Справа № 645/4049/25
Провадження № 1-кс/645/822/25
УХВАЛА

Іменем України

23 червня 2025 року м. Харків

Слідчий суддя Немишлянського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові клопотання слідчого СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0000921 від 22.06.2025 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Тернівка Дніпропетровської області, одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, фактично проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23.06.2025 до суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000921 від 22.06.2025 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що 21.06.2025, близько 23 год. 00 хв. старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , разом зі молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 у складі екіпажу №4102, будучи одягненими у формений одяг із знаками вирізнення та нагрудними спеціальними жетонами, виконуючи свої функціональні обов`язки, покладені на них Законом України «Про Національну поліцію» та функціональними обов`язками, здійснювали патрулювання території обслуговування, а саме АЗС «ОККО» за адресою: м. Харків, пр-т. Героїв Харкова, 269А.

Так, під час несення служби вказаними працівниками поліції 21.06.2025 у на території АЗС було виявлено двох осіб, а саме ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та його товариша, які повідомили, що двоє невстановлених осіб, перебуваючи в приміщенні АЗС здійснюють порушення закону.

В ході перевірки повідомлення, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 почав конфліктувати з чоловіками в приміщенні АЗС, тому з метою деескалації конфлікту, останнього було виведено на вулицю, у відповідь останній почав виражатись нецензурною лайкою та надавати погрози у бік працівників поліції.

Після цього, згідно ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію України» працівники поліції попрохали вищезазначених осіб надати свої документи. На законну вимогу поліцейського надати документи, що встановлюють особу, один з чоловіків надав для ознайомлення документи в застосунку «Дія», під час чого було встановлено особу, а саме ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , другий відмовився, у відповідь працівник поліції відрекомендувався та надав останнім своє службове посвідчення для повного ознайомлення.

В подальшому, у відповідь на продовжувану лайку та погрози у бік працівників поліції, ОСОБА_4 було неодноразово повідомлено, що у випадку не припинення лайки та погроз, до нього відповідно до ст. 44 ЗУ «Про Національну поліцію України» буде застосовано фізичну силу, на що останній ніяк не відреагував та наніс старшому лейтенанту поліції ОСОБА_7 удар своєю правою рукою в обличчя, в область лівої щоки ближче до ока.

У зв`язку з чим, відповідно до ст. 44 ЗУ «Про Національну поліцію України» старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 та молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 було застосовано фізичну силу до ОСОБА_4 з метою припинення нападу на поліцейського під час виконання ним службових обов`язків.

В подальшому, ОСОБА_4 , перебуваючи в положенні стоячи, зрозумівши, що знаходиться попереду старшого лейтенанта ОСОБА_7 на відстані 15-20 см., наніс удар своєю головою, а саме потиличною частиною, в обличчя в область перенісся працівнику поліції ОСОБА_7 .

Таким чином, у результаті умисних протиправних дій ОСОБА_4 старшому лейтенанту поліції інспектору департаменту патрульної поліції ОСОБА_7 відповідно до консультативного висновку № 1 УНП «СКЛ 30» ХМР, спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носу та згідно консультаційного висновку спеціаліста КНП «МКЛШтаНМД ім. проф Мещанінова» ХМР, спричинено тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин обличчя, перелом кісток носа.

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

22.06.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України; фактичний час затримання о 01.00 год.

22.06.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Разом з тим в клопотанні вказано, що згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчий зазначає, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на теперішній час мають місце.

Метою застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий вказує забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки ОСОБА_4 може залишити та змінити своє фактичне місце проживання, тобто переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, усвідомлюючи реальну можливість та побоюючись отримати значний реальний термін покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України);

- незаконно впливати на свідків, оскільки підозрюваному відома адреса місця роботи потерпілого та свідків, імовірна можливість, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 зможе впливати на вказаних учасників кримінального провадження шляхом психологічного тиску на свідків та потерпілого, їх знайомих та родичів (п. З ч. 1 ст. 177 КПК України);

