Єдиний унікальний номер судової справи 201/6319/24
Номер провадження 1-кп/201/442/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2025 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі кримінальне провадження, відомості про яке внесені 14 травня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000781 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зі слів маючого неповну середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 02 червня 2015 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. ст. 75, 76, 104 КК України звільненого із випробуванням строком на 1 рік;

- 12 жовтня 2016 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. ст. 75, 76, 104 КК України звільненого із випробуванням строком на 2 роки;

- 07 квітня 2017 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі;

15 листопада 2017 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- 04 січня 2018 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- 03 вересня 2018 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 3 років 2 місяців позбавлення волі, 29 грудня 2018 року звільненого по відбуттю строку покарання;

- 22 серпня 2019 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 1 року 3 місяців позбавлення волі;

- 16 січня 2020 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 3 років 2 місяців позбавлення волі, звільненого по відбуттю строку покарання;

- 25 січня 2023 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України звільненого із випробуванням строком на 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У період часу з 05 години 20 хвилин по 05 годину 40 хвилин 10 травня 2024 року ОСОБА_4 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 у коридорній частині на 4-ому поверсі вказаного будинку, побачив електросамокат чорного кольору з жовтими вставками марки «NinebotSegwayMAXG30 II», що належить потерпілому ОСОБА_6 , який він визначив об`єктом свого злочинного посягання та у нього виник злочинний умисел направлений на таємне повторне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

Далі, ОСОБА_4 знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне потворне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, заволодів вказаним електросамокатом марки «NinebotSegwayMAXG30 II», вартістю 19 900, 00 гривень, викотивши його з під?їзду та утримуючи при собі, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши майнову шкоду потерпілому ОСОБА_6 на вказану суму.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у таємному повторному викраденні чужого майна (крадіжку) в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 вину свою у пред`явленому обвинуваченні не визнав та показав, що приблизно з 2023 року займався не офіційною підприємницькою діяльністю, зокрема, скуповував у населення різні товари, велосипеди, електросамокати, побутову техніку, мобільні телефони тощо з метою подальшого перепродажу задля отримання доходу. Як фізична особа-підприємець зареєстрований не був, податки не сплачував. Він оплачував послуги знайомого ОСОБА_7 , інших анкетних відомостей не зазначив, у розмірі до 1000 гривень на добу за те, що останній розклеював написані від руки оголошення по місту Дніпро з пропозицією покупки різних товарів у населення із зазначенням номеру його мобільного телефону. Далі, точну дату не пам`ятає, йому зателефонував потерпілий ОСОБА_6 , якого він раніше не знав, та запропонував купити самокат за 15 000 гривень, на що він погодився. Вони домовилися про зустріч в центрі міста по вул. Набережній Перемоги біля Мост-Сіті, де він передав потерпілому ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 15 000 гривень за самокат, розписку від потерпілого про отримання ним грошей за покупку самокату не брав. При цьому, стверджував, що домовився із потерпілим про те, що придбаний ним самокат він забере самостійно за місцем проживання потерпілого за повідомленою останнім адресою тоді, коли йому буде зручно. Після чого вони розійшлися і більше не бачилися. Через деякий час, 10 травня 2024 року о 05 ранку він вирішив піти за місцем проживання потерпілого ОСОБА_6 , щоб забрати придбаний ним самокат. Прибувши до ЖК «Башні», він пройшов через пункт охорони на територію будинку та потрапив до під`їзду, сказавши охоронцю, що йде до родича, щоб допомогти з переїздом. Далі він піднявся на 4 поверх, взяв самокат та виїхав на ньому з території житлового комплексу. Після чого, він відразу поїхав до ломбарду розташованого по вулиці Робочій у м. Дніпрі з метою продати самокат, оскільки йому терміново потрібні були гроші. Біля ломбарду він зустрівся із своїм знайомим, який познайомив його з свідком ОСОБА_8 , з яким він домовився оформити в ломбарді договір застави електросамокату на документи останнього. Після чого, вони вдвох пішли до ломбарду, де він заклав самокат та отримав 7000 гривень, 500 з яких віддав свідку ОСОБА_8 за таку послугу.

З показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 обвинувачений ОСОБА_4 фактично погодився. З показами потерпілого ОСОБА_6 не погодився та стверджував, що той його обмовляє з незрозумілих причин, мабуть хоче заробити на ньому у такий спосіб грошей.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що обвинуваченого ОСОБА_4 раніше не знав. Вказав, що проживає у ЖК «Башні» за адресо: АДРЕСА_2 , територія цього комплексу огороджена парканом, на яку можливо потрапити лише за наявності ключа або після спілкування з охоронцем, який знаходиться на пункті цілодобово, за такими ж умовами можливо потрапити і до під`їзду будинку. Весь комплекс обладнаний камерами відеоспостереження, як ззовні, так в середині будинку, на кожному поверсі є камери відеоспостереження, однак камера не охвачує сходи, тільки вихід з ліфту. Мешканці цього будинку зберігають велосипеди, коляски тощо в під`їзді на поверхах. Він проживає на 4 поверсі, де біля своєї квартири зберігав електросамокат марки «Ninebot» чорного кольору із оранжевими вставками, який придбав в 2018-2019 роках. З визначеною експертом вартістю електросамокату 19 900, 00 гривень згодний. 10 травня 2024 року приблизно о 15 годині виявив пропажу належного йому електросамокату, звернувся до начальника охорони, які провели відповідну роботу з перегляду камер відеоспостереження, зроблені фото тощо, в результаті з`ясовано обставини крадіжки електросамокату та зафіксовано чоловіка з татуюванням, який поспілкувавшись з охоронцем пройшов на територію ЖК, потрапив до під`їзду та викрав самокат, вірогідно піднявшись на 4 поверх сходами, так як камери не охвачують вид на сходи, після чого сходами спустив самокат на перший поверх та покинув територію будинку з електросамокатом, на якому поїхав у невідомому напрямку. До того ж ключів для використання самокату не потрібно. На відеозаписі був зафіксований раніше невідомий йому ОСОБА_4 . В подальшому працівниками поліції встановлено, що через годину після крадіжки обвинувачений здав викрадений електросамокат до ломбарду. Далі він за особисті кошти 7 000 гривень викупив викрадений у нього електросамокат. Заподіяна матеріальна шкода обвинуваченим не відшкодована, цивільний позов не заявляє, питання щодо призначення покарання залишив на розсуд суду. Додав, що не розуміє чому обвинувачений ОСОБА_4 заперечує факт крадіжки електросамокату, який був зафіксований камерами відеоспостереження ЖК.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду показав, що він працює один рік на посаді охоронця в ОСББ «Дніпровські Вежі» без офіційного оформлення. До подій, що сталися обвинуваченого ОСОБА_4 не знав, потерпілого ОСОБА_6 знав, як мешканця ЖК.

ЖК «Дніпровські Вежі» огороджений парканом, вхід до якого здійснюється через контрольно-пропускний пункт (далі КПП), в якому цілодобово чергує охоронець. В його обов`язки входить охорона території цього житлового комплексу.

Повідомив, що на початку травня 2024 року перебував на добовому чергуванні у підземному паркінгу, де стоять монітори камер відеоспостереження. В той же день на добове чергування з ним приступив ОСОБА_9 , який мав перебувати на КПП. Далі у монітори на своєму робочому місці він спостерігав, як приблизно о 05 годині ранку через КПП пройшов обвинувачений ОСОБА_4 , якого пропустив ОСОБА_9 , як в подальшому стало відомо, що обвинувачений вказав, що нібито йде до дядька, далі він вже бачив, як ОСОБА_4 виїжджав на самокаті через КПП та покинув територію житлового комплексу. Додав, що коли ОСОБА_4 заходив до житлового комплексу при ньому ніяких речей або предметів не було. Вказав, що до його обов`язків не входить контроль за особами, які входять та виходять з території житлового комплексу. Це має контролювати охоронець на КПП.

Під час допиту свідок у судовому засіданні вказав на обвинуваченого ОСОБА_4 , який в той день потрапив до житлового комплексу «Дніпровські Вежі» та через приблизно 20 хвилин покинув територію ЖК на самокаті. Впізнав, його за зовнішніми ознаками, в тому числі, за наявністю бороди. В той день обвинувачений був одягнений у темну куртку чи кофту з капюшоном. Додав, що добре запам`ятав зовнішність ОСОБА_4 , адже переглядаючи відеозапис з камер відеоспостереження, вони збільшували зображення обвинуваченого на моніторі.

