Справа № 695/1941/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2025 року с-ще Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області кримінальне провадження № 0000940, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 червня 2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Орджонікідзе, Ширяєвського району Одеської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , відповідно до ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимостей, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , -

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в:

До Чорнобаївського районного суду Черкаської області з Черкаського апеляційного суду за підсудністю надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000940, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 червня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_4 , будучи навідником 4 розрахунку (ДШКМ) 1 кулеметного відділення кулеметного взводу 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_2 у порушення вимог ст.ст. 17,65,68 Конституції України, ст. 17 ЗУ «Про оборону України», ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11,16,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 2,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби без дозволу відповідних командирів (начальників), 11.02.2023 у невстановлений точно час, але не пізніше 09:00 год., самовільно залишив пункт тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_2 , який на той час знаходився в АДРЕСА_2 , після чого проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення до військової частини, до 01.12.2024, до моменту зарахування на військову службу до військової частини НОМЕР_3 .

Також, ОСОБА_4 , будучи водієм гранатометного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_3 у порушення вимог ст.ст. 17,65,68 Конституції України, ст. 17 ЗУ «Про оборону України», ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11,16,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» та ст.ст. 2,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, повторно, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників), 30.12.2024 у невстановлений точно час, але не пізніше 09:00 год., самовільно залишив пункт тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_3 , який на той час знаходився в АДРЕСА_3 , після чого проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення до військової частини до 22.02.2025, коли у м. Кропивницькому був затриманий працівниками УПП в Кіровоградській області.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе визнав повністю, обставини (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), які зазначені в обвинуваченні, не оспорював, вказав, що вони відповідають опису подій, які сформульовані в обвинувальному акті. Щиро розкаявся у скоєному, повідомив про те, що бажає повернутися до військової частини, після розгляду судом кримінального провадження, з метою подальшого проходження військової служби. Повідомив, що він самовільно залишив пункт тимчасової дислокації військової частини за особистими підставами, а саме процесом розлучення із дружиною та стягненням аліментів на утримання дитини.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, оскільки його вина у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведена та призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років.

Захисник ОСОБА_5 просив суд призначити покарання обвинуваченому у мінімальному розмірі санкції ч. 5 ст. 407 КК, а саме: позбавлення волі на строк п`ять років. Врахувати наявність у обвинуваченого пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих. Кваліфікацію обвинувачення не оспорював.

Повне визнання вини, не заперечення фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації своїх дій, правильне розуміння та усвідомлення змісту обставин кримінального правопорушення, в якому обвинувачується, правові наслідки розгляду за спрощеною процедурою, а також відсутність сумнівів у добровільності позиції щодо усвідомлення обвинуваченим цих обставин стали підставою для постановлення судом ухвали про можливість здійснення розгляду провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Отже, допитавши обвинуваченого, здійснивши судовий розгляд у межах пред`явленого обвинувачення за спрощеною процедурою, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та доведеність винуватості ОСОБА_4 у його вчиненні.

Мотиви призначення покарання

Обставини, передбачені ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання та встановлені судом: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, передбачених ст. 67 КК України, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

При цьому суд також враховує, що відповідно до положень ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Отже, призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, а саме те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України є тяжким злочином, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обставин, які обтяжують його покарання, особу обвинуваченого, який не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, позитивно характеризується за місцем служби, відповідно до ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимостей, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , а тому суд приходить до висновку про можливість призначення покарання ОСОБА_4 у мінімальному розмірі покарання, передбаченого санкцією ч. 5 ст. 407 КК України, а саме: у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

Рішення щодо речових доказів та про відшкодування процесуальних витрат

Речові докази та витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.09.2024 надано дозвіл органу досудового розслідування на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000940 від 13.06.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Відповідно до відомостям протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України ОСОБА_4 був затриманий працівниками УПП 22.02.2025 о 22 год. 50 хв.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.02.2025 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 до 12.04.2025 включно.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.04.2025 ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 12.05.2025.

Ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 07.05.2025 обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 продовжено на шістдесят днів до 05.07.2025.

Частиною 5 ст. 72 КК України встановлено, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Отже, необхідно зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання за даним вироком строк тримання останнього під вартою.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту набрання цим вироком законної сили, зарахувавши у строк покарання строк тримання останнього під вартою з дня фактичного затримання, а саме з

22.02.2025 по день вступу даного вироку в законну силу з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу залишити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

На підставі ч. 2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1