Справа № 308/5506/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі: підозрюваного ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000655, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 квітня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

25 квітня 2025 року до суду надійшло клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000655, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 квітня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 17 квітня 2025 року близько 07 год. 34 хв., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи з прямим умислом, який виник на підставі раніше сформованих неприязних відносинах у зв`язку із розірванням шлюбу із громадянкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх діянь, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, перебуваючи за адресою м. Ужгород, вул. Юрія Венеліна-Гуци, навпроти будинку № 9, незаконно позбавив волі колишню дружину ОСОБА_6 , а саме в супереч волі останньої, заштовхав її до салону автомобіля марки «KIA» моделі «Sportage» зеленого кольору з державним номерним знаком Латвійської Республіки « НОМЕР_1 », та всупереч її волі помістив на заднє сидіння вказаного автомобіля. При цьому, під час поміщення ОСОБА_6 до автомобіля, ОСОБА_3 з метою подавити волю потерпілої до опору, однією рукою почав душити останню, а другою утримував за руки, спричинивши їй фізичні страждання.

Надалі, під час перебування в салоні автомобіля марки «KIA» моделі «Sportage», ОСОБА_3 , незаконно позбавивши волі потерпілу ОСОБА_6 , насильно, незаконно, утримуючи її в автомобілі, розпочав рух у напрямку вулиці Олега Куцина в місті Ужгород.

В той час, громадянин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи в себе вдома за адресою: АДРЕСА_1 , почув крики особи жіночої статі, після чого вийшовши на подвір`я належного йому домоволодіння, побачив, як потерпілу проти її волі заштовхують до салону вищевказаного автомобіля, та намагаючись припинити вчинення злочину, підняв із землі камінь та жбурнув у сторону вказаного автомобіля, який, на той час, вже розпочав рухатися у напрямку вул. Олега Куцина, розбивши, при цьому, переднє пасажирське вікно, однак ОСОБА_3 продовжив рух далі.

Після цього, потерпіла, будучи незаконно позбавлена волі, в салоні автомобіля марки «KIA» моделі «Sportage» зеленого кольору з державним номерним знаком Латвійської Республіки « НОМЕР_1 », зуміла відчинити двері та вистрибнути з вказаного автомобіля, який продовжував рух. Внаслідок чого отримала тілесні ушкодження.

17 квітня 2025 в ході проведення огляду місця події за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Болотинська, буд. 30, було виявлено та вилучено автомобіль марки «KIA» моделі «Sportage» зеленого кольору з державним номерним знаком Латвійської Республіки « НОМЕР_1 ».

Вказаний транспортний засіб було поміщено на спец. майданчик ГУНП в Закарпатській області, за адресою: Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Об`їзна, б/н.

17 квітня 2025 року постановою слідчого СВ Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 , який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, автомобіль марки «KIA» моделі «Sportage» зеленого кольору з державним номерним знаком Латвійської Республіки « НОМЕР_1 », визнано речовим доказом.

Зважаючи на те, що автомобіль марки «KIA» моделі «Sportage» зеленого кольору з державним номерним знаком Латвійської Республіки « НОМЕР_1 », визнано речовим доказом, останній може бути використаний під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Окрім цього, в ході досудового розслідування встановлено, що транспортний засіб - автомобіль марки «KIA» моделі «Sportage» зеленого кольору з державним номерним знаком Латвійської Республіки « НОМЕР_1 », належить благодійній організації «Міжнародний благодійний фонд «Твої друзі»», юридична адреса: м. Київ, вул. Солом`янська, буд. 28, та був переданий, як бенефіціару - ОСОБА_3 для користування.

З огляду на те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, а також те, що у разі задоволення вказаного клопотання може бути виконане завдання арешту, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України, тобто запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення збереження речових доказів, задля захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження орган досудового розслідування просить слідчого суддю накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль марки «KIA» моделі «Sportage» зеленого кольору з державним номерним знаком Латвійської Республіки « НОМЕР_1 », який належить благодійній організації «Міжнародний благодійний фонд «Твої друзі»», юридична адреса: м. Київ, вул. Солом`янська, буд. 28, , що був вилучений в ході огляду місця події 17.04.2025 за адресою: м. Ужгород, вул. Болотинська, буд. 30.

Прокурор у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, слідчий подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, клопотання підтримує та просить задовольнити.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні не заперечив проти задоволення зазначеного клопотання частко, просив залишити даний транспортний засіб на відповідальне зберігання підозрюваного.

Підозрюваний підтримав свого захисника.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Як встановлено у судовому засіданні, Ужгородським районним управлінням національної поліції ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000655, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 квітня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України

З матеріалів клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що підставою для внесення до ЄРДР слугувала заява ОСОБА_6 .

З витягу з ЄРДР, а саме з короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, вбачається, що 17.04.2025 року о 07 год. 38 хв. до Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшла заява гр. ОСОБА_6 , про те, що 17.04.2025 близько 07 год. 36 хв. її колишній чоловік ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи біля буд. 10,по вул. В. Гуци в м. Ужгород, із застосуванням фізичного насильства проти її волі затягнув останню в автомобіль марки «Kia» зеленого кольору.

Згідно заяви гр. ОСОБА_3 надав працівникам поліції добровільно транспортний засіб марки «KIA» моделі «Sportage» зеленого кольору з державним номерним знаком Латвійської Республіки « НОМЕР_1 ».

З протоколу огляду місця події від 17.04.2025 року вбачається, що 17 квітня 2025 в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено автомобіль марки «KIA» моделі «Sportage» зеленого кольору з державним номерним знаком Латвійської Республіки « НОМЕР_1 ».

17 квітня 2025 року постановою слідчого СВ Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 , автомобіль марки «KIA» моделі «Sportage» зеленого кольору з державним номерним знаком Латвійської Республіки « НОМЕР_1 », визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Згідно акту приймання передачі транспортний засіб - автомобіль марки «KIA» моделі «Sportage» зеленого кольору з державним номерним знаком Латвійської Республіки « НОМЕР_1 », належить благодійній організації «Міжнародний благодійний фонд «Твої друзі»», юридична адреса: м. Київ, вул. Солом`янська, буд. 28, та був переданий, як бенефіціару - ОСОБА_3 для користування.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 64 - 2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Права третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як зазначено у ч. 3, 4 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Враховуючи, що є достатні підстави вважати, що виявлене та вилучене 17.04.2025 в ході огляду місця події за адресою: м. Ужгород, вул. Болотинська, буд. 30, майно, а саме: автомобіль марки «KIA» моделі «Sportage» зеленого кольору з державним номерним знаком Латвійської Республіки « НОМЕР_1 », який належить благодійній організації «Міжнародний благодійний фонд «Твої друзі»», юридична адреса: м. Київ, вул. Солом`янська, буд. 28, , має доказове значення у цьому кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання задовольнити.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 169, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження на тимчасово вилучене майно в ході огляду місця події 17.04.2025, за адресою: м. Ужгород, вул. Болотинська, буд. 30, а саме:

- автомобіль марки «KIA» моделі «Sportage» зеленого кольору з державним номерним знаком Латвійської Республіки « НОМЕР_1 », який перебуває у користуванні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та який належить благодійній організації «Міжнародний благодійний фонд «Твої друзі»», юридична адреса: м. Київ, вул. Солом`янська, буд. 28, ,

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1