Зазначив, що під час досудового розслідування його опитував слідчий і він розписувався у протоколі. Втім, стверджував, що за його участю пред`явлення особи для впізнання за фотознімками не проводилося, і хоча у протоколі стоїть його підпис, заперечував, що на той час, коли він підписував ці аркуші, на них були фотознімки, за якими він нібито впізнав обвинуваченого. Додав, що з протоколом його допиту, який він також підписував, він не плутає і наполягав на тому, що фотознімки у протоколі на момент його підпису були відсутні.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показав, що він працює на посаді охоронця в ОСББ «Дніпровські Вежі», без офіційного оформлення вже 6 років. До цих подій, обвинуваченого ОСОБА_4 не знав, потерпілого ОСОБА_6 знав, як мешканця цього житлового комплексу.

Житловий комплекс огороджений парканом, вхід до якого здійснюється через КПП та вхідні двері з магнітним замком.

Повідомив, що точно дати не пам`ятає, вірогідно 09 чи 10 травня 2024 року він заступив на добове чергування на КПП і мав здійснювати охорону території житлового комплексу від сторонніх осіб.

В той день о 5 ранку до вхідних дверей підійшов молодий чоловік, який знаходиться в залі судового засідання в скляному приміщенні обвинувачений ОСОБА_4 , у якого він запитав ціль візиту до житлового комплексу. ОСОБА_4 повідомив, що йде до свого брата допомогти з виселенням, після чого він пропустив його на територію житлового комплексу. Далі ОСОБА_4 пішов до західної вежі та стояв біля під`їзду, оскільки не міг зайти. Він підійшов до обвинуваченого та за допомогою свого магнітного ключа відчинив вхідні двері під`їзду, впустив ОСОБА_4 та повернувся до КПП. Приблизно о 05.45 годині по закінченню зміни він пішов на електричку, на КПП лишився його напарник прізвища якого він не пам`ятає у зв`язку із тим, що охоронці часто змінюються. Того ж дня ввечері йому зателефонував начальник охорони та повідомив, що він пустив на територію житлового комплексу крадія, який викрав самокат з 22 квартири.

Повідомив, що пропуск осіб до житлових будинків здійснюється відповідно до списку мешканців або за дозволом мешканця будинку після 10 години ранку, до 10 години ранку пропуск здійснюється лише, якщо особа зателефонує мешканцю будинку, який підтвердить пропуск цієї особи.

Тож, свідок визнав, що допустив помилку, пропустивши ОСОБА_4 на територію житлового комплексу, відкривши своїм ключем під`їзд та не запропонувавши зателефонувати мешканцю житлового будинку, до якого йшов обвинувачений.

Зазначив, що в той день під час його добового чергування охоронець ОСОБА_10 перебував у підземному паркінгу.

Додав, що під час досудового розслідування проводився його допит, а також пред`являння осіб для впізнання за фотознімки, серед яких він впізнав ОСОБА_4 , якого він пропустив до житлового комплексу та перегляд відеозапису з камер відеоспостереження.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду показала, що вона працює на посаді касира-оцінювача в ТОВ «Ломбард Імперіал» без офіційного оформлення. Потерпілого ОСОБА_6 не знала, обвинуваченого ОСОБА_4 раніше бачила, однак відносин не підтримувала.

Повідомила, що приблизно о 06 годині ранку 10 травня 2024 року до ломбарду за адресою: м. Дніпро, вул. Робоча, буд. 81, зайшли двоє молодих чоловіків та здали під заставу електросамокат, який вона оцінила у 7000,00 гривень. Додала, що документів на електросамокат у молодиків не було, договір застави був оформлений на ОСОБА_12 , який є постійним відвідувачем даного ломбарду упродовж 2 років та був внесений у клієнтську базу ломбарду, а тому його документи вона не запитувала. З чоловіком, який назвав прізвище « ОСОБА_13 » під час оформлення договору застави був ОСОБА_4 , на якого свідок вказала в залі судового засідання, і який закотив до ломбарду електросамокат чорного кольору.

Після того, як був складений договір застави, вона видала грошові кошти у сумі 7 000, 00 гривень та квитанцію. Додала, що в подальшому елетросамокат був викуплений та вилучений працівниками поліції.

