Справа № 766/1598/23
н/п 1-кп/766/1156/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року м. Херсон

Колегія суддів Херсонського міського суду Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі суду в м. Херсоні в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.04.2023 року за № 0000230 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , документованого паспортом громадянина України НОМЕР_1 , виданим Комсомольським РВ УМВС України в Херсонській області, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуваючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

В С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення.

З метою встановлення контролю на території тимчасово окупованого міста Херсона невстановлені особи з числа військових та представників спецслужб рф на початку травня 2022 року створили незаконний правоохоронний орган у місті Херсон, а саме - так званий «Экспертно-криминалистический центр Главного управления Министерства внутренних дел Херсонской области», який знаходиться за адресою: місто Херсон, Миколаївське шосе, 28-а та почали підшукувати осіб з числа місцевого населення, у тому числі діючих та колишніх правоохоронців, які б співпрацювали з ними у вищевказаному новоствореному окупаційною владою незаконному правоохоронному органі.

Достовірно знаючи про вищевказані обставини, які є загальновідомим фактом, ОСОБА_4 , являючись громадянином України, фактично проживаючи у місті Херсоні, достовірно знаючи про збройну агресією рф проти України як обставину, яка є загальновідомим фактом, а також достеменно знаючи про факт захоплення міста Херсона збройними формуваннями рф, 06.06.2022 року, діючи умисно, підтримуючи воєнну агресію РФ на території України, погодився на пропозицію невстановлених осіб з числа військовослужбовців та представників спецслужб рф у місті Херсоні та добровільно зайняв посаду так званого «эксперта отделения исследований оружия и баллистического учета ЭКЦ ГУ МВД Херсонской области», тобто посаду у незаконно створеному окупаційною владою на тимчасово окупованій території міста Херсона правоохоронному органі.

На займаній посаді «эксперта отделения исследований оружия и баллистического учета ЭКЦ ГУ МВД Херсонской области» ОСОБА_4 з моменту свого призначення, переслідуючи свої злочинні наміри та цілі, виконує функції щодо проведення балістичних експертних досліджень зброї та обліку балістичних даних, за результатами яких готував відповідні висновки експертиз незаконного правоохоронного органу «Экспертно- криминалистический центр Главного управления МВД Херсонской области».

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 7 ст. 111-1 КК України, як добровільне зайняття громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

II. Застосовані судом правові процедури. Спеціальне судове провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia).

З урахуванням того, що судовий розгляд здійснювався за відсутності обвинуваченого, дотримання процедур, встановлених процесуальним законом для такого розгляду, суд вважає за необхідне мотивувати окремо.

Процедура заочного судового розгляду не є деталізованою процесуальним законом, не має тривалої історії застосування у судовій практиці, а тому суд виходив із загальних засад кримінального провадження.

До загальних засад кримінального провадження, зокрема, відносяться: законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження доказів.

При цьому зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним уст. 7 КПК України, з урахуванням особливостей, встановлених законом та нормами міжнародного права.

Так, змістом абз. 1 ч. 3 ст.323 КПК України передбачено, що судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.

Згідно положень ч. 2 ст. 297-1 КПК України вбачається, що серед переліку злочинів, щодо яких може здійснюватися спеціальне досудове розслідування, наявне посилання на ст.111-1, за яким висунуто обвинувачення ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1,2 ст.135 КПК України особа викликається до суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком; здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

У відповідності до положень ч. 8 ст. 135 КПК України, повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної ВР України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, надійшов до Херсонського міського суду Херсонської області для розгляду по суті 14.07.2023 року.

Ухвалою суду від 17.07.2023 року було призначено підготовче судове засідання.

Судом від призначення обвинувального акту до підготовчого судового засідання та до ухвалення рішення про проведення спеціального судового розгляду за відсутності обвинуваченого, було проведено судові засідання: 03.08.2023 року, 24.08.2023 року, 10.10.2023 року та 09.11.2023 року.

В газеті «Урядовий кур`єр», яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, опубліковано оголошення із повісткою про виклик до суду ОСОБА_4 у підготовчі судові засідання. Повідомлення про виклик до суду ОСОБА_4 були розміщені на офіційному веб-сайті Херсонського міського суду Херсонської області та сайті Офісу Генерального прокурора.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 09.11.2023 року задоволено клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 та ухвалою суду від 10.01.2024 року призначено судовий розгляд.

