Справа № 451/607/25
Провадження № 1-кс/451/110/25
УХВАЛА

про арешт майна

( повний текст)

06 травня 2025 року місто Радехів

Слідчий суддя Радехівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 та його представника адвоката ОСОБА_5 розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Шептицького районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Радехівського відділу Шептицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження № 0000019 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, -

встановив:

Слідчий СВ відділення поліції № 1 Шептицького районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 , як сторона кримінального провадження, після усунення недоліків згідно ухвали слідчого судді від 28.04.2025, звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором, до слідчого судді Радехівського районного суду Львівської області про накладення арешту на грошові кошти в сумі 140 000 грн., які були вилучені під час проведення обшуку в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який є власністю колишньої дружини ОСОБА_7 та в якому фактично проживає ОСОБА_4 .

В обґрунтування свого клопотання покликається на те, що в провадженні СВ відділення поліції №1 Шептицького РВП ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження за № 0000019 від 08.04.2025, розпочате за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що невідомі особи в лютому 2025 року шахрайським способом заволоділи майном ТОВ «Агро Радехів», а саме трактором марки Т-150К 1992 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 .

За даним фактом, відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено в ЄРДР за № 0000019 від 08.04.2025.

Покликаючись на допит ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначають, що останній дізнався від ОСОБА_4 , який являється працівником фірми «Агро Радехів» про продаж трактора марки Т-150К, який знаходиться у с. Кустин. Приїхавши за вищезазначеною адресою гр. ОСОБА_8 передав грошові кошти ОСОБА_4 в сумі 100 000 грн., після чого ОСОБА_4 зняв із трактора номерний знак для того щоб в подальшому зняти його із обліку, а трактор ОСОБА_8 перегнав у смт. Лопатин.

Також в клопотанні слідчий зазначає, що 23.04.2025 в ході проведення обшуку в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який є власністю колишньої дружини ОСОБА_7 та в якому фактично проживає ОСОБА_4 , було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 140 000 грн. Постановою від 23.04.2025 дані грошові кошти визнано речовим доказом.

З метою збереження зазначених речових доказів, уникнення ризиків їх зміни, знищення, виникла необхідність в накладенні на них арешту на підставі ч. 1, 2 ст. 170 КПК України.

А тому слідчий звернувся до суду з відповідним клопотанням, яке просить задовольнити.

Не погоджуючись із поданим слідчим клопотанням про накладення арешту на майно, адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 , 06.05.2025 через систему «Електронний суд» подав заперечення на клопотання, де просить відмовити слідчому СВ відділення поліції № 1 Шептицького районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 у задоволенні клопотання про арешт майна. В запереченнях зазначає, що незважаючи на норми ст. 98, ст. 170 КПК України, слідчим у клопотанні від 02.05.2025 року, з урахуванням тих обставин на які він покликається, не вказано відомостей, з яких би вбачалося, що вилученні під час обшуку кошти є тими самими коштами, які ОСОБА_8 - 13.02.2025 року передав ОСОБА_4 і мають ознаки речового доказу визначенні ст. 98 КПК України (матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди). Зазначає, що із наведених обставин у клопотанні вбачається, що кошти в сумі 100 000 гривень, були передані ОСОБА_8 ОСОБА_4 за трактор марки «Т-150», а відтак не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення і не зберегли на собі жодних слідів, а відтак слідчим безпідставно визнаються речовим доказом. Також, слідчим під час досудового розслідування не з`ясовано під час допиту у ОСОБА_8 , а якими ж купюрами ним передавалися кошти ОСОБА_4 , для того щоб визначити саму їх тільки ідентифікацію за номіналами купюр, з коштами, які ОСОБА_8 передавав ОСОБА_4 , із коштами, які були вилученні в останнього, і є незрозумілим необхідність арешту на кошти в сумі саме 140 000 гривень. 04 травня 2025 року ОСОБА_4 по місцю проживання ОСОБА_8 були передано йому кошти в сумі 100 000 гривень, які ОСОБА_8 13.02.2025 року передав за трактор Т-150, про що написана ним власноручна розписка. 05 травня 2025 року комерційним директором ТОВ «Агро Радехів» ОСОБА_9 отримано від ОСОБА_8 колісний трактор Т-150 д.н.з. НОМЕР_1 , про що написана ним власноручна розписка. Покликаючись на норми ч. 1 ст. 173 КПК України, вважає, що слідчим не доведено долученими до клопотання про арешт відомостями необхідності арешту майна, тим більше слідчий не зазначає ризиків. Також зазначає, що частина із вилучених коштів в сумі 140 000, за адресою АДРЕСА_1 , належать ОСОБА_4 та є особистими заощадженнями, від отриманої пенсії, що підтверджується випискою із карткового рахунку в сумі 50 000,00 грн., а решта коштів в сумі 90 000,00 грн. належать його синові ОСОБА_10 , які він залишив на зберігання у будинку батьків; про даний факт ОСОБА_4 повідомляв під час проведення обшуку. Вважає, що оскільки до клопотання від 02.05.2025 слідчим не додано жодних доказів, які б підтверджували наведені в ньому доводи, то клопотання від 02.05.2025 в цілому є безпідставним і в його задоволенні слід відмовити за безпідставністю. Слідчий обґрунтовуючи клопотання посилається лише на норми кримінального процесуального закону, які передбачають арешт майна та визначають поняття речових доказів в кримінальному провадженні. Майно, про арешт якого ставить питання слідчий в своєму клопотанні, було вилучено за місцем проживання ОСОБА_4 , який немає статусу підозрюваного в цьому кримінальному провадженні. Таким чином, слідчим не доведено, що майно, вилучене за місцем проживання ОСОБА_4 має будь яке відношення до кримінального провадження № 0000019 від 08 квітня 2025 року, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України та може бути використано як доказ в кримінальному провадженні. Наведені обставини, свідчать про відсутність підстав для накладення арешту на певне майно, оскільки, слідчим в клопотанні не доведено, що вилучені кошти, саме в сумі 140 000,00 грн. були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Прокурор в судовому засіданні клопотання про накладення арешту підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в ньому, та просив накласти арешт на вилучені грошові кошти.