Стверджувала, що свідок ОСОБА_8 також є клієнтом їх ломбарду та має схожі зовнішні ознаки з ОСОБА_14 , тому вона могла їх сплутати, оскільки під час оформлення договору застави документи, що посвідчують особу не перевірила. Уточнила, що прізвище « ОСОБА_13 » назвав ОСОБА_4 . Вказала, що не пам`ятає, як були одягненні хлопці, в одного на голові була кепка або панама, інший був у капюшоні. Додала, що в минулому ОСОБА_4 часто із ОСОБА_14 заходили до ломбарду та закладали речі по черзі друг на друга.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду показав, що обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_6 не знав.

10 травня 2024 року в першій половині дня знаходячись на вулиці біля будинку, в якому він проживає, до нього підійшов його знайомий та запропонував 500 гривень за те, що на його документи здати до ломбарду електросамокат, на що він погодився. Після чого він з раніше не знайомим йому ОСОБА_4 , який тримав в руках електросамокат чорного кольору, направилися до ломбарду, що знаходився в 70 метрах від місця його проживання.

В ломбарді наскільки він пам`ятає, договір застави був оформлений на його ім`я, при цьому, ОСОБА_4 повідомив, що буде його викупати. Далі вони отримали грошові кошти, з яких ОСОБА_4 віддав йому 500 гривень, як і домовлялись.

Вже покинувши приміщення ломбарду, він звернув увагу на те, що договір оформлено на іншу особу, однак не придав цьому сенсу, оскільки отримав свої 500 гривень.

Окрім показань потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, підтверджується дослідженими під час судового розгляду наступними доказами.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000781 від 14.05.2024 року встановлено, що 13 травня 2024 року ОСОБА_6 звернувся до чергової частини ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про вчинене кримінальне правопорушення крадіжку належного йому електросамокату в період часу з 09.05.2024 року по 10.05.2024 року, який знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , в результаті чого йому спричинено матеріальний збиток на суму 19 990 гривень.

Із протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 13.05.2024 року встановлено, що оперуповноважений СКП ВП № 5 ДРУП ГНУП в Дніпропетровській області ОСОБА_15 прийняв усну заяву від ОСОБА_6 , в якій останній просив органи НП прийняти міри до невідомої особи, яка в період часу з 09.05.2024 року по 10.05.2024 року здійснила крадіжку електросамокату марки «Найнбот дпк 30» чорного кольору із жовтими вставками, який стояв в під`їзді буд. 35Б по вул. В.Вернадського на 4 поверсі.

Із протоколу огляду від 13.05.2024 року та фото таблиці до нього встановлено, що слідчий СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_16 у присутності понятих, на підставі добровільної згоди ОСОБА_6 , за участю останнього, провела огляд місця події - коридорного приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 на 4 поверсі.

В ході огляду нічого не виявлено та не вилучено.

З рапорту-інформування складеного оперуповноваженим СКП ВП № 5 ДРУП ГУНП В Дніпропетровській області ОСОБА_17 встановлено, що 13.05.2024 до ЧЧ ВП № 5 ДРУП ГУНП В Дніпропетровській області надійшла заява від громадянина ОСОБА_6 за фактом крадіжки електросамокату марки «Найбот ДЖІ 30» за адресою: м. Дніпро, вул. Володимира Вернадського, 35Б. По камерам відео-нагляду зафіксовано факт крадіжки - 10.05.2024 року близько 05:00 години.

Під час відпрацювання вказаного матеріалу отримано інформацію про причетність до вказаної події ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, встановлено, що викрадений самокат особа, причетна до вчинення злочину, заклала до ломбарду «Імперіал» 10.05.2024 року за адресою: м. Дніпро, вул. Робоча 81 на ім`я ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 .

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.05.2024 року та довідки до нього встановлено, що слідчим СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_19 в присутності понятих, за участі свідка ОСОБА_9 проведено пред`явлення для впізнання за фотознімками, серед яких свідок впізнав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 10.05.2024 року близько 05:40 години вийшов з будинку ЖК «Башти» за адресою: м. Дніпро, вул. В. Вернадського 35Б, з електричним самокатом чорного кольору.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.05.2024 року та довідки до нього встановлено, що слідчим СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_19 в присутності понятих, за участі свідка ОСОБА_11 проведено пред`явлення для впізнання за фотознімками, серед яких свідок впізнала ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як одного з хлопців, які 10.05.2024 року близько 06 години 07 хвилин прийшли до ломбарду «Імперіал» за адресою: м. Дніпро, вул. Робоча, буд. 81, та заклали електросамокат, який тримав ОСОБА_4 .

