Тілесні ушкодження у вигляді: масивних підшкірних гематом внутрішньої поверхні правого стегна у верхній та середній третині; підшкірних гематом зовнішньо-бічної поверхні черевної стінки відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день). На підставі п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6.

Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до первинного огляду лікаря уролога, тобто і в термін, на який вказував обстежений та слідчий у постанові.

Допитана у судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_10 надала пояснення щодо проведених нею у цьому кримінальному провадженні експертиз та підтвердила свої висновки, викладені у висновках експерта. Судовий експерт зазначила, що висновки експерта були викладені з урахуванням виконаного нею висновку спеціаліста № 3428 від 09 грудня 2020 року, в ході якого було проведено огляд потерпілого та досліджено медичну документацію;

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 07 червня 2021 року (т. 1 а.с. 110-111), відповідно до якого, слідчому СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, було надано доступ до інформації, що перебуває у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а саме інформацію про телефонні з`єднання абонентів мобільного зв`язку;

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 07 червня 2021 року (т. 1 а.с. 118-119), відповідно до якого, слідчому СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, було надано доступ до інформації, що перебуває у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », а саме інформацію про телефонні з`єднання абонентів мобільного зв`язку;

- довідкою щодо відпрацювання технічної інформації (т. 1 а.с. 123-130), відповідно до якої, працівниками УОТЗ ГУНП в Дніпропетровській області, було опрацьовано отриману у операторів мобільного зв`язку інформацію, та надано висновок щодо місцезнаходження абонентів мобільного зв`язку за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 13.00 години по 14.00 годину 06 листопада 2020 року.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що всі докази є належними, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимими, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України, достовірними, оскільки фактичні дані, отримані з цих доказів не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Всі зазначені докази у своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду дійти однозначного висновку про те, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження.

При цьому позицію обвинуваченої ОСОБА_5 , яка у судовому засіданні заперечувала факт нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , суд не може прийняти до уваги як достовірну, а відносить вказані показання обвинуваченої до способу її захисту в рамках наданих їй кримінальним процесуальним законом прав, спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності за вчинене нею кримінальне правопорушення, враховуючи, що дане твердження сторони захисту спростовується показаннями потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_8 , протоколами проведення слідчих експериментів за участі вказаних осіб, а також висновками експерта № 90е від 13 січня 2021 року, № 2739е від 28 жовтня 2021 року, додатковими висновками експерта № 844е від 14 квітня 2021 року та № 845е від 14 квітня 2021 року, відповідно до яких, виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження спричинені від механічної дії тупого предмету (предметів), що діяв (діяли) в область тулубу, промежини та правої нижньої кінцівки, яким могла бути і нога або інші предмети з аналогічними травмуючими властивостями, їх локалізація та характер не суперечать механізму, локалізації та характеру, на які вказують потерпілий ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_8 в ході проведення слідчих експериментів за їх участі.

Що стосується доводів сторони захисту з приводу того, що висновок спеціаліста № 3428, висновки експерта № 90е від 13 січня 2021 року, № 844е від 14 квітня 2021 року, № 845е від 14 квітня 2021 року та № 2739е від 28 жовтня 2021 року, повинні бути визнані недопустимим доказом, суд виходить з наступного.

Так, захисником було зазначено, що допитана у судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_10 пояснила, що всі дослідження виконані у висновку спеціаліста, а тому в експертизі відсутній розділ з дослідною частиною. Разом з цим, у висновку спеціаліста № 3428 від 09 грудня 2020 року так само відсутня дослідна частина. Крім того, у сторони захисту є сумніви щодо наявності у спеціаліста ОСОБА_10 медичної карти стаціонарного хворого, оскільки на час складання висновку спеціаліста, тимчасовий доступ до медичної карти не надавався.

