Справа № 201/4699/25
Провадження 1-кс/201/1774/2025
УХВАЛА

Іменем України

18 квітня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого-криміналіста СВ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполі Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях капітана юстиції ОСОБА_3 , погоджене начальником Мангушського відділу Маріупольської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001659 від 29.06.2022 року, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором, про арешт майна підозрюваного.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполі Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001659, внесеному до ЄРДР 29.06.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 4362 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період із 06.04.2022 року по 12.07.2022 року, використовуючи власну сторінку в соціальній Інтернет-мережі «Одноклассники», здійснював поширення матеріалів, у яких міститься виправдування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

17.04.2025 року на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 19.03.2025 року, слідчим у кримінальному провадженні проведено обшук квартири за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході проведення обшуку було виявлено та вилучено: ноутбук Asus N76VB з серійним номером D4N0CY460019178; мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 12S (IMEI 1 НОМЕР_1 ; IMEI 2 НОМЕР_2 ) зі встановленою в ньому SIM-карткою з номером абонента НОМЕР_3 , які ОСОБА_5 використовував під час здійснення злочинної діяльності.

Постановою слідчого від 17.04.2025 року вищевказані предмети визнано речовими доказами, долучено до матеріалів даного кримінального провадження.

Враховуючи викладене, слідчий просив накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення 17.04.2025 року обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: ноутбук Asus N76VB з серійним номером D4N0CY460019178; мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 12S (IMEI 1 НОМЕР_1 ; IMEI 2 НОМЕР_2 ) зі встановленою в ньому SIM-карткою з номером абонента НОМЕР_3 з позбавленням права користування, володіння, відчуження та розпорядження зазначеним майном.

Слідчий у судове засідання не з`явився, в матеріалах клопотання наявна заява в якій слідчий просив про розгляд клопотання без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом.

На підставі ч. 4 ст. 163 КПК України неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього, дійшов наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполі Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001659, внесеному до ЄРДР 29.06.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 4362 КК України.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2025 року надано дозвіл на проведення обшуку житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою відшукання та вилучення комп`ютерної техніки, мобільних терміналів та сім карток, електронних носіїв інформації, чорнових записів. (а.м.43-45).

17.04.2025 року проведено обшук квартири за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 . В ході проведення слідчої (розшукової) дії було виявлено та вилучено: ноутбук Asus N76VB з серійним номером D4N0CY460019178; мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 12S (IMEI 1 НОМЕР_1 ; IMEI 2 НОМЕР_2 ) зі встановленою в ньому SIM-карткою з номером абонента НОМЕР_3 , які ОСОБА_5 використовував під час здійснення злочинної діяльності. (а.м.46-49)

Постановою від 17 квітня 2025 року долучено до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів вищевказані речі (а.с. 50).

Згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ст. 91 КПК України сама подія кримінального правопорушення підлягає доказуванню, яке полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Разом з тим, для досягнення дієвості кримінального провадження, положенням ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено застосування заходів забезпечення такого провадження. Як вбачається із п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, що заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості, є арешт майна.

Одним з таких заходів є саме арешт майна, що застосовується не тільки для тимчасового позбавлення підозрюваного та обвинуваченого можливості відчужувати певне майно, а й може являти собою заборону для іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь яким чином таким майном та використовувати його.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Виходячи з інформації, викладеної у клопотанні, а також додаткових матеріалів, долучених слідчим, з урахуванням стадії досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що майно, питання арешту якого порушується слідчим, відповідає критеріям, зазначеним в статті 98 КПК України, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, могло зберегти сліди кримінального правопорушення, а також може бути використаним для встановлення фактів кримінального провадження.

У зв`язку з чим, з метою забезпечення збереження речових доказів, суддя вважає за необхідне накласти арешт на вказане майно.

При цьому, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів для їх подальшого дослідження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 170-173, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на речі, які виявлено та вилучено 17.04.2025 року під час проведення обшуку квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- ноутбук Asus N76VB з серійним номером D4N0CY460019178;

- мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 12S (IMEI 1 НОМЕР_1 ; IMEI 2 НОМЕР_2 ) зі встановленою в ньому SIM-карткою з номером абонента НОМЕР_3 , шляхом позбавлення права володіння, користування, відчуження та розпорядження вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України. Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1