печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.11.2025, у справі №757/55699/25-к, у кримінальному провадженні № 0000095 від 05.11.2025 року, -

В С Т А Н О В И В :

25.11.2025 року адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.11.2025, у справі №757/55699/25-к, в частині майна, належного ОСОБА_4 , а саме на:

- автомобіль марки Renauit Trafic, номер кузова НОМЕР_1 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 на автомобіль марки Рено Трафік, реєстраційний знак НОМЕР_3 , власник транспортного засобу ОСОБА_4 ;

- номерні знаки НОМЕР_3 у кількості 2 шт.

В обґрунтування клопотання зазначено, що обмеження права ОСОБА_4 у володінні і законному розпорядженні своєю власністю через накладання арешту у кримінальному провадженні, не відповідає потребам кримінального провадження і не підкріплено доказами існування ризиків, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, та спричиняє непропорційні та необґрунтовані негативні наслідки для третіх осіб. Зокрема просить врахувати, що ОСОБА_4 , як фізична особа-підприємець здійснює законну підприємницьку діяльність, у якій із 2018 року і використовувала транспортний засіб - мікроавтобус Renauit Trafic з реєстраційними номерними знаками НОМЕР_3 та свідоцтвом про реєстрацію цього транспортного засобу НОМЕР_2 а саме: підвіз тари, паперу, дерев`яної сировини для виготовлення продукції, доставки посилок на пошту для відправки клієнтам, тощо. Тобто арешт і заборона користування вищезазначеним майном ОСОБА_4 , яка не є фігурантом кримінального провадження, не обізнана про його обставини, не припинила право власності на своє майно і є його єдиним і правомірним власником, унеможливлює здійснення нею підприємницької діяльності, прибутки від якої є єдиним джерелом її існування. Вважає, що арешт накладено необгрунтовано та в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба.

Учасники судового провадження до початку розгляду клопотання подали заяви про здійснення розгляду за їх відсутності.

Представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив задовольнити, з підстав в ньому викладених.

Прокурор ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував, однак, зазначив, що із вказаним автомобілем було проведено всі слідчі дії.

Вивчивши клопотання, заяви учасників судового провадження, дослідивши матеріали якими обгрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як убачається з досліджених матеріалів кримінального провадження, Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000095 від 05.11.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 365 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.11.2025, у справі №757/55699/25-к, накладено арешт майно, належне ОСОБА_4 , а саме на:

- автомобіль марки Renauit Trafic, номер кузова НОМЕР_1 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 на автомобіль марки Рено Трафік, реєстраційний знак НОМЕР_3 , власник транспортного засобу ОСОБА_4 ;

- номерні знаки НОМЕР_3 у кількості 2 шт.

Зі змісту наведеної ухвали вбачається, що порушувалося питання про накладення арешту на вказане у клопотанні майно, оскільки на той час таке втручання мало особливо важливе доказове значення, а тому з метою забезпечення збереження речових доказів, існувала необхідність у накладенні такого арешту і це відповідало завданням досудового розслідування.

Отже враховуючи вищевикладені обставини, для виконання завдань кримінального процесуального законодавства, на той час були наявні правові підстави, визначені п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК, для накладення арешту на майно (перелік якого наведено в клопотанні та ухвалі слідчого судді), оскільки воно мало значення речового доказу у даному кримінальному провадженні та узгоджується з положеннями абз. 2 ч. 10 ст. 170 КПК, за змістом якої не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Отже доводи адвоката ОСОБА_3 , що ОСОБА_4 не є фігурантом у даному кримінальному провадженні, а, тому, були відсутні правові підстави для арешту на майно, слідчий суддя відхиляє, так як відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

З наведеної норми вбачається, що закон не обмежує можливість накладення арешту виключно на майно особи, яка б мала певний статус в кримінальному провадженні (підозрюваний, обвинувачений, засуджений).

Разом з цим, слідчий суддя зазначає, що власникам або володільцям майна слід врахувати положення абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК, згідно до яких арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З матеріалів клопотання убачається, що у 2018 році, для використання у підприємницькій діяльності, родиною Турчинських придбано у приватну власність автотранспортний засіб Renauit Trafic, 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 .

12.09.2025 одноосібним власником зазначеного транспортного засобу оформлена ОСОБА_4 , про що їй ТСЦ 8047 видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 (роздруківка додається).

