Справа № 761/8774/25
Провадження № 1-кп/761/2981/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року м. Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання захисника ОСОБА_5 про скасування арешту в рамках кримінального провадження № 0000030 від 06.01.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження № 0000030 від 06.01.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Захисником подано клопотання, в якому він просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.02.2025 у справі № 761/1377/25 на грошові кошти, а саме: номіналом 500 гривень - 12 купюр, номіналом 1000 гривень - 36 купюр, номіналом 50 євро - 3 купюри, номіналом 20 євро- 8 купюр; номіналом 10 євро - 1 купюра, номіналом 5 євро - 1 купюра, номіналом 100 доларів США - 74 купюри, номіналом 20 доларів США - 2 купюри.

У судовому засіданні обвинувачена та її захисник клопотання підтримали.

Прокурор у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши сторін кримінального провадження, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ухвалою слідчого Шевченківського районного суду м. Києва від 25.02.2025 у справі № 761/1377/25 накладено арешт на майно, що було вилучене 06.01.2025 в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_4 та обшуку за місцем проживання останньої.

Мотивуючи підставу для накладення арешту слідчий суддя дійшов до висновку про обґрунтованість заявлених підстав, оскільки вилучене майно є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, а також те, що ч. 2 ст. 307 КК України передбачає обов`язкове додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до вимог п. 12 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд повинен вирішити, серед іншого, питання про те, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт.

Крім того, згідно п. 12 ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, на теперішній час не завершений, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту у зв`язку з його передчасністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 174 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про скасування арешту - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1