Провадження по справі № 1-кс/752/5872/25
У Х В А Л А

іменем України

"10" липня 2025 р. слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Голосіївського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0001796 від 24.05.2025 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

встановив:

03.07.2025 до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Так, обґрунтовуючи вимоги слідчий у клопотанні зазначив, що слідчим відділом Голосіївського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001796 від 24.05.2025 щодо вимагання неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Так, на початку травня 2025 року ОСОБА_8 звернулася до раніше знайомого ОСОБА_4 , який мав вплив на службових осіб ТСЦ №8046 щодо позачергового безперешкодного здійснення реєстраційних дій із транспортними засобами, з метою заміни державних номерних знаків на транспортному засобі марки «Suzuki Swift».

06.05.2025 року під час особистої зустрічі із ОСОБА_8 поблизу ТСЦ № 8046 за адресою: м. Київ, Столичне Шосе, 104, ОСОБА_4 , маючи на меті отримання прибутку незаконним шляхом, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на отримання неправомірної вигоди від для себе повідомив ОСОБА_8 , що для безперешкодного здійснення заміни державних номерних знаків в обхід електронної черги, необхідно надати йому неправомірну вигоду у розмірі 3500 грн за здійснення впливу на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, в особі адміністратора ТСЦ № 8046.

Крім того, ОСОБА_4 надав вказівки ОСОБА_8 щодо порядку вчинення дій із онлайн-замовлення пари платних індивідуальних державних номерних знаків « НОМЕР_1 » на офіційному сайті ГСЦ МВС «https://hsc.gov.ua/».

У подальшому, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 про необхідність прибути 04.06.2025 до ТСЦ № 8046, для передачі неправомірної вигоди.

Так, 04.06.2025, близько 14:44 год ОСОБА_8 прибула до ТСЦ № 8046 та на вказівку ОСОБА_4 надала останньому паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 , індивідуальний податковий номер, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Suzuki Swift», VIN: НОМЕР_2 та квитанцію про сплату замовлення індивідуальних державних номерних знаків « НОМЕР_1 ».

В свою чергу, ОСОБА_4 не будучи законним представником ОСОБА_8 та не уповноважений вчиняти будь-які ді від її імені, маючи вплив на службових осіб ТСЦ № 8046 незаконно штучно створив умови для отримання талону на вчинення реєстраційних дій щодо транспортних засобів, порушивши процедуру замовлення таких послуг.

04.06.2025 не пізніше 15 год. 21 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Столичне шосе, 104, робоче місця № 12, адміністратор територіального сервісного центру МВС України № 8046 ОСОБА_9 здійснила перереєстрацію при заміні номерного знаку на транспортному засобі марки «Suzuki Swift», VIN: НОМЕР_2 , після чого ОСОБА_8 передала неправомірну вигоду ОСОБА_4 у виді грошових коштів в сумі 3500 гривень за здійснення впливу на особу, уповноважену на виконання функцій держави, в особі адміністратора територіального сервісного центру МВС України № 8046 ОСОБА_9 , а саме: за успішну заміну державного номерного знаку та перереєстрацію при заміні номерного знаку.

Після чого, ОСОБА_4 передав ОСОБА_8 свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 та державні номерні знаки НОМЕР_1 .

Крім того, у травні 2025 року ОСОБА_8 вирішила придбати транспортний засіб марки «Subaru Legacy», VIN: НОМЕР_4 , н.з. НОМЕР_5 та повторно звернулася до ОСОБА_4 , який мав вплив на службових осіб ТСЦ №8046 щодо позачергового безперешкодного здійснення реєстраційних дій із транспортними засобами.

Після чого, ОСОБА_4 , маючи на меті отримання прибутку незаконним шляхом, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на отримання неправомірної вигоди від для себе повідомив, повідомив ОСОБА_8 , що для безперешкодного здійснення продажу вказаного транспортного засобу в обхід електронної черги, необхідно надати йому неправомірну вигоду у розмірі 4000 грн за здійснення впливу на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, в особі адміністратора ТСЦ № 8046.

У подальшому, ОСОБА_4 , повідомив ОСОБА_8 про необхідність прибути 02.07.2025 до ТСЦ № 8046, для передачі неправомірної вигоди.