Аналіз норм КПК України дає підстави для твердження, що висновок спеціаліста не є доказом у кримінальному провадженні щодо злочину. Така правова позиція ККС ВС, викладена у постанові від 29 травня 2023 року у справі №№583/877/21, у якій, зокрема вказано таке. Спеціаліст має право надавати висновки з питань, що належать до сфери його знань, під час досудового розслідування кримінальних проступків, у тому числі у випадках, передбачених ч. 3 ст. 214 КПК України (п. 7 ч. 4 ст.71 КПК України). Під час дослідження доказів суд має право скористатися усними консультаціями або письмовими роз`ясненнями спеціаліста, наданими на підставі його спеціальних знань. Спеціалісту можуть бути поставлені питання щодо суті наданих усних консультацій чи письмових роз`яснень (ст. 360 КПК України). Із системного аналізу норм статей 84, 298-1 КПК України випливає, що висновок спеціалістів у розумінні абз. 2 ч. 1 ст. 298-1 КПК України не є доказом у кримінальному провадженні щодо злочинів, а відтак не може підтверджувати чи спростовувати обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні щодо злочинів.

Оскільки відповідно до положень КПК України висновок спеціаліста не є доказом у кримінальному провадженні, то суд вважає, що застосовувати до цих документів положення статей 84-89 КПК України та проводити оцінку висновку спеціаліста на предмет його допустимості в розумінні положень вказаних статей є недоцільним.

Надаючи оцінку доводам сторони захисту щодо недопустимості висновків експерта, суд зазначає, що допитана у судовому засіданні експерт ОСОБА_10 пояснила, що висновок спеціаліста було виконано по заяві потерпілого ОСОБА_6 . В ході виконання судово-медичного обстеження, експертною установою було надано запит на медичну документацію. Після надходження медичної документації, було складено висновок спеціаліста. В ході виконання висновку спеціаліста було досліджено медичну документацію та проведено огляд потерпілого. При безпосередньому огляді потерпілого, який було проведено 09 грудня 2020 року, тілесних ушкоджень у потерпілого не виявлено.

В подальшому, судово-медичні експертизи потерпілого ОСОБА_6 були проведені з урахуванням висновку спеціаліста № 3428 від 09 грудня 2020 року.

При цьому, в ході проведення судово-медичної експертизи, експертом не було заявлено клопотання про надання додаткових матеріалів, що свідчить про те, що в розпорядженні експерта було достатньо матеріалів для надання відповіді на поставлені в постанові про призначення судово-медичної експертизи питання.

Таким чином суд вважає, що висновки експерта отримані без істотних порушень прав та свобод людини, вони не суперечать один одному, відповідають вимогами ст. 101-102 КПК України, а тому, підстав для визнання зазначених висновків недопустимими доказом, суд не вбачає.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_5 у заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особи обвинуваченої ОСОБА_5 , яка на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують її покарання. Обтяжуючих покарання обвинуваченої ОСОБА_5 обставин, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З врахуванням викладеного, беручи до уваги встановлені фактичні обставини по справі, ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, характер та мотиви протиправних дій, враховуючи вищенаведені данні характеристики особи обвинуваченої, суд, всебічно оцінюючи викладені обставини, вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченій ОСОБА_5 , слід призначити покарання у виді позбавлення волі, яке буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, його конкретним обставинам і наслідкам, даним про особу обвинуваченої ОСОБА_5 , а також обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченої і відсутністю таких, що його обтяжують, в той же час, сукупність всіх цих даних з урахуванням обставин кримінального провадження, тяжкості кримінального правопорушення і особи обвинуваченої, свідчить про можливість виправлення обвинуваченої ОСОБА_5 із звільненням її від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, в порядку, передбаченому ст. 75 КК України та покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а отже, на переконання суду, призначення обвинуваченій саме покарання у виді позбавлення волі з подальшим звільненням від його відбування з випробуванням буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_5 і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а також відповідати принципам справедливості, розумності і достатності.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, витрати на залучення експерта відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити їй покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного їй покарання, якщо вона протягом двох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на неї обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази три DVD-R диски Verbatim зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Соборний районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1