печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000691, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляд слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.11.2024 у справі № 757/51162/24-к в межах кримінального провадження №0000691 від 26.04.2023, а саме на грошові кошти в сумі 70000 доларів США та 600000 грн.

Обґрунтовуючи клопотання, заявник вказує, що в межах кримінального провадження №0000691 від 26.04.2023 органом досудового розслідування проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , внаслідок якого було виявлено та вилучено вищезазначені грошові кошти.

Арешт на думку представника власника майна, було накладено необґрунтовано, оскільки грошові кошти ОСОБА_4 не відповідають критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України. Адвокат стверджує, що походження арештованого майна є законним - господарська діяльність ФОП ОСОБА_5 та його родини. Натомість, орган досудового розслідування протягом тривалого часу не підтвердив доводів незаконності походження коштів та не повідомив про підозру у вказаному кримінальному провадженні.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про час, місце та дату судового засідання у спосіб, що відповідає вимогам ст. 135 КПК України, причини неприбуття не повідомив, жодних заяв на адресу суду не направив.

Прокурор направив до суду заяву, відповідно до якої просить провести розгляд клопотання за його відсутності. Також сторона обвинувачення заперечує щодо скасування арешту майна, оскільки, на думку прокурора, арешт накладено обґрунтовано, підстав для його скасування не вбачає.

З урахуванням принципу диспозитивності та розумності строків кримінального провадження, слідчий суддя визнав за можливе провести розгляд справи у відсутність осіб, що не з`явились.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя надходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З огляду на наведену норму закону в даному випадку обов`язок доказування того, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, покладено на особу, що звернулась із клопотанням про скасування арешту.

Головним слідчим управління Державного бюро розслідувань України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження №0000691 від 26.04.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 201-2, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 364 КК України.

В межах зазначеного кримінального провадження ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.11.2024 у справі № 757/51162/24-к накладено арешт на майно, що було вилучено 09.10.2024 під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме на грошові кошти в сумі 70000 доларів США та 600000 грн.

Накладаючи арешт на майно, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на тимчасово вилучене майно, оскільки майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

Водночас у клопотанні про скасування арешту майна жодним чином не спростовано тих висновків, до яких дійшов слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва при постановленні ухвали про накладення арешту від 27.11.2024.

З приводу доводів заявника щодо законного походження вилучених грошових коштів, варто зауважити, що слідчий суддя не має можливості встановити з долучених представником власника майна документів, що саме ці грошові кошти були вилучені під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , та відповідно дійти висновку про необґрунтованість накладеного арешту чи невідповідність коштів критеріям речового доказу, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України.

Щодо посилання заявника на те, що у кримінальному провадженні №0000691 від 26.04.2023 не повідомлено про підозру, то слід зазначити, що арешт майна, накладений у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті є формою забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною чи обвинуваченою у вчиненні кримінального правопорушення.

Слідчий суддя звертає увагу, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває, а тому з метою запобігання можливості приховування, знищення, перетворення, відчуження означеного майна існує необхідність у подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Таким чином, з урахуванням мети накладення арешту - забезпечення збереження речових доказів, вважаю, що заявником не доведено, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, копії документів, долучені представником власника майна до клопотання, не спростовують обґрунтованої підозри в тому, що вказане майно може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170-174, 309, 372, 376, 392 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1