02.07.2025 о 10 год ОСОБА_8 маючи намір придбати у ОСОБА_10 транспортний засіб «Subaru Legacy», VIN: НОМЕР_4 , н.з. НОМЕР_5 , за попередньою домовленістю із ОСОБА_4 прибула до ТСЦ № 8046 за адресою: м. Київ, Столичне Шосе, 104.

Після чого, ОСОБА_4 , діючи з метою отримання неправомірної вигоди надав вказівку ОСОБА_8 та ОСОБА_10 пройти разом з ним до робочого місця адміністратора № 12 ТСЦ № 8046.

Так, 02.07.2025 приблизно о 10:05 год ОСОБА_8 та ОСОБА_10 виконуючи вказівку ОСОБА_4 надали адміністратору ОСОБА_11 паспорти громадян України на їх ім`я, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Subaru Legacy», VIN: НОМЕР_4 , н.з. НОМЕР_5 .

В свою чергу, ОСОБА_4 не будучи законним представником ОСОБА_8 та не уповноважений вчиняти будь-які ді від її імені, маючи вплив на службових осіб ТСЦ № 8046 незаконно штучно створив умови для отримання талону на вчинення реєстраційних дій щодо транспортних засобів, порушивши процедуру замовлення таких послуг.

02.07.2025 в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 14 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Столичне шосе, 104, адміністратор територіального сервісного центру МВС України № 8046 ОСОБА_11 , всупереч положенням Постанови КМУ від 07.09.1998 № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», здійснила перереєстрацію транспортного засобу на нового власника по договору №8046/2025/5451623, а саме: автомобіля марки «Subaru Legacy», VIN: НОМЕР_4 , н.з. НОМЕР_5 .

Після чого, ОСОБА_8 отримала свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Subaru Legacy», VIN: НОМЕР_4 серії НОМЕР_6 та того ж дня о 10 год 20 хв передала неправомірну вигоду ОСОБА_4 у виді грошових коштів в сумі 4000 гривень за здійснення впливу на особу, уповноважену на виконання функцій держави, в особі адміністратора територіального сервісного центру МВС України № 8046 ОСОБА_11 , а саме за успішну перереєстрацію транспортного засобу на нового власника по договору, укладеному в ТСЦ.

02.07.2025 о 10 год. 23 хв. в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 було затримано.

02.07.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, а саме: у одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

Слідчий вважає, що обґрунтованість підозри, яка пред`явлена ОСОБА_4 доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами, частина з яких додана до клопотання.

Також вказує на те, що існують ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду, враховуючи тяжкість пред`явленого обвинувачення; незаконного впливу на свідків та продовження вчинення кримінально-протиправної діяльності. На думку слідчого підозрюваний під час досудового розслідування зможе незаконно впливати на адміністраторів територіального сервісного центру МВС України № 8046 з метою узгодження із ними відповідної позиції для уникнення ним кримінальної відповідальності.

Слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього обов`язків.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 клопотання слідчого підтримав. Надав пояснення, аналогічні тим, що викладені у клопотанні. Вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання слідчого. Вважає, що викладені слідчим та прокурором доводи є безпідставними та надуманими, а підозра, про яку повідомлено ОСОБА_4 - необґрунтованою. Доказів, що доводять винуватість її підзахисного, не здобуто й до матеріалів клопотання не додано. Так ОСОБА_4 здійснює підприємницьку діяльність зокрема надає консультаційні дорадчі послуги у сфері купівлі-продажу транспортних засобів, реєстраційних дій тощо. Він мав спілкування із ОСОБА_8 та грошові кошти отримував саме за ті послуги, які він надавав. Тобто відсутній предмет неправомірної вигоди. Також посилався, що додані до клопотання матеріали не доводять обставин за яких ОСОБА_4 вчиняв вплив на уповноважених осіб та здійсним вимагання неправомірної вигоди.

