Справа № 202/4488/25
Провадження № 1-кс/202/6317/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 підозрюваної ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпра клопотання слідчого відділу розслідування злочинів, учинених дітьми СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене керівником Дніпропетровської обласнох прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000228 від 10.03.2025,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Кіровоградської області, Долинського району, с. Василівка, громадянки України, одруженої, яка не працює, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої в порядку ст. 89 КК України,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 153, ч. 3 ст. 301-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу розслідування злочинів, учинених дітьми СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , за погодженням з керівником Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням в якому просить застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, без визначення розміру застави, оскільки вона обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 153, ч. 3 ст. 301-1 КК України.

В обґрунтування вказаного клопотання слідчий посилається на те, що у ОСОБА_6 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 01.09.2025, виник умисел, направлений на вчинення насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_8 , 2023 року народження, тим самим посягнувши на її статеву свободу та недоторканність, нормальний статевий розвиток.

У подальшому, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 01.09.2025, знаходячись за місцем спільного з ОСОБА_8 мешкання, а саме в квартирі АДРЕСА_2 , вчиняла насильницькі дії сексуального характеру відносно малолітньої доньки ОСОБА_8 , а саме: знімала спідню білизну з останньої, оголюючи її сідниці та статеві органи, яка в свою чергу, супротиву не чинила, так як не була здатна розуміти характер і значення скоєних із нею дій.

Далі, ОСОБА_6 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, будучи обізнаною про малолітній вік ОСОБА_8 , знаючи, що вона не розуміє протиправний характер дій відносно неї, з метою насильницького задоволення своєї статевої пристрасті, торкалась своїми губами та язиком статевих органів малолітньої, та здійснювала інші дотики, таким чином здійснивши фізичний контакт із тілом малолітньої потерпілої, тим самим ОСОБА_6 вчиняла насильницькі дії сексуального характеру, не пов`язані із проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_8 , задовольнивши свою статеву пристрасть та внаслідок злочинних дій ОСОБА_6 малолітній потерпілій ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження у вигляді садна в області присінку піхви, яке згідно висновку судово-медичної експертизи № 1425 «С» від 02.09.2025 відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

Умисні дії ОСОБА_6 , які виразились у вчиненні насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди (сексуальне насильство), кваліфікується за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , на протязі 2025 року, більш точний час скоєння кримінального правопорушення встановити не надалось можливим, але не пізніше 01.09.2025, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , виготовила та збула дитячу порнографію.

Так, ОСОБА_6 , діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на виготовлення дитячої порнографії, на протязі 2025 року, більш точний час скоєння кримінального правопорушення встановити не надалось можливим, але не пізніше 01.09.2025, порушуючи суспільну мораль, тобто систему етичних норм, правил поведінки, що склалися у суспільстві на основі традиційних духовних і культурних цінностей в частині заборони поширення серед населення вульгарно-натуралістичної, цинічної, непристойної фіксації статевих актів із зображенням у будь-який спосіб дитини, Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства та Закону України «Про охорону дитинства», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, знаходячись за місцем мешкання, а саме в квартирі

АДРЕСА_2 , усвідомлюючи та розуміючи, що її малолітня донька ОСОБА_8 перебуває в особливо уразливому стані, в силу свого малолітства та залежного становища, взагалі не має соціального досвіду щодо стосунків між статями, не обізнана щодо фізіології сексуальних контактів, не розуміє їх природу, соціальне, моральне та юридичне значення, й відповідно соціально-правові наслідки, сама знаходячись в оголеному стані, оголювала статеві органи малолітньої ОСОБА_8 , торкалась її статевих органів своїм язиком та губами, у той же час фіксуючи всі свої дії на камеру свого мобільного телефону, таким чином створила відео файл під назвою «rpld», який відноситься дитячої порнографії.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 діючи умисно, реалізуючи умисел направлений на збут дитячої порнографії, 01.09.2025, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи раніше виготовлене відео, зняте за участі її малолітньої доньки ОСОБА_8 , яке містить дитячу порнографію, використовуючи свій мобільний телефон, реалізувала вказане відео через месенджер «Telegram», за суму 2000 (дві тисячі) гривень 00 коп, отримавши вказану суму від громадянина ОСОБА_9 на власний рахунок відкритий в АТ «Ощадбанк».

Умисні дії ОСОБА_6 , які виразились у виготовленні та збуті дитячої порнографії, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 301-1 КК України.

10.03.2025 слідчим управлінням ГУНП в Дніпропетровській області було розпочато кримінальне провадження № 0000228 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України.

20.08.2025 постановою слідчого правову кваліфікацію у кримінальному провадженні № 0000228 від 10.03.2025 змінено з ч. 1

ст. 301-1 КК України на ч. 3 ст. 301-1 КК України.

02.09.2025 слідчим управлінням ГУНП в Дніпропетровській області було розпочато кримінальне провадження № 0000825 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України.

02.09.2025 кримінальні провадження № 0000228 та №0000825 об`єднано в одне провадження.

ОСОБА_6 02.09.2025 затримано на підставі ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3

ст. 301-1 КК України.