На виконання зазначених положень процесуального закону, повідомлення про виклик обвинуваченого ОСОБА_4 до призначених судових засідань були опубліковані та оприлюднені у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме: у газеті «Урядовий кур`єр та на сайті Офісу Генерального прокурора.

Також, повідомлення про виклик до суду ОСОБА_4 були завчасно опубліковані на офіційному веб-сайті Херсонського міського суду Херсонської області щодо всіх судових засідань, які призначались у кримінальному провадженні.

Крім того, повістки про усі виклики обвинуваченого ОСОБА_4 до суду направлялися засобами поштового зв`язку за зареєстрованим місцем проживання останнього.

Водночас, незважаючи на наявні у матеріалах провадження докази відсутності ОСОБА_4 протягом тривалого часу на території України, яка підконтрольна законної владі, у органу досудового слідства, прокурора та суду відсутні будь-які відомості щодо адреси можливого проживання або перебування останнього за кордоном для направлення судового повідомлення про виклик в порядку ч. 7 ст. 135 КПК України.

З огляду на наявні матеріали провадження, суд не вбачає будь-яких інших можливостей, які могли б бути використані для повідомлення обвинуваченого, водночас є мотивовані підстави стверджувати, що обвинувачений був обізнаний щодо судового провадження ще на стадії проведення судом підготовчих дій.

Щодо забезпечення права обвинуваченого на захист, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 374 КПК України у разі ухвалення вироку за наслідками кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження (in absentia), суд окремо обґрунтовує, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.

Відповідно до ч.2 ст.47 КПК України захисник зобов`язаний прибувати для участі у виконанні процесуальних дій за участю обвинуваченого. У разі неможливості прибути в призначений строк захисник зобов`язаний завчасно повідомити про таку неможливість та її причини суд, а у разі, якщо він призначений органом (установою), уповноваженим законом на надання безоплатної правової допомоги, - також і цей орган (установу).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст.49 КПК України суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо відповідно до вимог статті 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника. У цьому провадженні участь захисника є обов`язковою з огляду на положення ч. 1 ст. 52 КПК України, оскільки висунуто обвинувачення у вчиненні особливо тяжких злочинів.

Разом з цим, стосовно ОСОБА_4 здійснювалось спеціальне досудове розслідування, тому відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 52 КПК України участь захисника у цьому кримінальному провадженню є обов`язковою, але з моменту прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Кіровоградській та Миколаївській областях від 17.04.2023 року №014-001206 захисником ОСОБА_4 було призначено адвоката ОСОБА_6 .

14.04.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

14.04.2023 року в газеті «Урядовий кур`єр» № 75 (7473), яка являється засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, опубліковано оголошення про повідомлення про підозру ОСОБА_4 із повістками про виклик останнього до слідчого Служби безпеки України на 18.04.2023 року, 19.04.2023 року та 20.04.2023 року на 09 год. 00 хв., для допиту у процесуальному статусі підозрюваного, та проведення процесуальних дій в рамках кримінального провадження № 0000225 від 29.06.2022, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Крім того, вказане повідомлення про підозру та повістки про виклик розміщені на веб-сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування».

Постановою старшого слідчого відділу УСБУ в Херсонській області від 28.04.2023 року ОСОБА_4 оголошено у розшук.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 26.06.2023 року підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення строку дії такого запобіжного заходу та розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 26.06.2023 року надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування (in absentia) кримінального правопорушення за ч. 7 ст. 111-1 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000230 від 28.04.2022 року, стосовно підозрюваного ОСОБА_4 .

Під час підготовчого судового засідання та проведення подальшого спеціального судового провадження даного кримінального провадження, судом у повному обсязі було забезпечено участь захисника в захисті інтересів обвинуваченого.

На виконання вимог ч. 2 ст. 297-5 КПК України копії процесуальних документів направлялись захиснику, який крім того був обізнаний з матеріалами кримінального провадження. Будь-які клопотання від підозрюваного на стадії досудового розслідування та обвинуваченого на стадії судового розгляду на адресу суду не надходили.

Враховуючи наведене та з урахуванням здійснення у даному кримінальному провадженні спеціального досудового розслідування і спеціального судового провадження, суд вважає, що стороною обвинувачення було дотримано всіх можливих передбачених КПК заходів та способів повідомлення ОСОБА_4 , щоб забезпечити останньому можливість безпосередньо та через призначеного захисника реалізовувати права підозрюваного на стадії досудового розслідування та обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя.

Суд констатує, що всі передбачені КПК України умови для проведення судового розгляду за спеціальною процедурою «in absentia виконані та дотримані у повному обсязі.