З протоколу зняття показань технічних засобів, що мають функції відеозапису від 16.05.2024 року встановлено, що слідчим СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_19 знаходячись за адресою: м. Дніпро, вул. Шевченка, буд. 7 каб. 306, в присутності ОСОБА_11 на підставі ч. 3 ст. 245-1 КПК України, здійснив зняття показань технічних засобів, що мають функції відеозапису в період часу з 06 години 07 хвилин по 06 годину 17 хвилин шляхом самостійного копіювання таких показань на носій - оптичний диск формату CD-R MyMEDIA LH3184CD130v0995/.

Після здійснення вказаного копіювання, при відкритті інформації на моніторі комп`ютера відображається один відео файл.

Далі вказаний компакт-диск опечатано у паперовий конверт білого кольору та долучено до матеріалів кримінального провадження № 0000781 від 14.05.2024 року.

Із заяви ОСОБА_11 від 16.05.2024 року вбачається, що остання добровільно видала працівникам поліції електросамокат Nintbot G30 чорного кольору, який був закладений ОСОБА_14 відповідно до договору надання фінансового предмету під заставу № 16.122721/0 від 10 травня 2024 року, додавши вказаний договір.

З протоколу огляду від 16.05.2024 року та фото таблиці до нього встановлено, що слідчим СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_19 , в присутності понятих, на підставі заяви ОСОБА_11 про добровільну видачу електросамокату «Ninebot», за участі останньої, проведено огляд електросамокату Ninebot Segway MAX G30 II чорного кольору (серійний номер МК26К5211С10706), який знаходився в приміщенні ломбарду «Імперіал» за адресою: м. Дніпро, вул. Робоча, буд. 81.

Під час огляду вказаний електросамокат був вилучений.

З договору про надання фінансового кредиту під заставу № DP-16/122721/0 від 10 травня 2024 року встановлено, що Повне товариство «Ломбард «ОНІКС» Анохіна, Яценко» під заставу товару для відпочинку та спорту - самокату Ninebot ОСОБА_18 , проживаючому за адресою АДРЕСА_3 , наданий фінансовий кредит в розмірі 7000,00 гривень.

З протоколу огляду документу від 17 травня 2024 року та фото таблиці до нього встановлено, що слідчим СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області проведено огляд диску марки Му Меdia CD-R LY3184 CD13090995 білого кольору з відеозаписом з камер відеоспостереження за адресою: м. Дніпро, вул. Робоча, буд. 81.

Під час огляду встановлено, що звук на відеозаписі відсутній, у верхньому правому куті відтворюваного відео мається напис «2024-05-10 року час 06:07:20», на якому зафіксоване приміщення ломбарду «Імперіал».

На відео спостерігається, як до приміщення магазину через головний вхід входять двоє невідомих осіб чоловічої статті, один з яких на вигляд років 25-27, одягнений в чорну куртку з капюшоном, чорні спортивні штани, має татуювання на лівій руці у вигляді символу, також на цій же руці одягнений чорний годинник з червоним циферблатом, на голові темно-сіра кепка з великими літерами «AJ» синього кольору та написом того ж кольору, взутий у білі кросівки, має бороду темного кольору, в руках тримає електросамокат чорного кольору з жовтими вставками.

Другий чоловік на вигляд років 35, одягнений у чорну куртку, чорні спортивні штани, на голові капюшон чорного кольору, взутий в білі кеди.

Під час огляду відеозапису зафіксовано, що чоловік, який тримає електросамокат чорного кольору заносить зазначений електросамокат до окремого приміщення, яке розділяє основну частину ломбарду ролетом білого кольору, який відкривається автоматично. Після того, як ролет відкрився, вказаний чоловік перемістив електросамокат о 06:07:40 до окремого приміщення, ролет якого вже був піднятий. Далі о 06:07:48 ролет почав закриватись. О 06:08:00 цей чоловік судячи з міміки обличчя та руху губ, почав спілкування з особою, яка перебувала по інший бік вікна.

О 06:07:58 інший чоловік років 35, що був одягнений у чорну куртку, чорні спортивні штани, капюшон чорного кольору розмовляв по мобільному телефону до 06:08:44, після чого відразу сказав декілька слів іншому чоловіку і вони почали активне спілкування між собою, та в подальшому з працівником ломбарду.

