Справа № 1-65/99
Провадження №1-в/369/196/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2025 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисниці ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту (конфіскації) майна,

встановив:

Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.04.1999 року у справі № 1-65/1999 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений за ч. 2 ст. 141 КК України (1960 року) до 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яка є його приватною власністю. На підставі ст. 46-1 КК України (1960 року) виконання вироку в частині позбавлення волі ОСОБА_6 відстрочено на 2 (два) роки зі сплатою штрафу в сумі 800 (вісімсот) грн.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.04.2001 року у справі № 4-51/2001 ОСОБА_6 звільнений від покарання за вироком від 05.04.1999 року по закінченню строку відстрочки.

06.05.2025 року ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від покарання у виді конфіскації майна та скасування арешту майна, оскільки при зверненні до нотаріуса стало відомо, що постановою від 15.05.2001 року державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа № 1-65 від 05.04.1999 року про конфіскацію всього майна, яке належить ОСОБА_5 на праві приватної власності, було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка йому належить.

В судовому засіданні захисниця клопотання підтримала та просила задовольнити, оскільки накладений арешт перешкоджає ОСОБА_6 розпоряджатися своєю власністю.

Прокурор вважав, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки для скасування арешту, накладеного на квартиру, передбачена інша правова процедура та це повинно вирішуватися шляхом звернення до виконавчої служби.

ОСОБА_6 участі у судовому засіданні не брав.

Отже, вислухавши доводи захисниця та прокурора, суд робить такі висновки.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК України, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви та протиріччя, що виникають при виконання вироку. Таким судом, згідно п. 4 ч. 2 ст. 539 КК України в даному випадку є Києво-Святошинський районний суд Київської області як суд, який ухвалив вирок.

Станом на 2025 рік кримінальна справа № 1-65/1999 знищена за строками давності, в архівній книзі зберігається вирок від 05.04.1999 року та постанова від 17.04.2001 року, переписка між судом та відділом виконавчої служби відсутня.

Проте, оскільки постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.04.2001 року у справі № 4-51/2001 ОСОБА_6 звільнений від покарання за вироком від 05.04.1999 року по закінченню строку відстрочки, виконання конфіскації майна повинно бути припинено, отже арешт підлягає скасуванню.

З наведеного суд вважає, що підстави для звільнення ОСОБА_6 від покарання у виді конфіскації майна, призначеного вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.04.1999 року у справі № 1-65/1999, відсутні, оскільки ОСОБА_6 звільнений від покарання постановою суду від 17.04.2001 року. Проте арешт повинен бути скасований за відсутності підстав для конфіскації майна.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України суд,

постановив:

Клопотання ОСОБА_6 задовольнити частково.

Скасувати постанову 2-450 від 15.05.2001 року державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції про арешт майна ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_2 та заборону здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить ОСОБА_6 .

Врешті клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_7