III. Позиція сторін та інших учасників судового провадження.

Прокурор в судовому засіданні вказав на доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, та просив призначити відповідне покарання в межах санкцій вказаної статті у виді позбавлення волі на строк 15 років з позбавленням права обіймати певні посади та займатися певною діяльністю на строк 15 років та з конфіскацією всього належного їй майна.

У судовому засіданні допит обвинуваченого ОСОБА_4 не здійснювався, через проведення судового розгляду в порядку спеціального судового провадження на підставі ч.3 ст. 323 КПК України (in absentia).

Захисник у своїй промові під час судових дебатів, зазначив про необхідність належного дослідження наданих до суду доказів та ухвалення законного і обґрунтованого рішення на їх основі.

IV. Докази, досліджені судом на підтвердження вини та обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину за ч. 7 ст. 111-1 КК України, за вказаних вище обставин, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй належності, достовірності та допустимості, а саме:

- протоколом огляду від 09.12.2022 року з доданим DVD-R диском до нього та таблицею, згідно з яким в ході огляду приміщення канцелярії Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області, що розташоване на 2 поверсі адміністративної будівлі за адресою: м. Херсон, вул. Маяковського, 10, було виявлено та вилучено документальні матеріали, які залишили представники рф, які займали будівлю під час тимчасової окупації м. Херсон, а саме: аркуші формату А4 з надрукованими відомостями щодо особового складу органів поліції рф, які під час тимчасової окупації Херсонської області працювали на користь окупаційної влади. Інформація викладена у формі таблиць з зазначенням порядкового номеру запису, ПІБ, номеру реєстрації особової справи, дати народження, серії і номеру ДУЛ УКР, ІНН України, ІНН рф, серії і номеру ДУЛ рф, посади, дати прийняття, підрозділу, звання, номеру телефону. На другому аркуші вказаної таблиці під порядковим номером 53 зазначено: «ОСОБА_7 , номер регистрации личного дела - 57, дата рождения - 10.05.1984, серия и номер ДУЛ УКР - МР 287564, идентификационный код УКР - , идентификационный код рф (відсутній), серия и номер ДУЛ рф - , должность эксперт отделения исследований оружия и баллистического учета ЭКЦ ГУ МВД Херсонской области, дата приема - 06.06.2022, подразделение - ЭКЦ, номер телефона - (7»;

- копією документу: «выписка из Единого государственного реестра юридических лиц от 08.02.2023 №ЮЭ9965-23-18384392», який містить відомості щодо реєстрації юридичної особи «Главное управление Министерства внутренних дел Херсонской области»;

- протоколом огляду від 21.02.2023 року з доданими до нього роздруківками документів, згідно з яким об`єктом огляду є документи, які перебували у володінні Херсонського НДЕКЦ МВС України та 21.02.2023 року добровільно видані заступником директора центру ОСОБА_8 , зокрема: - «заявление специалиста тылового обеспечения ЭКЦ ГУ МВД Херсонской области ОСОБА_7 на ім`я «начальника ГУ МВД Херсонской области ОСОБА_9 » щодо призначення на посаду «эксперта отделения исследований оружия и баллистического учета ЭКЦ ГУ МВД Херсонской области» «список на получение служебных удостоверений для сотрудников Экспертно-криминалистического центра ГУ МВД Херсонской области», із зазначенням відомостей осіб та посад, серед яких є: «ОСОБА_7 », список співробітників «ЭКЦ ГУ МВД Херсонской области»;

- протоколом огляду від 26.06.2023 року з доданими до нього роздруківками документів, згідно з яким об`єктом огляду є системний блок комп`ютеру «Frime», який перебував у володінні Херсонського НДЕКЦ МВС України, на якому виявлено папку з файлом «объективка - ОСОБА_7 »;

- копією документу, складеного російською мовою: «СПРАВКА-ОБЪЕКТИВКА» наступного змісту: «представляется к назначению временно исполняющего обязанности эксперта отделения исследований оружия и баллистического учета ЭКЦ ГУ МВД Херсонской области ОСОБА_7 », «число, месяц и год рождения - 10 мая 1984», «Служба в ГУ МВД Херсонской области - 01.07.2022, временно исполняющий обязанности эксперта отделения исследований оружия и баллистического учета ЭКЦ ГУ МВД Херсонской области»;

