Справа № 599/797/25
н.п.1-кп/599/86/2025
ВИРОК

Іменем України

04 серпня 2025 року Зборівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_4 в режимі відеоконференції,

обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Зборові кримінальне провадження №0000402 від 02 квітня 2025 року про обвинувачення:

ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Вінниця, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, не одружений, з середньою освітою, працює водієм у ФОП ОСОБА_7 , не депутат, не адвокат, раніше не судимий,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

обвинувачений ОСОБА_5 02 квітня 2025 року о 10 год. 10 хв., керуючи автопоїздом у складі сідлового тягача DAF XF 105.460. р.н. НОМЕР_1 та напівпричепа SCHWARZMUELLER SPA - 3E. р.н. НОМЕР_2 , рухався автомобільною дорогою М-09 «Тернопіль-Львів-Рава-Руська» у напрямку міста Тернопіль зі швидкістю близько 80 км/год.

Рухаючись на 11 км вказаної автодороги М-09, неподалік повороту до села Цебрів Тернопільського району Тернопільської області, водій ОСОБА_5 був належно проінформований дорожніми знаками 1.39 Правил дорожнього руху України, «Аварійно - небезпечна ділянка дороги» з табличками до нього 7.21.2 («Вид небезпеки - попутне зіткнення») протяжністю 500 м (7.2.1 ПДР України), проте ігноруючи вимоги вказаних дорожніх знаків, не був достатньо уважний, належно не стежив за дорожньою обстановкою, умовами та відповідно не реагував на їх зміну та порушив вимоги п. 1.5 ч.1, п. 1.10 (в частині визначення понять: «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка», порушив виконання їх вимог), порушив п.2.3 (б, д) ПДР України.

Продовжуючи рух у зазначеному напрямку автодороги із мокрим асфальтобетонним покриттям, водій ОСОБА_5 побачив попереду себе транспортні засоби, що рухались у попутному з автопоїздом напрямку. Виявивши попутні транспортні засоби, водій ОСОБА_5 не обрав в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним чим порушив вимоги п. 12.1 ПДР України та застосувавши неправильні прийоми керування, втратив контроль над управлінням транспортним засобом, допустивши його виїзд на зустрічну смугу руху та лівосторонній занос.

У вказаний час лівою смугою руху автодороги М-09 в напрямку міста Львів, тобто назустріч автопоїзду у складі сідлового тягача DAF XF 105.460. р.н. НОМЕР_1 та напівпричепа SCHWARZMUELLER SPA - 3E. р.н. НОМЕР_2 , рухався автомобіль MERCEDES - Benz 814 D. р.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_8 .

Продовжуючи рух у стані заносу зустрічною смугою руху, водій ОСОБА_5 , не забезпечивши безпеку дорожнього руху, допустив зіткнення в межах лівої смуги руху до міста Львів, правою боковою частиною керованого автопоїзда з передньою частиною автомобіля MERCEDES - Benz 814 D. р.н. НОМЕР_3 .

У результаті даного зіткнення транспортних засобів водій автомобіля MERCEDES - Benz 814 D. р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді масивної травми тіла з численними переломами кісток та ушкодженнями внутрішніх органів, яка супроводжувалась ознаками зовнішньої і внутрішньої кровотечі та призвела до масивної крововтрати, яка стала безпосередньою причиною настання його смерті на місці події.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_5 надав показання, згідно яких у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за обставин, викладених у обвинувальному акті, не заперечував фактичних обставин справи, в тому числі розміру заподіяної шкоди, щиро розкаявся у вчиненому, повністю відшкодував шкоду сім`ї загиблого.

Тому суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Учасники не заперечують проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена.

Дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.2 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, які спричинили смерть потерпілого, оскільки порушення водієм ОСОБА_5 вимог п. 1.5 ч.1, п. 1.10 (в частині визначення понять: «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка», порушив виконання їх вимог), п.2.3 (б, д) , п. 12.1 ПДР України перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням смерті потерпілого ОСОБА_8 .

