Справа № 297/1370/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт майна

25 квітня 2025 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000122 від 15.03.2025року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000122 від 15.03.2025року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Згідно клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 14.03.2025 року о 15:20 годині на адресу Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , яка просить прийняти міри до невідомих осіб які списали з її банківської карти «Укрсіб-банку» № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 7800 гривень, дана подія трапилась 14.03.2025 року о 14:09 годині в с. Дийда Берегівського району Закарпатської області. Попередньо встановлено, що заявниця в мережі «Фейсбук» знайшла публікацію про допомогу у вигляді виплати грошових коштів в сумі 6500 гривень, після чого перейшла за посиланням і їй зателефонувала невідома особа з номеру НОМЕР_2 , яка почала розмову, в ході якої заявниця самостійно надала коди підтвердження входу до її особистого кабінету «Укрсіб-банку» та в подальшому підтвердила переказ коштів на карту шахраїв № НОМЕР_3 шляхом надання коду невідомій особі.

Крім того, працівниками УПК в Закарпатській області встановлено, що грошові кошти з вищевказаної банківської картки заявника відбулось списання коштів наступною транзакцією:

14.03.2025 року о 15:07:57 год. в розмірі 7800 грн. на картку № НОМЕР_4 , яка відкрита в АТ «ПУМБ».

14.03.2025 року о 15:16:12 год. з картки № НОМЕР_4 відбувся переказ коштів в розмірі 7800 грн. на картку № НОМЕР_5 , яка відкрита в АТ «ПУМБ».

14.03.2025 року о 15:22:41 год. з кратки №699416 відбувся переказ коштів в розмірі 2227 грн. на картку № НОМЕР_6 , яка відкрита в АТ «Ощадбанк».

17.03.2025 року о 15:25:45 год. з картки № НОМЕР_6 відбулась оплата на суму 1164.48 грн. у магазині «Сільпо», однак встановити адресу не надалось можливим.

Із досліджених матеріалів кримінального провадження прокурором встановлено необхідність у накладенні арешту на банківські картки та рахунки № НОМЕР_6 , які відкриті в АТ «Ощадбанк», так як є реальна загроза відчуження грошових коштів, які незаконно привласненні шахрайським шляхом та є предметом злочину.

У сторони обвинувачення з метою використання як доказу факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, виникла необхідність накласти арешт на банківські картки відкриті в АТ «ОЩАДБАНК» МФО-300465, № НОМЕР_6 так як є реальна загроза відчуження грошових коштів, які незаконно привласненні шахрайським шляхом та є предметом злочину.

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про місце, дату і час розгляду справи була повідомлена належним чином. При цьому, подала заяву про розгляд клопотання без її участі, клопотання підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.

Дослідивши матеріали клопотання, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Як встановлено в ході розгляду клопотання СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000122 від 15.03.2025року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до переконання про наявність достатніх підстав вважати, що накладення арешту на банківські картки та карткові рахунки з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення сприятиме забезпеченню відчуження грошових коштів, які незаконно привласненні шахрайським шляхом та є предметом злочину.

Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що є необхідність у накладенні арешту на речі, які тимчасово вилучено та є предметом злочину, клопотання про накладення арешту є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-175, 309, 370, 371, 372, ч. 2 ст. 376, ст. 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000122 від 15.03.2025року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на банківські картки та рахунки які відкриті в АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «ОЩАДБАНК» МФО-300465, №634174, що розташоване за адресою: Україна, 01001, місто Київ, вулиця Госпітальна, будинок 12-Г, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, шляхом заборони користуватись та відчужувати кошти, які знаходяться на рахунку банківської картки.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором. Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_5