Провадження № 1-в/635/859/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника

виправного центру ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання начальника Державної установи «Хролівский виправний центр №140» ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Начальник Державної установи «Хролівский виправний центр №140» ОСОБА_8 звернувся до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання у виді обмеження волі, призначеного вироком Київського районного суду м. Харкова від 04.12.2024 р., як особи, яка довела своє виправлення.

В обґрунтування подання зазначає, що ОСОБА_7 засуджений 04.12.2024 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 389 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі. На підставі ст. 71 ч.1 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання у виді обмеження волі та повністю приєднано невідбуту частину додаткового покарання за вироком від 27.10.2023 року Київського районного суду м. Харкова. Остаточно призначено 2 роки обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 місяці 10 днів.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 30.01.2025 року на підставі ст. 69-1 КК України призначено покарання за ст. 389 ч.1 КК України 1 рік обмеження волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання у виді обмеження волі та повністю приєднано невідбуту частину додаткового покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 27.10.2023 року та остаточно призначено до відбуття 1 рік 4 місяці обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 місяці 10 днів.

Початком строку відбування покарання є 27.03.2025 р., кінцем строку 27.07.2026 р. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, відповідно до ст. 81 КК України, можливе після відбуття не менше 1/2 строку покарання призначеного вироком суду, а саме не раніше ніж 27.11.2025 року. Станом на 03.12.2025 року відбув більше ніж 1/2 призначеного судом строку покарання.

До засудження ОСОБА_7 працював офіційно у КП «Ліцей спортивного профілю». По прибуттю до установи засуджений був працевлаштований на контрагентський об`єкт ФОП « ОСОБА_9 » різноробочим, згідно із ст. 60 КВК України. До праці відноситься позитивно, старанно. За сумлінну поведінку та ставлення до праці тричі заохочувався. Стягнень не має. 03.12.2025 року на засіданні комісії установи прийнято рішення про направлення до суду матеріалів для вирішення питання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 . Отже, засуджений за час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, на підставі ст. 81 КК України його можливо звільнити умовно-достроково.

Прокурор у судовому засіданні вважав можливим задовольнити клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .

Представник Державної установи «Хролівский виправний центр №140» клопотання підтримав.

Захисник адвокат ОСОБА_5 підтримав клопотання та просив звільнити ОСОБА_7 умовно-достроково від відбування призначеного покарання. Просив врахувати, що у ОСОБА_7 на утриманні є двоє малолітніх дітей, один з яких має вади зору, а також клопотання ТОВ «Ехокор», яке висловило свою зацікавленість у працевлаштування ОСОБА_7 .

Засуджений в судове засідання не з`явився, надав до суду заяви про розгляд справи за його відсутності.

Суд, заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого, вважає подання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 засуджений вироком Київського районного суду м. Харкова від 04.12.2024 р. за ч. 1 ст. 389 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі. На підставі ст. 71 ч.1 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання у виді обмеження волі та повністю приєднано невідбуту частину додаткового покарання за вироком від 27.10.2023 року Київського районного суду м. Харкова. Остаточно призначено 2 роки обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 місяці 10 днів.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 30.01.2025 року на підставі ст. 69-1 КК України призначено покарання за ст. 389 ч.1 КК України 1 рік обмеження волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання у виді обмеження волі та повністю приєднано невідбуту частину додаткового покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 27.10.2023 року та остаточно призначено до відбуття 1 рік 4 місяці обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 місяці 10 днів.

Судом встановлено, що засуджений відбуває покарання в Державній установі «Хролівский виправний центр №140» з 27.03.2025 року.

Початок строку відбуття покарання 27.03.2025 року, кінець строку 27.07.2026 року.

Станом на час звернення до суду з даним поданням засуджений фактично відбув 8 місяців 21 день, тобто більше ніж частину призначеного судом покарання.

Згідно наданої суду характеристики та матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_7 за час відбування покарання стягнень не має. Тричі заохочувався за сумлінну поведінку та ставлення до праці. Характеризується позитивно. На профілактичних обліках не перебуває. Працевлаштований на контрагентському об`єкті ФОП « ОСОБА_9 ». До праці відноситься позитивно, старанно. До виконання робіт з благоустрою установи відноситься позитивно, проявляє ініціативу. Має плани на майбутнє. Відповідно до статті 65 Кримінально-виконавчого кодексу України приймає особисту участь в організації і проведенні виховних та культурно - масових заходів, які проводяться в установі. За власним бажанням приймає участь в програмах диференційованого впливу на засуджених «Духовне відродження», «Підготовка до звільнення». Подає позитивний приклад для інших засуджених. Відвідує лекції правового характеру, пройшов курси підготовки до звільнення. За характером врівноважений, спокійний. У відношенні засуджених не конфліктний, підтримує рівні стосунки із засудженими різної спрямованості. Відповідно до статті 59 Кримінально-виконавчого кодексу підтримує доброзичливі родинні зв`язки із родичами шляхом телефонних розмов. Стан здоров`я задовільний. На профілактичних обліках не перебуває. Позову не має.

Адміністрація виправного центру вважає, що засуджений за час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, на підставі ст. 81 КК України його можливо звільнити умовно-достроково.

Згідно довідки про працевлаштування та нарахування заробітної плати засудженому ОСОБА_7 останній з березня 2025 рок по листопад 2025 року працевлаштований, йому нараховувалась заробітна плата.

Згідно довідки бухгалтерії ДУ «Хролівський виправний центр №140» від 12.11.2025 р. виконавчі листи до ДУ «Хролівський виправний центр №140» відносно ОСОБА_7 не надходили.

Відповідно до положень ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Слід зазначити, що виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

За змістом цього кримінального закону умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього всі дані про особу беруться у сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.

У відповідності до положень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо залучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Враховуючи викладене, дані про особу засудженого, його ставлення до вчиненого злочину, зразкове дотримання ним вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку та додержання дисципліни, наявність заохочень, відповідальне ставлення до покладених на нього трудових обов`язків, відбуття останнім на момент розгляду клопотання понад 1/2 фактичного строку покарання, суд вважає, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому підлягає звільненню від відбування покарання умовно-достроково на невідбуту частину 7 місяців 9 днів обмеження волі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання начальника Державної установи «Хролівский виправний центр №140» про задовольнити.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Харкова від 04.12.2024 р., у виді обмеження волі умовно-достроково на невідбутий строк покарання 7 місяців 9 днів.

Ухвалу направити до Державної установи «Хролівский виправний центр №140» для виконання.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1