Потерпіла ОСОБА_9 надала заяву, згідно якої повідомляє, що шкода заподіяна обвинуваченим, яка призвела до смерті її чоловіка ОСОБА_8 , відшкодована її родині в повній мірі, за виключенням коштів, які підлягають до виплати страховою компанією ПАТ СК «ПЗУ Україна», згідно полісу №227515430. У зв`язку з цим потерпіла та члени її родини не заявлятимуть цивільного позову до ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_7 . При призначенні покарання потерпіла просить не позбавляти обвинуваченого волі та не позбавляти його прав керування транспортними засобами.

У судовому засіданні представник потерпілої вказану заяву підтримав.

При призначенні виду покарання, суд у відповідності до вимог ст.ст.50,65 КК України враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є неумисним тяжким злочином, обставини справи, враховує щире розкаяння обвинуваченого у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування збитків потерпілій.

За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. Суд погоджується з думкою потерпілої, її представника та доводами захисника, стосовно того, що обвинуваченого не доцільно позбавляти прав керування транспортними засобами, оскільки таке додаткове покарання в сучасних умовах обмежить його можливість вільного пересування, обмежить можливість заробітку для існування та для відшкодування позичених коштів, які він сплатив потерпілій. Керування транспортними засобами є єдиною професією обвинуваченого і єдиним засобом заробітку.

Також обвинувачений утримує свою рідну сестру та її чоловіка, які є особами з інвалідністю, обмежені у пересуванні, потребують лікування та обвинувачений надає їм як матеріальну допомогу, так і допомогу у транспортуванні.

При цьому суд враховує також особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання та роботи характеризується виключно позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, слід також врахувати, що обвинувачений є особою похилого віку.

За таких обставин, обираючи обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, враховує зазначені вище обставини, що характеризують особу обвинуваченого, пом`якшуючі обставини, думку прокурора, потерпілої та її представника, суд вважає, що обвинуваченого доцільно звільнити від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України та покласти на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України, а також не застосовувати додаткове покарання у виді позбавлення прав керування транспортними засобами.

Керуючись ст.ст. 374-375 КПК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки без позбавлення прав керування транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.

На підставі ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Судові витрати за проведення судових експертиз, а саме: автотехнічна експертиза № СЕ-19/120-25/4459-ІТ - 4457,00 грн.; автотехнічна експертиза № СЕ-19/120-25/4458-ІТ - 2674,20 грн.; автотехнічна експертиза № СЕ-19/120-25/4457-ІТ - 2674,20 грн.; автотехнічна експертиза № СЕ-19/120-25/4456-ІТ - 2674,20 грн.; автотехнічна експертиза № СЕ-19/120-25/4455-ІТ - 3565,60 грн.; транспортно-трасологічна експертиза № СЕ-19/120-25/4427-ІТ - 2674,20 грн.; транспортно-трасологічна експертиза № СЕ-19/120-25/4428-ІТ - 8022,60 грн.; транспортно-трасологічна експертиза № СЕ-19/120-25/4429-ІТ - 3565,60 грн.;транспортно-товарознавча експертиза № СЕ-19/120-25/4460-АВ - 8914,00 грн.; автотехнічна експертиза № СЕ-19/120-25/5886-ІТ - 7131,20 грн., а всього на суму 46352,80 грн. стягнути з ОСОБА_5 в користь держави.

Після набрання вироком законної сили скасувати арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 07 квітня 2025 року на автопоїзд у складі сідлового тягача DAF XF 105.460, р.н. НОМЕР_1 з напівпричепом SCHWARZMUELLER SPA - 3E, р.н. НОМЕР_2 ; автомобіль MERCEDES - Benz 814 D. р.н. НОМЕР_3 ; автомобіль RENAULT Master, р.н. НОМЕР_4 та повернути вказані транспортні засоби власникам (їх представникам).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо вирок не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржено до Тернопільського апеляційного суду на протязі 30 діб з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, потерпілій.

Суддя Зборівського

районного суду ОСОБА_1