- протоколом обшуку від 25.11.2022 року, проведеного за адресою: АДРЕСА_2 , дозвіл на проведення якого надано ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30.11.2022 року, в ході якого ОСОБА_10 добровільно видано флеш-носій «Kingston 8 ГБ», на якому містяться відомості щодо діяльності за напрямком кадрового забезпечення «главного управления министерства внутренних дел херсонской области» (накази по особовому складу, списки особового складу з паспортними даними, номерами телефонів, посад, ІПН, штатний розпис, біографічні довідки тощо);

- протоколом огляду від 31.03.2023 року з доданими до нього роздруківками документів, згідно з яким об`єктом огляду є компакт-диск DVD-R, наданий з матеріалів кримінального провадження №0000211 від 12.05.2022 року за підозрою громадян України у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України, а також за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 109, ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1, ч. 2 ст. 114-2, ч. 1 ст. 255 КК України з цифровими копіями матеріалів. Оглядаємий цифровий носій інформації DVD-R диска має назву «гненна аа» та містить папок - 594, файлів - 6 632. В ході огляду виявлено файл з назвою «сотрудники на 5.09», при відкритті якого виявлено штат працівників «ГУ МВД Херсонской области» станом на 05.09.2022 із наявними вкладками: «сотрудники», «уволены», «кандидаты», «хлам». У вкладці «сотрудники» зазначено особисті дані співробітників, а саме: «№ п/п», «Фамилия, имя, отчество физического лица, получающего выплату», «Номер регистрации личного дела», «Дата рождения», «Серия и номер ДУЛ УКР», «Идентификационный код УКР», «Идентификационный код рф», «Серия и номер ДУЛ рф», «Должность», «Дата приема», «подразделение», «звание», «номер телефона». При здійсненні сортування за допомогою функції «Фільтр» при виборі підрозділу «ЭКЦ» виявлено 34 особи працівників «Экспертно-криминалистического центра ГУ МВД Херсонской области», серед яких є: «ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , эксперт отделения исследований оружия и баллистического учета ЭКЦ ГУ МВД Херсонской области». Надалі було виявлено папки, у якій знаходяться накази щодо призначення на посади до «ГУ МВД Херсонской области», серед яких зокрема файли формату «Word» з назвою «Приказ 06.06.2022)))))))» щодо призначення ОСОБА_4 , складені російською мовою: - «ПРИКАЗ по личному составу от 06.06.2022 года № 5 л/с начальника генерал-майор полиции ОСОБА_9 » наступного змісту: «В целях нормализации и стабилизации криминогенной обстановки, обеспечения законности и правопорядка на территории Херсонской области НАЗНАЧИТЬ: ОСОБА_11 на должность временно исполняющего обязанности специалиста группы тылового обеспечения ЭКЦ ГУ МВД Херсонской области» с 06.06.2022. Основание: заявление ОСОБА_7 от 01.06.2022»; - «ПРИКАЗ по личному составу от 06.06.2022 года № 16 л/с начальника генерал-майор полиции ОСОБА_9 » наступного змісту: «В целях нормализации и стабилизации криминогенной обстановки, обеспечения законности и правопорядка на территории Херсонской области НАЗНАЧИТЬ: ОСОБА_11 на должность временно исполняющего обязанности эксперта отделения исследований оружия и баллистического учета ЭКЦ ГУ МВД Херсонской области» с 01.07.2022, уволив с должности временно исполняющего обязанности специалиста группы тылового обеспечения ЭКЦ ГУ МВД Херсонской области. Основание: заявление ОСОБА_7 от 27.06.2022»;

- копією документу, складеного російською мовою: «Штатная расстановка экспертно-криминалистического центра ГУ МВД», де під порядковим номером 19 в графі «должность, ФИО» зазначено експерт «ОСОБА_7 , Врио эксперт отделения исследований оружия и баллистического учета ЭКЦ ГУ МВД Херсонской области»»;