О 06:15:59 працівник ломбарду у спеціальний відсік віконця поклав грошові кошти, верхня з купюр номіналом 500 гривень, та аркуш паперу, зазначені грошові кошти та аркуш взяв чоловік років 25-ти, який приніс електросамокат чорного кольору, після чого обидва чоловіки вийшли з приміщення ломбарду, на цьому відеозапис закінчено.

Вказаний відеозапис був відтворений та досліджений в судовому засіданні, після перегляду якого обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив, що на відео зафіксований він із свідком у приміщенні ломбарду, в якому був оформлений договір застави електросамокату і він отримав грошові кошти у розмірі 7 000, 00 гривень.

З висновку експерта судової товарознавчої експертизи № 1838 від 21.05.2024 року встановлено, що ринкова вартість станом на травень 2024 року, тобто на момент вчинення кримінального правопорушення, викраденого товару - електросамокату Ninebot Segway MAX G30 II чорного кольору, з жовтими вставками, бувшого у використані, який має незначні потертості, знаходиться у робочому стані, купувався новим у магазині «Цитрус» у травні 2021 року складає 19 900 (дев`ятнадцять тисяч дев`ятисот) гривень 00 копійок.

З протоколу зняття показань технічних засобів, що мають функції відеозапису від 29.05.2024 року встановлено, що слідчим СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_20 за адресою: м. Дніпро, вул. Шевченка, буд. 7 каб. 306, в присутності ОСОБА_10 на підставі ч. 3 ст. 245-1 КПК України, здійснив зняття показань технічних засобів, що мають функції відеозапису в період часу з 05 години 20 хвилин по 05 годину 40 хвилин шляхом самостійного копіювання таких показань на носій - оптичний диск DVD-R Verbatium сірого кольору об`ємом 4.7 GB.

Після здійснення вказаного копіювання, при відкритті інформації на моніторі комп`ютера відображаються 9 відео файлів, які містять дані про обставини кримінального правопорушення.

Далі вказаний компакт-диск опечатано у паперовий конверт білого кольору та долучено до матеріалів кримінального провадження № 0000781 від 14.05.2024 року.

З протоколу огляду від 29.05.2024 року встановлено, що слідчим СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_20 у приміщені службового кабінету № 307 ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою м. Дніпро, вул. Шевченко, буд. 7, за участі підозрюваного ОСОБА_4 проведено огляд оптичного носія - DVD+R з місця скоєння злочину за адресою: м. Дніпро, Вернадського, буд. 35Б.

На першому відео файлі з назвою «96995433___990-2024» на камері зовнішнього спостереження зафіксовано чоловіка у чорному спортивному костюмі з кепкою та капюшоном на голові, який стоїть перед входом до території ЖК «Дніпровські вежі».

На другому відео файлі з назвою «96995433___991-2024» на камері внутрішнього спостереження зафіксовано чоловіка у чорному спортивному костюмі з кепкою та капюшоном на голові, в білих кросівках стоїть перед ліфтом ЖК «Дніпровські вежі».

На третьому відео файлі з назвою «96995433___992-2024» на камері зовнішнього спостереження зафіксовано чоловіка у чорному спортивному костюмі з кепкою та капюшоном на голові в білих кросівках який покидає територію ЖК «Дніпровські вежі» на електросамокаті.

Вказаний відеозапис був відтворений та досліджений в судовому засіданні, після перегляду якого обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив, що на відео зафіксований він на території житлового комплексу, в якому він забрав раніше придбаний ним електросамокат.

Таким чином, проаналізувавши безпосередньо отримані у судовому засіданні показання потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також досліджені під час судового розгляду письмові докази, суд приходить до висновку, що підстав для їх неврахування, а також визнання неналежними чи недопустимими сторонами не наведено, а судом встановлено, що вони є переконливими, послідовними, такими, що узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для встановлення судом усіх обставин кримінального проступку, які підлягають встановленню відповідно до вимог, передбачених ст. 91 КПК України, та жодним чином не спростовуються будь-якими іншими обставинами.

Отже, з урахуванням наведеного, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення дійшов до впевненого висновку, що діяння, яке вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 дійсно мало місце, в його діях наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне повторне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану, а тому підлягає покаранню за вчинення такого кримінального правопорушення.

