ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 року

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського міського суду Рівненської області кримінальне провадження № 0000019 від 09.04.2025 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Здолбунів, Рівненського району Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, який має на утриманні неповнолітню дитину,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 366-3 КК України,

розгляд кримінального провадження відбувся за участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Наказом Головного Управління Національної поліції України в Рівненській області від 10.07.2019 № 159 о/с ОСОБА_3 прийнято на службу до поліції та призначено на посаду поліцейського відділення поліції № 1 взводу 1 роти конвойної служби Головного Управління Національної поліції України в Рівненській області.

Наказом Головного Управління Національної поліції України в Рівненській області від 11.12.2024 № 328 о/с старшого сержанта ОСОБА_3 призначено на посаду молодшого інспектора відділення охорони адмінбудинків центру забезпечення Головного Управління Національної поліції України в Рівненській області.

Згідно із підпунктом «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон), суб`єктами, на яких поширюється дія вказаного Закону, є поліцейські.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції, і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

25.07.2019 ОСОБА_3 склав Присягу на вірність Українському народові та на момент звільнення перебував у спеціальному званні «старший сержант поліції».

ОСОБА_3 при проходженні служби був ознайомлений з рекомендаціями для поліцейських та працівників, які є суб`єктами декларування, про дотримання окремих обмежень, передбачених Законом, при прийнятті на службу, у тому числі щодо виконання вимог ст. 45 Закону.

16.01.2025 ОСОБА_3 був ознайомлений з рекомендаціями для поліцейських та працівників, які є суб`єктами декларування, про дотримання окремих обмежень, передбачених Законом при звільненні зі служби в поліції, у частині вимог фінансового контролю.

ОСОБА_3 , будучи суб`єктом декларування відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону, зобов`язаний був у порядку і у строк, передбачені законодавством, подати до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр), декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, та щорічну декларацію за 2024 рік за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції (далі Національне агентство).

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Разом з тим, ч. 1 ст. 65-1 вищезгаданого Закону передбачено, що за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в ч. 1 ст. 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 Закону, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до наказу ГУНП в Рівненській області від 16.01.2025 № 17 о/с молодшого інспектора відділення охорони адмінбудинків центру забезпечення ГУНП в Рівненській області старшого сержанта поліції ОСОБА_3 на підставі пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції (за власним

бажанням), з 16.01.2025.

ОСОБА_3 в порушення вимог Закону щодо необхідності подання декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, не подав декларацію особи при звільненні за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, зокрема з 01.01.2025 по 16.01.2025, а також не подав щорічну декларацію за 2024 рік до 01.04.2025, з огляду на таке.

Відповідно до Закону України від 08.07.2022 № 2381-IХ «Про внесення змін до Закону України «Про запобігання корупції» щодо особливостей застосування законодавства у сфері запобігання корупції в умовах воєнного стану», який набрав чинності 03.08.2022, суб`єкт декларування зобов`язаний подати декларацію, кінцевий строк подання якої припадає на період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022

№ 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», протягом дев`яноста календарних днів з дня його припинення чи скасування.

Законом України від 20.09.2023 № 3384-IХ «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», який набрав чинності 12.10.2023, відновлено декларування у порядку та строки, що визначені ст. 45 Закону.

Відповідно до п.п. 2 п. 2 розділу ІІ Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства від 23.07.2021 № 449/21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.07.2021 за № 987/36609, декларація при звільненні подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності.

Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону.

Поряд з тим, в умовах воєнного стану Законом можуть бути встановлені інші строки подання щорічної декларації.

Оскільки ОСОБА_3 звільнився із органів поліції 16.01.2025, він зобов`язаний був не пізніше 15.02.2025 подати декларацію при звільненні за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, зокрема з 01.01.2025 по 16.01.2022, а також подати щорічну декларацію за 2024 рік до 01.04.2025 шляхом заповнення відповідної форми на веб-сайті Національного агентства в Реєстрі.

Станом на 23.05.2025 згідно з відомостями Реєстру, декларацію при звільненні за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, з 01.01.2025 по 16.01.2025, а також щорічну декларацію за 2024 рік до 31.03.2025 ОСОБА_3 не подав, хоча з вимогами Закону був ознайомлений під підпис.

ОСОБА_3 , будучи згідно із вимогами підпункту «з» пункту 1 частини першої статті 3 Закону суб`єктом декларування та маючи встановлений Законом обов`язок подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні), а саме за період з 01.01.2025 по 16.01.2025, у вказаний термін, тобто по 15.02.2025, не зробив цього, після чого, достовірно знаючи про необхідність подання декларації при звільненні шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (при звільненні), маючи безперешкодну можливість вчинити ці дії, в період з 16.01.2025 по 15.02.2025, умисно не подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні), а саме за період з 01.01.2025 по 16.01.2025.

Крім того ОСОБА_3 , будучи згідно із вимогами підпункту «3» пункту 1 частини першої статті 3 Закону суб`єктом декларування та маючи встановлений Законом обов`язок подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме за 2024 рік, у вказаний термін, тобто до 01.04.2025 не зробив цього, після чого, достовірно знаючи про необхідність подання декларації шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (щорічної за 2024 рік), маючи безперешкодну можливість вчинити ці дії, в період з 16.01.2025 по 31.04.2025, умисно не подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2024 рік.

Своїми діями, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст. 366-3 КК України, тобто умисне неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».

Обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, дав показання, що він перебував на посаді молодшого інспектора відділення охорони адмінбудинків центру забезпечення ГУНП України в Рівненській області, перебував у спеціальному званні «старший сержант поліції».

Звільнився із органів поліції в січні 2025. З вимогами Закону України «Про запобігання корупції» був ознайомлений, йому було відомо про необхідність не пізніше 15.02.2025 подати декларацію при звільненні за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, зокрема з 01.01.2025 по 16.01.2022, а також подати щорічну декларацію за 2024 рік до 01.04.2025, проте вказаних декларацій не подав, оскільки забув їх подати.

Повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що підтверджують його винуватість, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду. Просив не призначати суворе покарання.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд встановив, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ст. 366-3 КК України, тобто умисне неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».

У рішенні «Ізмайлов проти Росії» ЄСПЛ вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 366-3 КК України, суд враховує вимоги пунктів 1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», положення статті 65 КК України, зокрема ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення передбаченого ст. 366-3 КК України, який відповідно до статті 12 КК України відносяться до нетяжких злочинів; обставини його вчинення; обставини, які пом`якшують покарання, яким є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; ставлення обвинуваченого до вчиненого, який шкодує про вчинене; обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено; особу винного, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, та приходить до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 366-3 КК України, у виді громадських робіт, на мінімальний строк, передбачений санкцією статті за якою кваліфікуються його дії, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на мінімальний строк, що буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, надасть йому можливість в повній мірі відчути та зрозуміти наслідки кримінально-караного діяння та невідворотність покарання за вчинене, що відповідатиме меті покарання, ступеню тяжкості кримінального правопорушення, сприятиме виправленню останнього та попередженню скоєння нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами.

Витрати на залучення експерта, відсутні.

Речові докази відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, не застосовувались.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувати.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 366-3 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт, на строк 150 (сто п`ятдесят) годин, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на строк 1 (один) рік.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок з підстав, передбачених частиною четвертою статті 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1