02.09.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка Кіровоградської області, Долинського району, с. Василівка громадянка України, одружена, не працює, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судима, -

повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 153, ч. 3 ст. 301-1 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 153, ч. 3 ст. 301-1 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України, однією з обставин, що враховується судом при обранні запобіжного заходу є вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною злочину. На теперішній час зібрані докази, які мають суттєве значення для доказування вини ОСОБА_6 , що підтверджується матеріалами кримінального провадження, тому вказана обставина може бути врахована судом при обранні підозрюваному запобіжного заходу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України, однією з обставин, що враховується судом при обранні запобіжного заходу є тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчинені злочину в якому вона підозрюється. Вказана обставина може бути врахована судом при обранні відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу, оскільки остання підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років.

Також, враховуючи п. п. 4, 5, 7, 8 ч. 1 ст. 178 КПК України, однією з обставин, що враховується судом при обранні запобіжного заходу є міцність соціальних зв`язків підозрюваної, майновий стан підозрюваної, наявність постійного місця роботи та судимостей. В ході проведення досудового розслідування встановлено, що підозрювана ОСОБА_6 , в силу ст. 89 КК України раніше не судима, стійких соціальних зав`язків не має.

При обранні запобіжного заходу також враховується вік та стан здоров`я підозрюваного. Встановлено, що у сторони обвинувачення відсутні будь-які документи, які б свідчили, що до підозрюваної ОСОБА_6 не може бути застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КК України, обґрунтовується тим, що підозрювана ОСОБА_6 може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, так як остання підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років, тобто у вчиненні особливо тяжкого злочину, і з метою уникнення відповідальності за тяжкий злочин може переховуватись від органу досудового розслідування та в подальшому і від суду.

Крім того, прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.01.2001 зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування», а тому ймовірна тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання останньої винуватою у вчиненні злочину, є суттєвим елементом, який підтверджує існування ризику переховування останньої від органу досудового розслідування та/або суду. Ця обставина, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрювана ОСОБА_6 розуміє факт того, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення буде базуватись, в тому числі, на доказах здобутих за участі малолітньої потерпілої, тому вона може одноосібно або за допомогою інших осіб, незаконно впливати на дитину, з метою неможливості отримання доказів її винуватості.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрювана ОСОБА_6 може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, у яких підозрюється, оскільки остання вчиняла протиправні діяння у відношенні своєї малолітньої дитини протягом тривалого періоду часу.

Крім цього, на підтвердження наявності зазначених ризиків є відсутність міцних соціальних зв`язків у підозрюваної, нехтування елементарними нормами поведінки у суспільстві, оскільки ОСОБА_6 вчинила дії відносно своєї дитини.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років.

Запобігання вищевказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливо, оскільки: застосування до ОСОБА_6 іншого більш м`якого запобіжного заходу - у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити нею дії, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України; у разі обрання вказаних запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання до ОСОБА_6 , остання може впливати на малолітню потерпілу, перебування за місцем реєстрації на території міста Кривий Ріг, ОСОБА_6 всупереч всім заборонам, може покинути місце своєї реєстрації та почати переховуватися. Крім того, інкриміноване їй кримінальне правопорушення підозрювана вчиняла саме за місцем його мешкання, із залученням малолітньої дитини, яка проживала разом з нею.

Тобто є обґрунтовані підстави вважати, що більш м`які запобіжні заходи

не зможуть запобігти ризикам під час судового розгляду кримінального провадження, у зв`язку з чим стосовно ОСОБА_6 з метою запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, доцільно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів без можливості внесення застави, оскільки злочин вчинено із застосування сексуального насильства, у зв`язку з чим суд, на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що до підозрюваної не може бути застосовано інші менш суворі запобіжні заходи, передбачені п. п. 1-4 ч. 1 ст. 176 КПК України, оскільки вони не зможуть забезпечити виконання процесуальних обов`язків, в зв`язку з чим прокурор звернувся до слідчого судді з даним клопотанням.

В ході розгляду клопотання прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини та наявність обґрунтованої підозри та обґрунтованих ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Просили застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної, також, з урахуванням специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , без визначення розміру застави.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на необґрунтованість підозри та недоведеність ризиків. Просив застосувати до підозрюваної більш м`який запобіжний захід.