Під час судового розгляду судом досліджено наданий стороною обвинувачення протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.05.2024 року та довідку до нього, відповідно до якого слідчим СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_19 в присутності понятих, за участі свідка ОСОБА_10 , проведено пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, серед яких свідок впізнав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 10.05.2024 року близько 05:20 години перебував на території ЖК «Башти» за адресою: м. Дніпро, вул. В. Вернадського 35Б, а о 05:40 того ж дня вийшов з житлового будинку з електричним самокатом чорного кольору.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 після пред`явлення для огляду наведеного протоколу вказав, що у цьому протоколі стоїть його підпис, втім стверджував, що така слідча (розшукова) дія з ним не проводилась, він підписав протокол і наполягав на тому, що фотознімки на момент його підпису були відсутні.

Відповідно до ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення (ст. 86 КПК України).

Під час судового розгляду був досліджений наданий прокурором протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка

Отже, з огляду на положення ст. ст. 86, 89 КПК України, зважаючи на покази свідка ОСОБА_10 , який наполягав на тому, що така слідча (розшукова) дія, як пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за його участю не проводилась, у протоколі на момент його підпису фотознімки, за якими він нібито впізнав ОСОБА_4 , були відсутні, та які стороною обвинувачення спростовані не були, суд приходить до висновку, що вказаний доказ не може вважатися допустимим і таким, що отриманий у порядку, встановленому КПК України.

Разом із тим, визнання недопустимим цього доказу, з огляду на сукупність досліджених під час судового розгляду доказів, не впливає на висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Тим більше, свідок ОСОБА_10 під час допиту вказав на обвинуваченого ОСОБА_4 , якого він бачив по моніторах камер відеоспостереження, та який покинув територію житлового комплексу на самокаті.

Оцінюючи надані обвинуваченим ОСОБА_4 під час судового розгляду покази, зокрема, в частині того, що останній у визначених у вироку часі та місці прибув до ЖК «Башти», де з 4 поверху взяв електросамокат, з яким покинув територію житлового комплексу, та в той же день заклав до ломбарду, які узгоджуються із показами потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та дослідженими доказами у їх сукупності, суд приймає їх до уваги.

Поряд із цим, версія обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він нібито за допомогою оголошення придбав у потерпілого ОСОБА_6 електросамокат за 15 000 гривень, які передав останньому під час зустрічі та домовився, що забере придбаний ним самокат самостійно за повідомленою потерпілим адресою, виявляється хибною та такою, що повністю спростовується показами допитаного під час судового розгляду потерпілого.

До того ж, твердження обвинуваченого про те, що він займався так званою «підприємницькою діяльністю» на території м. Дніпро, яка полягала у придбанні у населення велосипедів, електросамокатів, побутової техніки тощо з метою подальшого перепродажу, отримуючи від здійснення цієї діяльності прибуток, є непереконливою та нелогічною, адже, за версією ОСОБА_4 , останній придбав самокат у потерпілого за 15 000 гривень, а заклав до ломбарду за 7 000 гривень, отримавши, у даному випадку, замість доходу збитки.

Тим більше, такі обставини, як наявність у обвинуваченого дев`ятьох судимостей за вчинення умисних корисливих злочинів, переважно крадіжок, та численних обвинувальних актів на розгляді місцевих судів різних районів міста Дніпра за аналогічними кримінальними правопорушеннями не свідчать на користь доводів ОСОБА_4 про здійснення ним підприємницької діяльності, а, навпаки, можуть свідчити про вчинення останнім протиправної злочинної діяльності, що носить систематичний характер.

За наведених обставин, суд критично ставиться до таких показів обвинуваченого ОСОБА_4 , як таких, що повністю спростовуються показами потерпілого, свідків та дослідженими доказами у їх сукупності, та наданих виключно з метою ввести суд в оману, переслідуючи мету уникнення покарання, на яке останній заслуговує.

На підтвердження таких висновків суду свідчить і поведінка обвинуваченого, яку останній демонстрував упродовж судового розгляду та в останньому судовому засіданні, зокрема, спочатку відмовився давати покази, посилаючись на те, що буде давати їх лише після допиту потерпілого, свідків та дослідження доказів, в подальшому двічі просив перерву для підготовки до дачі показів суду, а після їх надання, розуміючи їх очевидну неспроможність, намагався у будь-який спосіб відтермінувати закінчення розгляду справи, заявляючи необґрунтовані та безпідставні клопотання про повторний допит потерпілого, виклик та допит свідка, анкетні відомості якого не зміг назвати, клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, з якими був ознайомлений у повному обсязі під час виконання вимог ст. 290 КПК України тощо, отримавши відмову у їх задоволенні.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Насамперед, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_4 зі слів має неповну середню освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває.