У зв`язку із технічним зносом автомобіля Renauit Trafic, 2013 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 і необхідністю придбання більш нового мікроавтобусу для потреб підприємницької діяльності ОСОБА_4 , у жовтні 2025 року, прийнято рішення про продаж цього транспортного засобу, про що її чоловік ОСОБА_6 на сайті «Auto-ria» розмістив оголошення, а згодом 15.10.2025 їм зателефонував раніше невідомий чоловік, як було пізніше, а саме 06.11.2025, із сюжетів на інтернет-ресурсах, з`ясовано - ОСОБА_7 , який запропонував зустрітися наступного дня з приводу придбання мікроавтобусу.

16.10.2025, під час зустрічі, ОСОБА_8 , повідомив, що нібито разом із трьома друзями хоче придбати мікроавтобус для свого товариша - військового. Але оскільки той відсутній у місті Києві і приїде пізніше, попросив видати нотаріальну довіреність на ім`я своєї знайомої - ОСОБА_9 , з правом користування та продажу мікроавтобусом Renauit Trafic, 2013 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , для подальшого оформлення нею цього транспортного засобу у власність їх знайомому - військовому. У заставу він запропонував передати ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 12200 доларів США, тобто повної вартості мікроавтобусу, які перейшли б у власність ОСОБА_4 після оформлення права власності на транспортний засіб на іншу особу.

Після чого, ОСОБА_4 , не вбачаючи ризиків у такій пропозиції, 16.10.2025, на прохання ОСОБА_10 , у приватного нотаріуса ОСОБА_11 оформила і передала ОСОБА_12 вищезазначену довіреність (бланк НОМЕР_4), а отримавши на руки від нього грошові кошти у сумі 12200 доларів США, написала і передала розписку про це, та передала ОСОБА_12 транспортний засіб Renauit Trafic з реєстраційними номерними знаками (переднім і заднім, тобто 2 штуки) НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та два комплекти ключів.

Також, у клопотанні зазначено, що отримані від ОСОБА_13 грошові кошти, про незаконність походження яких ОСОБА_4 не було і не могло бути відомо до 06.11.2025, тобто до дати появи у мережі інтернет повідомлень про вчинений злочин і особу, яка підозрюється у його вчиненні, вона зберігала у себе вдома за адресою: АДРЕСА_1 .

07.11.2025 о 20 годині 02 хвилини до ОСОБА_4 додому прибули слідчі ТУ ДБР, розташованого у місті Києві, які повідомили, що кошти, які вона отримала за передачу мікроавтобусу Renauit Trafic, 2013 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 у користування сторонній особі мають незаконне походження, і запропонували їх добровільно видати, на що ОСОБА_4 погодилася і передала грошові кошти слідчим, що підтверджується копією протоколу обшуку від 07.11.2025.

10.11.2025 ОСОБА_4 у приватного нотаріуса ОСОБА_11 зареєструвала заяву про припинення дії довіреності, виданої 16.10.2025 на бланку НОМЕР_4. (копія витягу № 56683146 про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей заяви про припинення довіреності додається).

12.11.2025 ОСОБА_4 допитана слідчим у якості свідка у кримінальному провадженні № 0000095. Під час допиту надала вичерпні пояснення щодо обставин передачі 16.10.2025 ОСОБА_12 у користування свого мікроавтобусу Renauit Trafic, 2013 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , оформлення довіреності та отримання грошових коштів у заставу.

Враховуючи викладене вище та те, що хоча на даний час і триває досудове розслідування, однак, станом на час розгляду даного клопотання про скасування арешту на майно, органом досудового розслідування не надано суду належних та достатніх, в розумінні положень ст. ст. 84, 85, 86 КПК України, доказів того, що подальший арешт вказаного майна виправдовує таке втручання у права власності, є досі необхідним і виправданим.

Разом з тим, згідно зі ст. 7, 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Доказів негативних наслідків від скасування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, органом досудового розслідування не надано та слідчим суддею не встановлено.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-174, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.11.2025 по справі №757/55699/25-к, на майно, в частині, що належить на праві власності ОСОБА_4 , а саме:

- автомобіль марки Renauit Trafic, номер кузова НОМЕР_1 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 на автомобіль марки Рено Трафік, реєстраційний знак НОМЕР_3 , власник транспортного засобу ОСОБА_4 ;

- номерні знаки НОМЕР_3 у кількості 2 шт.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_14