ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/3694/25

Номер провадження 1-кп/495/672/2025

30 травня 2025 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження у приміщенні суду в м. Білгороді-Дністровському кримінальне провадження, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань 01.02.2024 року за № 0000115 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Будилів Козівського району Тернопільської області, з середньою освітою, одруженого, військовослужбовця військової частини № НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

УСТАНОВИВ :

Приблизно на початку січня 2024 року ОСОБА_3 у зв`язку з проведенням на території України загальної мобілізації, з метою безперешкодного пересування територією України, в тому числі через блокпости, де здійснюється перевірка військово - облікових документів, вирішив самостійно виготовити підроблені документи, а саме тимчасове посвідчення військовозобов`язаного та довідку військово-лікарської комісії на своє ім`я, з метою їх подальшого використання.

З цією метою, ОСОБА_3 , приблизно на початку січня 2024 року, перебуваючи за місцем мешканняу квартирі АДРЕСА_1 , з метою реалізації власного протиправного умислу, використовуючи власний мобільний пристрій, обладнаний сім картою з абонентським номером НОМЕР_2 , відшукав у мережі Інтернет оголошення з невстановленим, в ході досудового розслідування, контактним номером телефону про продаж за грошові кошти у розмірі 3000 гривень трьох кліше з відображенням на них: круглої гербової печатки ІНФОРМАЦІЯ_2 , прямокутного штампу «ВЗЯТО на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_2 », прямокутного штампу з посиланням на абзац та частину ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

В подальшому, на початку січня 2024 року, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , використовуючи власний мобільний пристрій, зателефонував невстановленій в ході досудового розслідування особі на невстановлений дізнанням номер телефону та домовився про особисту зустріч з метою придбання вищевказаних кліше.

Надалі, приблизно на початку січня 2024 року, більш точного часу дізнанням не встановлено, ОСОБА_3 зустрівся з невстановленою в ході дізнання особою біля будинку АДРЕСА_1 , надав останній 3000 гривень та отримав від неї вищевказані кліше.

В подальшому, в першій декаді січня 2024 року, більш точного часу дізнанням не встановлено, ОСОБА_3 ,перебуваючи за місцем проживання - у квартирі АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи власний стаціонарний комп`ютер, принтер з лазерним способом друку, принтер зі струменевим способом друку, письмове приладдя, вищевказані придбані кліше, папір, виготовив завідомо підроблені документи, а саме тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_3 та довідку військово-лікарської комісії № 1397 від 05.05.2023, заповнені на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та містять недостовірні відомості про непридатність останнього до військової служби.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив підроблення офіційного документу, який видається установою і який надає права та звільнення від обов`язків з метою використання його підроблювачем, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України.

Крім того, приблизно о 10 годині 30 хвилині, 31.01.2024, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на пункті пропуску «Маяки-Удобне-Паланка», який розташований за адресою: Одеська область, Одеський район, автодорога Одеса- Рені, 49 км., діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що тимчасове посвідчення та довідка військово-лікарської комісії на його ім`я є підробленими, оскільки самостійно його виготовив та, відповідно до вимог ч. 13 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та в порядку, визначеному «Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженим наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402, не проходив обов`язковий медичний огляд військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 , пред`явив працівнику СБУ ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_3 та довідку військово-лікарської комісії № 1397 від 05.05.2023, видані ІНФОРМАЦІЯ_2 , заповнені на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,які містять відомості про непридатність останнього до військової служби, тобто використав завідомо підроблені документи.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акту прокурором долучено клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, складену в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, заяву обвинуваченого ОСОБА_3 складену в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає розгляду в порядку, визначеному ст.ст. 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України.

Вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, а саме у підробленні посвідчення та іншого офіційного документу, який видається установою і який надає права та звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем, та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, а саме у використанні завідомо підробленого документа.

У якості пом`якшуючих обставин суд враховує визнання вини у вчиненому кримінальному проступку, щире каяття.

Обтяжуючі обставини відсутні.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Крім цього, у рішенні «Ізмайлов проти росії» Європейський суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує, що обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до вимог ст. 12 КК України відносяться до кримінальних проступків, особливості й обставини його вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, його відношення до вчиненого; особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, одружений, з 22.02.2024 року перебуває на військовій службі у військовій частині № НОМЕР_1 .

Враховуючи викладене, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, йому необхідно призначити покарання за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.358 КК України ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді штрафу в сумі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд вважає, що виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, згідно з вимогами ч. 2 ст. 65 КК України саме така міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень та не становитиме надмірний тягар для особи.

Ухвалюючи вирок, суд відповідно до ст. 368 КПК України зобов`язаний вирішити питання щодо того, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами; на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати по справі підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів по справі, вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Клопотань про обрання або продовження запобіжного заходу обвинуваченому прокурором не заявлялось.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.368-371,373-374,376,381,382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України, і призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмір п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази: вилучені тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_3 та довідку військово-лікарської комісії № 1397 від 05.05.2023, видані ІНФОРМАЦІЯ_2 , заповнені на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1