При цьому, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих, в тому числі, тяжких злочинів, судимість за які у встановленому законом порядку не знята і не погашена, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знов вчинив аналогічний умисний корисливий злочин в період іспитового строку, призначеного за вироком суду.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає рецидив злочинів.

Отже, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд насамперед виходить із ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та його наслідків, враховує особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий (дев`ять разів) за вчинення умисних корисливих, в тому числі, тяжких злочинів, судимість за які у встановленому законом порядку не знята і не погашена, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знов вчинив аналогічний умисний корисливий злочин в період іспитового строку, призначеного за вироком суду, його посткримінальну поведінку та невизнання своєї провини, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, та наявність обтяжуючої обставини, та приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів можливо лише в умовах ізоляції від суспільства, та вважає, що останньому має бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції, передбаченої ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Під час судового розгляду даного кримінального провадження, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2023 року до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України із випробуванням строком на 3 роки.

Таким чином, під час судового розгляду зазначеного кримінального провадження встановлено, що після постановлення вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2023 року, але до повного відбуття покарання за цим вироком, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив новий злочин, зазначений цьому вироку, тому суд вважає, що обвинуваченому має бути призначене покарання за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 71 КК України, тобто за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком до призначеного покарання за даним вироком.

Під час досудового розслідування до обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2024 року застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Водночас, стороною обвинувачення повідомлено проте, що ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України не затримувався, відповідний протокол не надано.

Отже, призначаючи ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, суд зобов`язаний відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховувати строк попереднього ув`язнення у строк призначеного за вироком суду покарання.

Таким чином, строк відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з моменту обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто з 27 травня 2024 року, при цьому, в строк призначеного обвинуваченому остаточного покарання зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 27 травня 2024 року по 06 червня 2025 року включно.

До набрання вироком законної сили застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Дніпровська установа виконання покарання № 4» необхідно залишити без змін.

Відповідно до вимог ст. 118, 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

В межах даного кримінального провадження під час досудового розслідування судовим експертом ОСОБА_21 проведено судову-товарознавчу експертизу № 1838 від 21 травня 2024 року, та відповідно до звіту про фактичні затрати на проведення цієї експертизи вартість виконаних робіт склала 200 гривень.

Водночас, виходячи з того, що вищезазначений експерт не є експертом державної установи, судові витрати на проведення вказаної експертизи в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 124 КПК України не можуть бути стягнуті з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів в порядку п. 9 ст. 100 КПК України слід вирішити наступним чином:

- електросамокат Ninebot Segway MAX G30 II чорного кольору з серійним номером М26К5211С10706, який відповідно до розписки відповідального зберігання від 16 травня 2024 року, переданий на зберігання ОСОБА_6 - необхідно вважати повернутим;

- оптичний носій у вигляді СD-R диску, який зберігається в матеріалах кримінального провадження, що знаходяться в провадженні суду - необхідно зберігати в цих матеріалах;

- оптичний носій у вигляді DVD-R диску, який зберігається в матеріалах кримінального провадження, що знаходяться в провадженні суду - необхідно зберігати в цих матеріалах.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370- 374, 394, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2023 року до покарання призначеного за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з 27 травня 2024 року, при цьому, відповідно до ст. 72 КК України в строк призначеного останньому остаточного покарання зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 27 травня 2024 року по 06 червня 2025 року включно.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Дніпровська установа виконання покарання № 4» - залишити без змін.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- електросамокат Ninebot Segway MAX G30 II чорного кольору з серійним номером М26К5211С10706, який відповідно до розписки відповідального зберігання від 16 травня 2024 року, переданий на зберігання ОСОБА_6 - необхідно вважати повернутим;

- оптичний носій у вигляді СD-R диску, який зберігається в матеріалах кримінального провадження, що знаходяться в провадженні суду - необхідно зберігати в цих матеріалах;

- оптичний носій у вигляді DVD-R диску, який зберігається в матеріалах кримінального провадження, що знаходяться в провадженні суду - необхідно зберігати в цих матеріалах.

Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцятиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.

Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Дніпровського апеляційного суду через Соборний районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1