Також вказувала на те, що прокурор та слідчий доведи наявність ризиків, які вказані як абстрактні, надумані та не доведені. Просив врахувати, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, соціальні зв`язки (доньку, онука, зятя, матір). Він опікується щодо них. Просив відмовити слідчому у задоволенні клопотання. На його думку відсутні підстави для застосування запобіжного заходу, а заявлена мета - не відповідає вимогам КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав свого захисника. Вважає, що підозра щодо нього є необґрунтованою, а ризики - надуманими та недоведеними. Просив не визначати домашній арешт, оскільки за було пошкоджено житло за місцем проживання його доньки, у зв`язку із чим, він має бути мобільним та мати право вільно переміщатися що найменше по м. Києву та Київській області

Вирішуючи клопотання, заслухавши думку прокурора, заперечення сторони захисту, дослідивши надані до клопотання матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів, які додані до клопотання, проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0001796 від 24.05.2025 здійснюється СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві. З урахуванням вищевикладеного, розгляд даного клопотання відбувається слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва, що відповідає вимогам п.1 ч.2 ст.132 КПК України, оскільки орган досудового розслідування розташований у межах Голосіївського районного суду м. Києва.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

Відповідно до вимог ч.1 та п.9 ч.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Згідно із ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до вимог п.1-5 ч. 1 та ч. 3 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Порядок застосування запобіжного заходу регламентований ст.194 КПК України, ч.1 якої передбачає, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із ч.2 вказаної статті слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч.1 даної статті.

Так, 02.07.2025 у даному провадженні ОСОБА_4 , який рані не судимий, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України, а саме у одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, санкція якої санкція якої передбачає найтяжче покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років з конфіскацією майна.

У доведення обґрунтованості підозри слідчим до клопотання додані: протоколи допиту свідка ОСОБА_8 , протоколи огляду та вручення грошових коштів; протоколи проведення негласних слідчих (розшукових) дій, які містять відомості про спілкування ОСОБА_8 із ОСОБА_4 , а також ОСОБА_4 з адміністраторами ТСЦ; протоколи затримання ОСОБА_4 , у якому зафіксовані результати його особистого обшуку тощо. Аналіз вказаних документів дає слідчому судді підстави вважати, що відбулася подія з вимагання та одержання неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, відбулася, та доводить причетність до неї ОСОБА_4 .

Слідчий суддя відхиляє доводи захисту щодо необґрунтованості підозри внаслідок її недоведеності зібраними доказами, оскільки на цьому етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності чи достовірності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Між тим, слідчий суддя, оцінивши викладені слідчим у клопотанні доводи, а також доповнення прокурора, які надані у судовому засіданні, у доведення факту існування ризиків, вислухавши наведені стороною захисту заперечення щодо їх існування, вважає, що на даний час існує ризик переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органу досудового розслідування, враховуючи тяжкість пред`явленого обвинувачення, та незаконного впливу на свідків.

Ризик того, що підозрюваний може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, недоведений.

Таким чином, прокурор довів обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч.1 ст. 194 КПК України, що має підстави для застосування запобіжного заходу.

Визначаючи вид запобіжного заходу, слідчий суддя враховує такі засади кримінального провадження як змагальність, яка передбачає самостійне обстоювання сторонами своїх позицій.

Так, слідчий та прокурор не довели, що більш м`який запобіжний захід ніж домашній арешт, не зможе запобігти вищезазначеному ризику.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5,6 ст. 194 КК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4 , обставини його вчинення, дані про особу підозрюваного, про які зазначав захисник та які доводять сталість його соціальних зв`язків зокрема, наявності ризиків переховування та незаконного впливу на свідків, слідчий суддя доходить висновку, що запобіжний захід у особистого зобов`язання здатний забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.

Крім того, в порядку ч.5 ст.194 КПК України, при визначенні запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, у зв`язку із встановленням вищезазначеного ризику, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 певні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України. Строк дії таких обов`язків слід також визначити строком на 2 місяці в межах строку досудового розслідування.

За наведених вище обставин, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 131, 132, 176-178, 194, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Відмовити слідчому у задоволенні клопотання.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, у межах строку досудового розслідування, а саме до 02.09.2025 (включно), поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати викликом до прокурора, слідчого та суду на їх першу вимогу, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк заздалегідь повідомити про це зазначених осіб;

- не відлучатися з м. Києва, Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматися від спілкування зі свідками ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0001796 від 24.05.2025 з приводу обставин кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1