- протоколом огляду від 15.03.2023 року, з додатком - DVD+R диском та доданими до нього роздруківками документів, згідно з яким об`єктом огляду є документи та цифровий носій «экспертно-криминалистического центра ГУ МВД Херсонской области», які перебували у володінні Херсонського НДЕКЦ МВС України та 21.02.2023 року добровільно видані заступником директора центру Херсонського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_8 , що підтверджує факт незаконної діяльності ОСОБА_4 на посаді експерта вказаного центру, як експертної установи в період тимчасової окупації м. Херсон;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.02.2023 року за участі свідка ОСОБА_10 , під час якого свідок за сукупністю ознак зовнішності: обличчя та кольору волосся, впізнала під фотозображенням № 3 ОСОБА_4 , який працює на окупаційну владу рф у незаконному правоохоронному органі на посаді «эксперта исследований оружия ЭКЦ ГУ МВД Херсонской области»;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.02.2023 року за участі свідка ОСОБА_12 , під час якого свідок за сукупністю ознак зовнішності: обличчя, впізнав під фотозображенням № 3 ОСОБА_4 , який разом зі свідком працював у «ЭКЦ ГУ МВД Херсонской области» на посаді експерта з дослідження зброї;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.02.2023 року за участі свідка ОСОБА_13 , під час якого свідок за сукупністю ознак зовнішності: обличчя, впізнав під фотозображенням № 3 ОСОБА_4 , який разом зі свідком працював у «ЭКЦ ГУ МВД Херсонскойобласти» на окупаційну владу рф на посаді експерта з дослідження зброї та балістики;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.03.2023 року за участі свідка ОСОБА_14 , під час якого свідок за сукупністю ознак зовнішності, впізнала під фотозображенням № 3 ОСОБА_4 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.06.2023 року за участі свідка ОСОБА_15 , під час якого свідок за сукупністю ознак зовнішності: статури обличчя та віку, впізнав під фотозображенням № 3 ОСОБА_4 , який разом зі свідком в період окупації м. Херсон працював у незаконно створеному правоохоронному органі , так званому «ЭКЦ ГУ МВД Херсонскойобласти».

Також вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджуюся показами свідків, допитаних в ході судового засідання.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив, що в період окупації м. Херсон з червня по жовтень 2022 року він працював у незаконно створеному ЕКЦ (експертно-криміналістичний центр) МВД, садівником. ОСОБА_4 працював у вказаному центрі експертом зі зброї, останнього бачив на території ЕКЦ щодня. Під час досудового розслідування з ним проводили впізнання по фото, на якому він впізнав ОСОБА_4 .

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показала, що в період з 01.07.2022 року по 20.10.2022 року вона працювала в незаконно створеному ЕКЦ Херсонської області МВД рф, експертом з виявлення наркотичних речовин. Декілька разів в приміщені центру вона бачила ОСОБА_4 , яку посаду той обіймав точно не знає. Також свідок зазначила, що під час досудового розслідування з нею проводили впізнання по фото, на якому вона впізнала ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_10 , під час її допиту в режимі відеоконференції, показала, що вона займала посаду начальника кадрового забезпечення експертно-криміналістичного центру ГУМВД Херсонської області. ОСОБА_4 працював у вказаному центрі. Під час досудового розслідування з нею проводили впізнання по фото, на якому впізнала ОСОБА_4 , як працівника центру.

Допитаний у судовому засіданні в режимі відеоконференції свідок ОСОБА_15 показав, що під час окупації м. Херсон він працював в ЕКЦ МВД в Херсонської області. наприкінці серпня початку вересня 2022 року декілька разів бачив ОСОБА_4 на території ЕКЦ, яку посаду той обіймав точно не знає.

V. Оцінка доказів. Мотиви суду щодо висунутого обвинувачення.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява № 39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011 року) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірланд проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), n. 161, заява № 25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Суд не покладає в обґрунтування даного вироку в якості доказів вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, матеріали та процесуальні документи, що надані стороною обвинувачення, оскільки за своїм змістом вказані документи не містять ознак доказів, що мають значення для вирішення кримінального провадження, а лише засвідчують відповідність окремих проведених слідчих та процесуальних дій вимогам закону та належними процесуальними особами, а також характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи вище перелічені докази в їх сукупності, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, а також в сукупності з показаннями свідків, суд приходить до висновку, що вказані докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Допитані у судовому засіданні свідки надавали свої показання добровільно, без будь-якого стороннього примусу, будучи приведені судом до присяги та попереджені про можливі негативні наслідки в разі надання неправдивих показань.

Крім того, у судовому засіданні встановлено, що неприязних відносин, між свідками сторони обвинувачення та обвинуваченим ОСОБА_4 не було, що свідчить про відсутність у свідків будь-яких підстав для спотворення вказаних ними подій, шляхом надання неправдивих показань.

За викладених підстав суд дійшов до висновку, що стороною обвинувачення надано достатньо доказів винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України в об`ємі пред`явленого обвинувачення, надані докази суд визначає допустимими доказами, оскільки вони отримані у порядку, встановленому діючим КПК України, будь-яких порушень вимог діючого законодавства під час руху кримінального провадження не встановлено.

