печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні провадження за клопотанням прокурора Офісу Генерального прокурора, ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Офісу Генерального прокурора, ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтоване тим, що на розгляді Печерського районного суду м. Києва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000140 від 16.01.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 (в редакції до внесення змін Законом №3233-IX від 13.07.2023), ч. 4 ст. 358 КК України (виділено із матеріалів досудового розслідування кримінального провадження № 0001683 від 05.03.2020).

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінились, оскільки ризики, запобігти яким можливо виключно шляхом застосування до підозрюваного найтяжчого запобіжного заходу, жодним чином не зменшились.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

04.11.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 (в редакції до змін, внесених згідно із Законом України № 3233-IX від 13.07.2023), ч. 4 ст. 358 КК України.

У той же день останньому вручено клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з додатками, розгляд якого призначено на 11.11.2024, а також повістки про виклик до слідчого на 05.11.2024, 06.11.2024, 07.11.2024. Проте, останній не прибув ні до органу досудового розслідування, ні до суду, про причини неявки не повідомив, у зв`язку з чим слідчим винесено постанову від 18.11.2024 про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_5 .

У той же час, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.11.2024 надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу до Печерського районного суду міста Києва для участі у розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Постановою від 20.11.2024 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001683 від 05.03.2020 зупинено у зв`язку із розшуком підозрюваного ОСОБА_5 .

На підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20.11.2024 підозрюваного ОСОБА_5 14.01.2025 затримано в порядку ст. 191, 207-211 КПК України.

Постановою слідчого від 14.01.2025 досудове розслідування відновлено у зв`язку з встановленням місця знаходження підозрюваного.

Відповідно до інформації оперативних співробітників ДВБ НП України 23.11.2025 ОСОБА_5 , перебуваючи неподалік одного із готелів в м. Чернівці був затриманий працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 та в подальшому направлений на проходження військово-лікарської комісії з метою визначення ступеня його придатності до військової служби.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15.01.2025 відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 14.02.2025 включно із одночасним визначенням застави у розмірі 165 (сто шістдесят п`ять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 499 620 (чотириста дев`яносто дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12.02.2025 підозрюваному ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 10.04.2025 включно із одночасним визначенням застави у межах 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 302 800 гривень та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07.04.2025 підозрюваному ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 13.05.2025 включно із одночасним визначенням застави у межах 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 302 800 гривень та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акту 24.01.2025 здійснено відкриття матеріалів досудового розслідування стороні захисту, про що повідомлені потерпілі, підозрюваний та його захисник.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 25.02.2025 направлено для розгляду до Печерського районного суду міста Києва.

Разом з тим, обвинувальний акт надійшов у провадження судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_6 , якою на стадії досудового розслідування приймались рішення як слідчим суддею за наслідками розгляду клопотання, зокрема, клопотання слідчого про надання дозволу на затримання з метою приводу ОСОБА_5 (№757/51282/24-к).

З огляду на викладене, слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва 14.04.2025 постановлено ухвалу, якою задоволено заяву судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_6 про самовідвід від розгляду даного кримінального провадження.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 спливає 13.05.2025.

Відповідно до ч. 6 ст. 199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до положень ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть у сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно враховує, що вказане було встановлено судом при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу та його продовженні, а також при перегляді таких рішень судами апеляційної інстанції.

Ухвалюючи рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри є наявними та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є ймовірною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Обґрунтовуючи свою позицію про необґрунтованість підозри, сторона захисту посилається на норми КПК України, які регулюють дослідження судом доказів під час судового розгляду.

Однак, на даний час слідчий суддя не встановлює винуватість особи у вчиненні злочину, а лише має переконатися в тому, що особа обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину. Для таких цілей слідчому судді не забороняється враховувати, в тому числі, протоколи допиту свідків, протоколи огляду тощо. Більше того, навіть сторона захисту не наголошує на їх недостовірності, у зв?язку з чим у слідчого судді відсутні навіть формальні підстави ставити такі докази під сумнів.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого діяння.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Даних про наявність підстав для скасування ОСОБА_5 запобіжного заходу або його зміни на менш м`який, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено.

Слідчим суддею під час розгляду клопотання встановлено наявність ряду ризиків, а саме обвинувачений можливо буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вказані ризики підтверджуються тим, що злочини, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 вчинено зі здійсненням багатьох складних етапів, які були покликані приховати його протиправність. Не самостійною, але не менш важливою обставиною, яка підтверджує наявність ризиків є те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні, серед іншого, тяжкого злочину, покарання за які може бути призначене у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років.

Окрім цього, слідчий суддя враховує, що обвинувачений здійснював активні дії по переховуванню від органу досудового розслідування.

Враховуючи обставини справи у сукупності, слідчий суддя вважає, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може вчиняти дії, спрямовані на перешкоджання досягненню мети кримінального провадження.

Вивченням особи обвинуваченого на даний час встановлено, що обставин, які б перешкоджали утриманню під вартою ОСОБА_5 слідчому судді не надано, а тому слід вважати, що таких перешкод немає.

Так, слідчий суддя у відповідність до положень ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованих кримінальних правопорушень, характер та обставини вчинення злочинів, так як вони сформульовані у повідомлені про підозру та приходить висновку про доведеність ризиків.

За таких обставин, клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Отже, задовольняючи клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити обвинуваченомурозмір застави, а також покласти на обвинуваченогообов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування даного клопотання.

При визначені розміру застави, слідчий суддя враховує конкретні обставини інкримінованого діяння, тяжкість кримінальних правопорушень, наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, відомості, які характеризують особу підозрюваного та вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151 400 грн., який зможе забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні злочинів та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. 177, 178, 182, 183,194, 199, 205, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 03.07.2025 року включно.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язків, визначених КПК України.

Визначити заставу у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151 400 грн., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві: отримувач: ТУ ДСАУ в м. Києві; ; МФО: 820172, р/р UA1012089, банк одержувача: Державна казначейська служба України м. Київ.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , свідками ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Визначити строк дії ухвали до 03.07.2025 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Печерського районного суду м. Києва коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі установи Державного департаменту України з питань виконання покарань у місті Києві та Київській області.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа установи Державного департаменту України з питань виконання покарань у місті Києві та Київській області негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити про це усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Печерського районного суду м. Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1