Представник володільця тимчасово вилученого майна адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні проти клопотання заперечив з підстав його необґрунтованості та безпідставності; підтримав письмові заперечення на клопотання про арешт майна та надав аналогічні пояснення тим, які викладені у них. Додатково пояснив, що вилучене в ході обшуку у ОСОБА_4 майно, зокрема грошові кошти є його особистою власністю та власністю його сина і жодного відношення до розслідуваного кримінального провадження не мають.

Володілець тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 в судовому засіданні надав суду наступні показання. Вилучені в ході обшуку грошові кошти, з клопотанням про накладення арешту на які звернувся слідчий, є його особистими коштами і його сина ОСОБА_10 , які останній зберігав у його сейфі, на підтвердження чого представив суду для огляду та долучення до матеріалів справи виписку із карткового рахунку та копію свідоцтва про народження сина. Щодо ситуації із трактором марки Т-150К, то пояснив, що директор ТзОВ «Агро Радехів» ОСОБА_11 просив його знайти покупця на трактор марки Т-150К; В лютому 2025 він за попередньою вказівкою директора фірми продав ОСОБА_8 за 100 000 грн. вищезазначений трактор, гроші передав ОСОБА_12 . Після проведеного обшуку за адресою його проживання, а саме 04.05.2025 до нього приїхав невідомий йому мужчина від ОСОБА_13 та передав йому 100 000 грн., які він одразу завіз ОСОБА_8 . Також підтримав письмові заперечення, які подані його представником та просив відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна.

У судове засідання слідчий не з`явився, через канцелярію суду подав клопотання про розгляд клопотання без його участі, вказав, що клопотання підтримує та просить таке задовольнити.

Заслухавши пояснення учасників справи, оглянувши матеріали клопотання та додані до нього письмові документи, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити частково виходячи з наступних підстав.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам статті 171 КПК України.

СВ відділення поліції № 1 Шептицького районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 08.04.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Згідно із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 від 08.04.2025 невідомі особи в лютому 2025 року шахрайським способом заволоділи майном ТОВ «Агро Радехів», а саме трактором марки Т-150К 1992 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 85)

На підставі рапорту начальника Радехівського відділу Шептицької окружної прокуратури ОСОБА_14 від 08.04.2025 про виявлення кримінального правопорушення були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 від 08.04.2025 по заяві директора ТзОВ «Агро Радехів» від 11.03.2025, про те, що невідомі особи в лютому 2025 року шахрайським способом заволоділи майном ТОВ «Агро Радехів», а саме трактором марки Т-150К 1992 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 ; вказані обставини підтвердив в судовому засіданні прокурор, який вказав, що на підставі рапорту начальника відділу прокуратури були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, оскільки по оперативній інформації було встановлено, що саме ОСОБА_4 за 100 000 грн. передав ОСОБА_8 трактор Т-150К 1992 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ТзОВ «Агро Радехів» ( а.с. 86).

Як вбачається з протоколу обшуку від 23.04.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , на об`єкті нерухомості який перебуває у власності колишньої дружини ОСОБА_7 та в якому фактично проживає ОСОБА_4 було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 140 000 грн. (а.с.- 96-101). Як додаток до протоколу обшуку, додано флеш носій (карта пам`яті мікро) на якому зафіксовано проведення обшуку - 23.04.2025 за адресою: АДРЕСА_1 ; у даному будинку у сейфі знайдено і в подальшому вилучено грошові кошти в розмірі 140 000 грн. ОСОБА_4 на відео зазначає, що це гроші, які ним зароблені ( а.с. 102).

Згідно протоколу огляду речових доказів від 23.04.2025 слідчий ОСОБА_6 у відповідності до ст. 84, 98, 100, 104 КПК України провів огляд грошових купюр, які знаходились у спец пакеті CRI 1102821, а саме огляд грошових купюр номіналом по 1000 грн. в кількості 140 штук ( а.с. 103-104).