Під час судового слідства не встановлено обставин, на підтвердження того, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вчинено під фізичним чи психологічним примусом.

Аналізуючи, чи наявна у діях обвинуваченого ОСОБА_4 ознака добровільності, суд враховує постанову Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 31.01.2024 у справі №638/5446/22, провадження №51-4092км23, відповідно до якої зазначено, що в кримінальному праві добровільним вважається діяння, яке вчинено при можливості вибрати декілька варіантів поведінки, з урахуванням сукупності обставин, які можуть виключати кримінальну протиправність за приписами статей 39, 40 КК України.

Зміст досліджених судом доказів, а також показів свідків, допитах в судовому засіданні, дає підстави стверджувати, що обвинувачений ОСОБА_4 будучи громадянином України, з власної ініціативи, перебуваючи на тимчасового окупованій території України за місцем свого проживання у м. Херсоні зайняв посаду у незаконно створеному правоохоронному органі окупаційної влади російської федерації - добровільно, що обумовлено його позитивним ставленням до окупаційної влади, при цьому ОСОБА_4 мав вибір та можливість відмовитись від дій, які є кримінально-караними.

За викладених обставин, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, суд, оцінивши сукупність зібраних доказів, які є належними та допустимими, узгоджуються між собою, ставити їх під сумнів підстав немає та доводять факт вчинення обвинуваченим протиправних дій, а також за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікація його дій за ч. 7 ст. 111-1 КК України, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і доведена поза розумним сумнівом у повному обсязі.

VІ. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

Обставини, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, судом не встановлені.

Обставинами, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, суд враховує вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

VІІ. Мотиви призначення покарання

Згідно зі ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації.

Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він є громадянином України, має зареєстроване місце проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не є депутатом будь-якого рівня, раніше не судимий.

При обранні виду та розміру покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, сукупність усіх характеризуючих обвинуваченого даних, характер, ступінь його суспільної небезпеки.

Враховуючи підвищену суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим злочину в тому числі проти основ національної безпеки України в умовах воєнного стану, яка посягає на захист життєво важливих інтересів громадян, суспільства та держави, на її суверенітет, територіальну цілісність, недоторканість та обороноздатність, а також на суспільні відносини, які забезпечують саме існування України як суверенної, незалежної, демократичної і правової держави та дані про особу винного, відсутність обставин, що пом`якшують та наявність обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства.

Конкретні обставини кримінального провадження та наведені дані про особу обвинуваченого, дають підстави для призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком у межах санкції встановленої ч. 7 ст. 111-1 КК України, з позбавленням права обіймати будь-які посади в правоохоронних органах та експертних установах, а також органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування та займатися діяльністю, пов`язаною з наданням публічних послуг та з конфіскацією всього належного йому майна, й водночас указує на неможливість досягнення мети покарання шляхом застосування більш м`якого, оскільки є винятково високий ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину й особи винного.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

VІІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 26.06.2023 року відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення строку дії такого запобіжного заходу та розміру застави, який до затримання ОСОБА_4 та приведення вироку до виконання, суд вважає за доцільне залишити без змін.

Заходи забезпечення кримінального провадження у види арешту майна не застосовувались.

Кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду не завдано, цивільний позов не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати на залучення експертів під час досудового розслідування відсутні.

Керуючись ст. ст.124, 369-371, 373-374, 381-382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 14 (чотирнадцять) років з позбавленням права обіймати будь-які посади в правоохоронних органах та експертних установах, а також органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування та займатися діяльністю, пов`язаною з наданням публічних послуг на строк 15 (п`ятнадцять) років та з конфіскацією всього належного йому майна.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення строку дії такого запобіжного заходу та розміру застави, застосований ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 26.06.2023 року - залишити без змін, до затримання ОСОБА_4 та приведення вироку до виконання.

Початок строку відбуття покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_4 , рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з дня його фактичного затримання.

Строк додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати будь-які посади в правоохоронних органах та експертних установах, а також органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування та займатися діяльністю, пов`язаною з наданням публічних послуг, рахувати з моменту відбуття ОСОБА_4 основного покарання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та захиснику обвинуваченого, якому вручались всі процесуальні рішення у цьому провадженні на підставі ч. 2 ст. 297-5 КПК України, та з урахуванням положень ч. 4 ст. 46 КПК України про те, що захисник користується процесуальними правами обвинуваченого, захист якого він здійснює.

Повідомлення про ухвалений вирок опублікувати на офіційному веб-сайті суду, в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3