Провадження № 11-сс/4823/401/25 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2025 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові матеріали судової справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07 серпня 2025 року,

У С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 від 09.04.2025 та продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, а у разі здійснення прокурором в межах вказаного строку дій, передбачених п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України, - до вирішення питання судом про обрання, зміну чи скасування запобіжного заходу під час проведення підготовчого судового провадження, що не може перевищувати 05.10.2025, визначено розмір застави у сумі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908400 грн,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 ,

підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2, ч. 3 ст. 332 КК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що у судовому засіданні встановлено та доведено наявність на даній стадії досудового розслідування обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2, ч. 3 ст. 332 КК України, те, що заявлені раніше ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які визнані доведеними, не змінилися та продовжують існувати. Крім того, враховано обставини, передбачені ст. 178 КПК, вік, стан здоров`я підозрюваного, відсутність доказів щодо такого стану здоров`я, який би виключав утримання його під вартою, а також обсяг повідомленої підозри та особисту роль у вчиненні кримінальних правопорушень згідно з підозрою. Враховано також, що 04.08.2025 у порядку ст. 290 КПК України матеріали досудового розслідування відкриті стороні захисту та до завершення досудового розслідування лишалося 4 дні, з огляду на положення ч. 3 ст. 197 КПК України щодо продовження строку запобіжного заходу в межах досудового розслідування. За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність продовжити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а у разі здійснення прокурором в межах вказаного строку дій, передбачених п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України, - до вирішення питання судом про обрання, зміну чи скасування запобіжного заходу під час проведення підготовчого судового провадження, що не може перевищувати 05.10.2025 та визначив розмір застави в сумі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908400 грн.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у клопотанні слідчого про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вказує, що рішення слідчого судді необґрунтоване, оскільки згідно з положеннями ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування. Відповідно до постанови керівника спеціалізованої прокуратури, строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні було продовжено до 14.08.2025, 04.08.2025 слідчим було винесено повідомлення про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів, яким було завершене досудове розслідування. Тому вважає, що 04.08.2025 досудове розслідування завершене, відтак слідчим суддею порушені норми ч. 3 ст. 197 КПК, що є підставою для скасування ухвали. Крім того, вважає, що слідчому судді не було надано жодного належного доказу обґрунтованості підозри ОСОБА_8 та наявності ризиків, тому слідчий суддя мав відмовити у задоволенні клопотання. Не враховано, що ОСОБА_8 є законослухняним громадянином, не має судимостей, є кавалером орденів та має медалі за захист України, місце проживання на території Чернігівської області, місце служби, протягом багатьох років проживає у шлюбі, має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Враховуючи воєнний час, наявність блок-постів, комендантської години та постійної перевірки документів, вважає ризик втечі підозрюваного унеможливлений, а решта ризиків взагалі нічим не обґрунтована.

Заслухавши доповідача, захисника та його підзахисного, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили задовольнити вимоги, викладені в ній; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги з підстав необґрунтованості, вважаючи ухвалу слідчого судді законною; дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

СУ ГУНП в Чернігівській області розслідується кримінальне провадження № 0000031 від 09.04.2025 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2, ч. 3 ст. 332 КК КК України. 14.05.2025 повідомлено про підозру.

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16.05.2025 відносно підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 14.07.2025, який ухвалою слідчого судді від 10.07.2025 було продовжено до 08.08.2025.

Слідчим зазначено, що 04.08.2025 у порядку ст. 290 КПК України, матеріали досудового розслідування відкрито стороні захисту, які нараховують 4 томи документів та значну кількість матеріальних носіїв, що вимагає певного часу для ознайомлення та унеможливлює завершення досудового розслідування у строк до закінчення строку дії попередньої ухвали про продовження строку запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

У відповідності з п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25.04.2003 року Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства суддя, розглядаючи подання про продовження строку тримання під вартою, з`ясовує обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання цього запобіжного заходу, а також умови, за яких продовження строку є можливим.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, слідчий суддя районного суду дійшов правильного висновку про те, що заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшились та продовжують існувати, досудове розслідування не закінчене, тож є всі підстави для продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою до його закінчення або ж у разі виконання вимог п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК до вирішення питання судом про обрання, зміну чи скасування запобіжного заходу під час проведення підготовчого судового засідання у суді, але із застереженням щодо не можливості перевищити 60 днів, тобто до 05.10.2025.

При цьому слідчим суддею враховано особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, сімейний стан, соціальні зв`язки, взято до уваги тяжкість, обсяг підозри та участь згідно з підозрою, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він обґрунтовано, для даної стадії кримінального провадження, підозрюється, враховано наявність ризиків, які стали підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу та які продовжують існувати, внаслідок чого дійшов висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому слідчим суддею розглядалося питання можливості обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, однак дійшов висновку про неможливість таких забезпечити на даний час виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігти встановленим ризикам.

Разом з тим, доводи сторони захисту про порушення слідчим суддею положень ч. 3 ст. 197 КПК України та посилання на закінчення досудового розслідування 04.08.2025, не ґрунтуються на нормах закону та належним чином обґрунтовані слідчим суддею, з чим погоджується і колегія суддів апеляційного суду. При цьому враховується, що моменти закінчення досудового розслідування, визначені ст. 283 КПК України у цьому кримінальному провадженні на момент прийняття рішення слідчим суддею не настали. Тому слідчий суддя при вирішенні питання продовження строку запобіжного заходу підозрюваному діяв у рамках своїх повноважень та прийняв обґрунтоване рішення.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів приходить переконання, що слідчим суддею при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою дотримано вимоги статей 177, 178, 194, 199 КПК України.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного, слідчий суддя дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою. Прокурором доведено у судовому засіданні місцевого суду, що заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися і виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах Мюррей проти Об`єднаного Королівства, Чеботарь проти Молдови зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Європейська комісія з прав людини у своєму рішенні за скаргою Феррарі-Браво проти Італії також зазначила, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі є метою досудового розслідування, а саме встановлення реальних збитків та кваліфікуючих ознак, досягненню цілей якого і є тримання під вартою. Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи для складання обвинувального акту, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

На даний час таке обмеження права ОСОБА_8 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Наведені стороною захисту доводи апеляційної скарги не дають підстав для зміни чи скасування ухвали слідчого судді. Усі обставини, на які посилається захисник, слідчим суддею враховані при постановленні рішення.

Враховуючи викладене, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, постановлене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджуються достатніми даними та у межах наданих йому повноважень, а тому апеляційна скарга з викладеними у ній доводами, задоволенню не підлягає.

Істотних порушень норм КПК України, які б стали підставою для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 407-409, 411-419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07 серпня 2025 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4