Підозрювана в судовому засідання заперечувала проти задоволення клопотання, пояснила, що вона має двох неповнолітніх доньок, менша донька проживає з нею та є потерпілою у даному кримінальному провадженні, а старша проживає з батьками чоловіка. Вони з дитиною живуть на кошти, які виплачує держава на дитину, а також за кошти чоловіка, який на даний час проходить військову службу. З клопотанням згодна частково, повідомила, що вона дійсно вчиняла дії сексуального характеру стосовно своїй малолітньої доньки. У вчиненому щиро кається. Просила застосувати до неї більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши надані докази, слідчий суддя прийшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України,на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства", запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри, слідчий суддя враховує рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі «Фокс, Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Як вбачається з наданих до клопотання матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні, а саме: протоколом огляду від 15.07.2025, де оглянуто відеофайл «rpld», який надіслано з Інтерполу, а саме від через ICSE email system ІНФОРМАЦІЯ_3 Під час огляду відеофайлу встановлено, що на відео зображена ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка вчиняє сексуальні дії стосовно своєї дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; висновком експерта № СЕ-19/19/104-25/29019-МЗ від 23.07.2025 за результатами судової мистецтвознавчої експертизи, відповідно до якого досліджено відеофайл з назвою «rpld», який за результатами експертизи відноситься до дитячої порнографії, та на якому зафіксовано ОСОБА_6 ; протоколом огляду від 23.07.2025, в ході якого оглянуто відео та фотофайли, виявлені в мережі Інтернет, а саме у месенджері «Telegram» у приватній групі «Проститутки Кривбас» з 10435 підписниками. Під час огляду відеофайлу встановлено, що на відео зображена ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка вчиняє сексуальні дії стосовно своєї малолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , який показав, що 01.09.2025 о 10 год. 01 хв. здійснив перерахування коштів у розмірі 2000 гривень ОСОБА_6 за придбання відеофайлу, що містить дитячу порнографію; протоколом обшуку від 02.09.2025, який проведено на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 06.08.2025 (справа № 202/4488/25), за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 . В ході проведення обшуку, за місцем мешкання ОСОБА_6 виявлено та вилучено мобільний телефон модель: Redmi 13C, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 . Під час проведення огляду вищевказаного мобільного телефону, у розділі «Галерея» виявлено фотознімки та відео файли, які мають ознаки порнографічного характеру, на яких зображена ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка вчиняє дії сексуального характеру з малолітньою дитиною ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , крім цього в телефоні мобільному додатку «ОщадБанк» мається отримання грошових коштів останньою, які перерахував ОСОБА_9 ; висновком судово-медичної експертизи малолітньої ОСОБА_8

№ 1425 «С» від 02.09.2025, згідно якого у малолітньої виявлено тілесні ушкодження у вигляді садна в області присінку піхви, яке відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

При цьому на етапі досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вирішувати питання, які підлягають вирішенню судом під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, з`ясовувати наявність складу кримінального правопорушення в діях підозрюваної особи, правильність кваліфікації цих дій, оцінювати докази у справі з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Отже, на початковій стадії розслідування оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як під час формулювання остаточного обвинувачення та обґрунтування засудження.

При цьому слідчий суддя враховує, що, згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Таким чином на думку слідчого судді, стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 301-1, ч. 4 ст. 153 КК України - вчинення насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди (сексуальне насильство); виготовлення та збут дитячої порнографії.

Крім того, слідчим та прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні.

Так, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, в саме: можливості підозрюваної переховуватись від органів досудового розслідування, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 301-1, ч. 4 ст. 153 КК України, санкція яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років у разі визнання підозрюваної винною у вчиненні інкримінованих злочинів, остання може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia) п. 102 від 08.02.2005 р. тяжкість вчиненого кримінального правопорушення є суттєвим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, незаконно впливати на свідків, на думку слідчого судді, є доведеним, оскільки підозрювана знаходячись на свободі, будучи обізнаним у доказах, які на теперішній час наявні в матеріалах кримінального провадження та анкетними даними свідків, може шляхом вмовлянь, погроз впливати на свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрювана ОСОБА_6 може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, у яких підозрюється, оскільки остання вчиняла протиправні діяння у відношенні своєї малолітньої дитини протягом тривалого періоду часу.

Слідчий суддя також враховує доводи сторони захисту, викладені на користь підозрюваної ОСОБА_6 , але у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому досудовому розслідуванні кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення запобіганню процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, у відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Окремо необхідно зазначити, що згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1)вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення - підозра достатньо обґрунтована;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується - інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень;

3) вік та стан здоров`я підозрюваної - ОСОБА_6 є особою молодого віку, має задовільний стан здоров`я;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців - підозрювана заміжня, має на утриманні двох неповнолітніх дітей;

5) наявність у підозрюваного постійного місця роботи - підозрювана не працює.

6) репутацію підозрюваного - даних щодо негативної репутації підозрюваного не надано;

7) майновий стан підозрюваного - даних не надано;

8) наявність судимостей у підозрюваного - раніше не судима;

9) дотримання підозрюваним, умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше - відомості відсутні;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення - дані відсутні;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини - розмір майнової шкоди на момент повідомлення про підозру не встановлено.

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї - не встановлено.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає неможливим застосувати до підозрюваного жодного більш м`якого запобіжного заходу, виходячи з наступного.

З урахуванням особи підозрюваного, який раніше не судимий, але ж підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, слідчий суддя вважає неможливим застосувати до підозрюваного жодного більш м`якого запобіжного заходу, оскільки застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, фактично не зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ч.ч. 1,3,5 ст. 177 КПК України.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, а також встановлений судом ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який на переконання слідчого судді є найбільш вагомим, що в свою чергу приводить слідчого суддю до переконання, що прокурором доведено наявність підстав, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме що застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваної ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується при наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема, можливості ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на інших та свідків, продовжити вчинення кримінального правопорушення та є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого із застосуванням насильства, з урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне не визначити розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання про застосування запобіжного заходу задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів по 02 листопада 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді діє по 02 листопада 2025 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1