Справа №209/2671/25
Провадження №1-кп/209/209/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд міста Кам`янського у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду у м.Кам`янське кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000165 від 01 березня 2025 року , за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянки України, освіта середня, вдова, не судимої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28 лютого 2025 року у ранковий час доби у ОСОБА_5 , яка перебувала разом з раніше знайомим їй потерпілим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в квартирі АДРЕСА_3 , раптово виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна , а саме мобільного телефону чорного кольору марки «Redmi Note 14» , ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , належного ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел , будучи обізнаною про те, що указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку зі збройною агресією рф та повномасштабним вторгненням на території України введено режим воєнного стану, ОСОБА_5 , перебуваючи в означеному місці у вказаний час, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих , скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_6 відволікся та за її діями не спостерігав , діючи умисно , із корисливих мотивів таємно викрала належні потерпілому ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Redmi Note 14» , ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 у захисному силіконовому чохлі чорного кольору ,який майнової цінності для потерпілого не становить, з сім-карткою оператора «Київстар» № НОМЕР_3 , яка майнової цінності для потерпілого не становить.

Заволодівши вищевказаним чужим майном , ОСОБА_5 залишила місце вчинення злочину, а у подальшому розпорядилася викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяла потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди у розмірі 6 129 гривень 75 копійок , згідно висновку судово- товарознавчої експертизи.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

27 березня 2025 року було укладено угоду про визнання винуватості між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 ,згідно якої сторони , підписуючи зазначену угоду, повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин вказаного кримінального правопорушення та його правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 185 КК України. Сторони підтверджують , що у результаті вчинення зазначеного вище кримінального правопорушення підозрюваним шкода завдана лише особі потерпілого. Підозрюваний (обвинувачений) беззастережно визнав свою винуватість у інкримінованому йому злочині та зобов`язується: 1) беззастережно визнавати свою винуватість у обсязі підозри у судовому провадженні ; 2) сприяти в забезпеченні виконання завдання кримінального провадження щодо швидкого , повного та неупередженого судового розгляду обвинувального акту в суді. З урахуванням обставин кримінального провадження, особи підозрюваної (раніше не судима, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, на утриманні неповнолітніх дітей не має ), наявності обставин, які пом`якшують покарання ( щире каяття), ступеня та характеру сприяння підозрюваної (обвинуваченої) у проведенні кримінального провадження щодо неї , наявності суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень , сторони узгодили наступне покарання : за вчинення вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років ; на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуваним із покладенням обов`язків , передбачених ч.1 ст. 76 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 зазначила, що вона цілком розуміє характер обвинувачення, яке їй пред`явлено, та визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України в повному обсязі, визнала фактичні обставини справи, встановлені під час досудового розслідування.

Крім того обвинувачена зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди . Просила угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити, призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 до судового засідання не з`явився , про час,дату і місце розгляду кримінального провадження повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність , проти затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою не заперечує .

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваної про повне розуміння нею її процесуальних прав, характеру висунутого обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки ухвалення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, переконавшись, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, суд дійшов висновку про те, що надана угода про визнання винуватості відповідає вимогам законодавства, інтересам суспільства та не порушує права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинену в умовах воєнного стану, і кримінальна відповідальність за вказане кримінальне правопорушення передбачена ч. 4 ст. 185 КК України.

В силу ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій , суд вважає щире каяття .

В силу ст. 67 КК України обставин, що обтяжує покарання обвинуваченій, судом не встановлено.

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченої, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_5 і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень призначення їй основного покарання у виді позбавлення волі у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою вона обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання » від 24 жовтня 2003 р. № 7(із змінами) судам необхідно мати на увазі, що частиною 1 статті 75 КК передбачено звільнення від відбування покарання з випробуванням тільки тих осіб, які засуджуються до виправних робіт, службового обмеження (для військовослужбовців), обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, тобто лише щодо основного покарання, що має бути належним чином вмотивовано у вироку.Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване. Звільняючи особу від відбування покарання з випробуванням, суд може покласти на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК, з метою організації органами виконання покарань належного контролю за її поведінкою.

Відповідно до ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.Суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням. У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

При призначенні покарання у виді позбавлення волі, враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченої ОСОБА_5 і обставини справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженої без відбування покарання за вчинене кримінальне правопорушення, оскільки вона не представляє великої суспільної небезпеки, розкаялася у вчиненому, має постійне місце проживання, враховуючи, що тяжкі наслідки від кримінального правопорушення не наступили, цивільний позов не заявлявся, тому суд вважає за можливе звільнити обвинувачену ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням в порядку ст.75 КК України.

Суд приходить до висновку , що у даному конкретному випадку призначення обвинуваченій покарання зі застосуванням положень ст. 75 КК України відповідає вимогам ст.ст.50,65 КК України.

У відповідності до ч.1 ст.76 КК України на обвинувачену ОСОБА_5 необхідно покласти обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Також, у відповідності до ч.3 ст.76 КК України, суд вважає за можливе покласти на обвинувачену ОСОБА_5 обов"язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, що є необхідним та достатнім для його виправлення з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення , особи обвинуваченої та обставин, що пом`якшують покарання.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК та КК України, суд дійшов до переконання про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 27 березня 2025 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 .

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_5 не обирався.

Процесуальні витрати на залучення експерта за проведення судової товарознавчої експертизи у сумі 320 грн.00 коп. підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_5 на користь Держави.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся. Викрадене майно - мобільний телефон марки «Redmi Note 14» , ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ,повернуто потерпілому.

Заходи забезпечення кримінального провадження , застосовані ухвалою слідчим суддею Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 11 березня 2025 року, підлягають скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 474, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 березня 2025 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

В силу ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік , якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені судом на неї обов`язки , передбачені ст.76 КК України : 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Нагляд за поведінкою засудженої ОСОБА_5 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженої.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянки України, на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 320 грн. 00 коп. ( триста двадцять грн. 00 коп.).

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження , застосовані ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 11 березня 2025 року, а саме арешт майна - мобільного телефону марки «Redmi Note 14» , ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 .

Після вступу вироку у законну силу речові докази мобільний телефон марки «Redmi Note 14» , ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ,який повернуто потерпілому ОСОБА_6 , залишити власнику ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Кам`янського, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1