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Крім того, необхідно забезпечити присутність підозрюваного для встановлення обставин, які підлягають доведенню згідно ст.ст, 2, 91 КПК України, його особисту явку до слідчого органу та до суду для безпосереднього дослідження обставин злочину за його участю.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні проти клопотання заперечував, посилаючись на його необґрунтованість. Вважав, що наявність ризиків відповідно до ст. 177 КПК щодо ОСОБА_4 не підтверджена. Його підзахисний готовий давати свідчення, співпрацювати зі слідством, відшкодувати збитки. Він не має наміру переховуватись. Крім того ОСОБА_4 служив в лавах ЗСУ, нещодавно звільнився через неналежний стан свого здоров`я, в нього ампутована кінцівка. На думку захисту немає жодних підстав стверджувати про наявність ризику переховування від правосуддя ОСОБА_4 , останній має постійне місце проживання, будь-які застереження чи порушення за місцем мешкання, відсутні. У зв`язку з викладеним захисник просив застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту або особистого зобов`язання, оскільки даний запобіжний захід, на його думку, є найбільш прийнятним та забезпечить належну поведінку підозрюваного з покладанням на нього обов`язків, відповідно до положень ст. 194 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.

З наданих матеріалів встановлено, що слідчим відділом ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000921 від 22.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

22.06.2025 о 01:00 год. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

ОСОБА_4 о 19 годині 01 хвилини 22 червня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000921 від 22.06.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Вказаний злочин, відповідно до положень ст. 12 КК України, є нетяжким.

Повідомлення про підозру та пам`ятка про процесуальні права та обов`язки вручені особисто ОСОБА_4 , права підозрюваного оголошені та роз`яснені 22.06.2025.

Зазначений факт підтверджується особистим підписом ОСОБА_4 , який міститься в підозрі та пам`ятці про процесуальні права та обов`язки підозрюваного та не заперечувалось останнім в судовому засіданні.

З огляду на зазначене ОСОБА_4 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

На даній стадії досудового розслідування надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, що підтверджується: протоколом затримання ОСОБА_4 від 22.06.2025; свідченнями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 ; протоколом огляду місця події від 22.06.2025 за адресою: м. Харків, пр-т. Героїв Харкова, буд. 269А; свідченнями потерпілого ОСОБА_7 та додатками до протоколу.

Європейський Суд з прав людини у п. 48 рішення «Чеботар проти Молдови» №35615/06 від 13.11.2007 зазначив, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконний вплив на потерпілого та свідків; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Так, ОСОБА_4 , який є особою, в силу ст. 89 КК України не судимою, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 345 КК України, за яке передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Тож, виходячи з аналізу ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований.

Вивченням особи підозрюваного ОСОБА_4 встановлено, що він в силу ст. 89 КК України не судимий, одружений, має постійне місце проживання без реєстрації. Згідно довідки командира військової частини НОМЕР_1 , , старший солдат ОСОБА_4 , 2003 року народження, 10.12.2024 одержав поєднане вогнепальне осколкове поранення грудей та кінцівок. Згідно даних журналу бойових дій, за обставин безпосередньої участі ОСОБА_4 у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме, виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 , в районі населеного пункту Новоєгорівка зазнав поранення в результаті влучання дрону-камікадзе противника. Як вбачається з висновку про необхідність забезпечення особи з обмеженнями повсякденного функціонування допоміжними засобами реабілітації № 27/25, сформованого МДРК відділення реабілітації та відновлювального лікування в/ч НОМЕР_2 , ОСОБА_4 призначено допоміжний засіб реабілітації: протез правої нижньої кінцівки на рівні верхньої третини гомілки основний та для купання.

При вирішенні питання щодо можливості застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 цієї статті (тобто, наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 ч. 1 цієї статті (тобто, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні), слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладання яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи вище викладене, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , у зв`язку з відсутністю в клопотанні належного обґрунтування стороною обвинувачення обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, який є найбільш суворим видом із п`яти видів запобіжних заходів, визначених у ст. 176 КПК України.

Надані стороною обвинувачення дані не свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризиків, доведених в судовому засіданні.

Виходячи з наведеного, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також з урахуванням вказаних вище ризиків, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його вини у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя вважає можливим застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено в клопотанні, у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, на строк, що не перевищує два місяці.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 194, 196, 206, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0000921 від 22.06.2025 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем фактичного проживання, а саме заборонити підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в період доби з 20.00 год. до 06.00 год. наступного дня, в межах строку досудового розслідування на 60 днів до 20 серпня 2025 року.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками та потерпілим у вказаному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалу направити для виконання органу поліції за місцем проживання підозрюваного через слідчого СВ ВП №2 Харківського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_6 .

Встановити строк дії ухвали до 20.08.2025.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 24.06.2025 о 14.00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1