Ухвалою слідчого судді Радехівського районного суду Львівської області від 17.04.2025, надано дозвіл на проведення обшуку (а.с. 91-95).

Постановою слідчого СВ відділення поліції №1 Шептицького районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 від 23.04.2025 грошові кошти в сумі 140 000 грн. визнано та приєднано як речові докази до матеріалів кримінального провадження № 0000019 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України ( а.с. 105-106).

До клопотання про арешт майна також долучена копія пояснення від 13.03.2025 та протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 06.05.2025, який у своїх показаннях зазначає про те, що дізнався від ОСОБА_4 , який являється працівником фірми «Агро Радехів» про продаж трактора марки Т-150К, який знаходиться у с. Кустин. У лютому 2025 приїхавши за вищезазначеною адресою гр. ОСОБА_8 разом із своїм сином ОСОБА_15 , він передав грошові кошти особисто у руки ОСОБА_4 в сумі 100 000 грн.( купюри були номіналом по 1000 грн., однак стверджувати точно не може), після чого ОСОБА_4 зняв із трактора номерний знак для того щоб в подальшому зняти його із обліку, а трактор ОСОБА_8 перегнав у смт. Лопатин. Після того, 3-4 травня 2025 до нього зателефонував ОСОБА_4 , вони домовились про зустріч і в цей же день ОСОБА_4 приїхав до нього додому із своїм адвокатом і передав йому 100 000 грн., натомість він написав йому розписку про отримання грошей ( а.с. 89-90);

Також до клопотання про арешт майна долучена копія пояснення ОСОБА_15 від 24.04.2025, який у своїх поясненнях зазначає про те, що у лютому 2025 його батько ОСОБА_8 придбав у ОСОБА_4 за 100 000 грн. трактор марки Т-150К, який знаходився у с. Кустин на території ТзОВ «Агро Радехів». Даний трактор вони перегнали у смт. Лопатин. ( а.с. 107);

Згідно пояснень ОСОБА_16 від 13.03.2025 вбачається, що він працює охоронцем «Агро Радехів», у лютому 2025 на прохання ОСОБА_4 приїхав на фірму «Агро Радехів» і був присутній при тому, як ОСОБА_4 і ще двоє мужчин, один з них ОСОБА_17 з смт. Лопатин забрали із території фірми трактор Т-150К, після чого він за вказівкою ОСОБА_4 зачинив ворота ( а.с. 108).

Розглядаючи питання арешту майна, слідчий суддя враховує вимоги ст.131 КПК України, згідно з якими арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, що застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом частини 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Таким чином, Кримінальним процесуальним кодексом чітко визначені підстави накладення арешту майна.

Згідно з вимогами ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

З доводів слідчого та прокурора, викладених у клопотанні та у судовому засіданні, вбачається, що арешт вилученого майна, що може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є необхідним для забезпечення збереження речових доказів, що відповідає критеріям ст. 98 КПК України, у даному кримінальному провадженні за ч. 3 ст. 190 КК України, оскільки наявні ризики його приховування. Також зазначають, що існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що вилучені у ОСОБА_4 грошові кошти є доказом вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України, тобто предметом вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення № 0000019 від 08.04.2025.

Слід відмітити, що відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (тобто збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності, та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Підстави для відмови у задоволенні клопотання, передбачені ч.1 ст.173 КПК України, відсутні. Для ефективного проведення дізнання та з метою забезпечення дієвості кримінального провадження орган досудового розслідування має необхідність у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Зважаючи на вищенаведене та з урахуванням того, що майно, на яке слідчий за погодженням з прокурором просить накласти арешт, само по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а тому з метою забезпечення збереження речових доказів слідчий суддя вважає обгрунтованими покликання слідчого за погодженням з прокурором на виниклу необхідність у накладенні арешту на майно, та вважає, що таке клопотання слід задовольнити, однак частково, наклавши арешт на вилучені в ході проведення обшуку грошові кошти в розмірі 100 000 грн.; слідчим та прокурором не доведено, що грошові кошти в розмірі 40 000 грн. є речовим доказом у справі, а тому до задоволення в цій частині не підлягає.

Щодо покликань у запереченнях представника власника вилученого майна, то такі є передчасними, та можуть бути перевірені лише в ході досудового розслідування.

Слідчий суддя також враховує, що зазначений захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які, в свою чергу, чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України. Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити власнику майна, що у випадку, коли відпадуть обставини, що були підставою для накладення арешту на майно, він має право звернутись до суду в порядку ст.174 КПК України із клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 131, 170-173, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

частково задовольнити клопотання.

Накласти із забороною відчуження, користування та розпорядження арешт на майно, а саме: грошові кошти у сумі 100 000 грн., які 23.04.2025 були виявлені та вилучені в ході проведення обшуку в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_7 , де фактично проживає ОСОБА_4 з метою забезпечення збереження їх як речових доказів у кримінальному провадженні № 0000019 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

У задоволенні решти клопотання - відмовити.

Виконання ухвали доручити слідчому СВ відділення поліції №1 Шептицького районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складений 08.05.2025 о 08.00.

Слідчий суддяОСОБА_18