Справа № 202/5970/25
Провадження № 1-кс/202/4783/2025
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
У Х В А Л А

30 червня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , захисника підозрюваної ОСОБА_4 , володільця майна ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджено з прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_7 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000076 від 19.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 звернулася із погодженим із прокурором клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, яке було вилучено під час проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- грошові кошти номіналом 50 євро в кількості 30 штук, 100 євро в кількості 34 штуки, 200 євро в кількості 1 штуки, 500 євро в кількості 1 штуки, 10 євро в кількості 25 штук, 5 євро в кількості 3 штук, 20 євро в кількості 20 штук, загальна сума грошових коштів 6265 євро;

- грошові кошти номіналом: 1 долар США в кількості 28 штук, 2 долара США в кількості 12 штук, 5 доларів США в кількості 14 штук, 10 доларів США в кількості 25 штук, 20 доларів США в кількості 12 штук, 50 доларів США в кількості 10 штук, 100 доларів США в кількості 114 штук, загальна сума грошових коштів 12512 доларів США;

- монети колекційні у вигляді: монета 10 гривень «Пльонтанізм Іван Марчук» в кількості 1 штуки, срібна пам`ятна монета «Кохання» в кількості 3 штук, срібна пам`ятна монета «Новорічна іграшка» в кількості 2 штук, срібна монета «Цифрова держава» у кількості 2 штук, срібна монета «Орьнек Кримськотатарський орнамент» у кількості 3 штук, срібна монета «Сила кохання» у кількості 2 штук, срібна монета «Ні кулі, ні шаблі» у кількості 3 штук; срібна монета «Батьківське щастя» у кількості 2 штук, монета «Євро 2012» в кількості 5 штук, монета 5 гривень «Розвідка» в кількості 1 штуки;

- різні колекційні монети «Національного банку України» в кількості 211 штук;

- монети номіналом 10 гривень, 38 упаковки в кожній по 25 штук;

- 11 купюр, грошових, різного номіналу в конвертах (Національного банку України);

- мобільний телефон марки «Samsung Galaxy M30S», imei1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 ;

- носій інформації «Lenovo 2Tb», носій інформації «Excel STOR Gstat Wave та 5 флеш носіїв інформації.

В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що СВ ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000076 від 19.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме за фактом вимагання та отримання неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення членом експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи КНП Кам`янської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» за отримання інвалідності.

Під час досудового розслідування установлено, що до цього кримінального правопорушення причетна ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

19.06.2025 року на підставі ухвали слідчого судді був проведений обшук за місцем мешкання ОСОБА_8 за вищевказаною адресою, під час якого вилучено:

- грошові кошти номіналом 50 євро в кількості 30 штук, 100 євро в кількості 34 штуки, 200 євро в кількості 1 штуки, 500 євро в кількості 1 штуки, 10 євро в кількості 25 штук, 5 євро в кількості 3 штук, 20 євро в кількості 20 штук, загальна сума грошових коштів 6265 євро;

- грошові кошти номіналом: 1 долар США в кількості 28 штук, 2 долара США в кількості 12 штук, 5 доларів США в кількості 14 штук, 10 доларів США в кількості 25 штук, 20 доларів США в кількості 12 штук, 50 доларів США в кількості 10 штук, 100 доларів США в кількості 114 штук, загальна сума грошових коштів 12512 доларів США;

- монети колекційні у вигляді: монета 10 гривень «Пльонтанізм Іван Марчук» в кількості 1 штуки, срібна пам`ятна монета «Кохання» в кількості 3 штук, срібна пам`ятна монета «Новорічна іграшка» в кількості 2 штук, срібна монета «Цифрова держава» у кількості 2 штук, срібна монета «Орьнек Кримськотатарський орнамент» у кількості 3 штук, срібна монета «Сила кохання» у кількості 2 штук, срібна монета «Ні кулі, ні шаблі» у кількості 3 штук; срібна монета «Батьківське щастя» у кількості 2 штук, монета «Євро 2012» в кількості 5 штук, монета 5 гривень «Розвідка» в кількості 1 штуки;

- різні колекційні монети «Національного банку України» в кількості 211 штук;

- монети номіналом 10 гривень, 38 упаковки в кожній по 25 штук;

- 11 купюр, грошових, різного номіналу в конвертах (Національного банку України);

- мобільний телефон марки «Samsung Galaxy M30S», imei1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 ;

- носій інформації «Lenovo 2Tb», носій інформації «Excel STOR Gstat Wave та 5 флеш носіїв інформації.

Постановою слідчого від 20.06.2025 року вилучені речі були визнані речовими доказами.

Слідчий також зазначає, що санкцією ч. 3 ст. 368 КК України передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Отже, з метою забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна, слідчий просить накласти арешт на вилучене під час обшуку майно.

Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав.

Власник майна ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що вилучене майно є його власністю, а не ОСОБА_8 . Крім того, грошові кошти були отримані в борг.

Захисник ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні також заперечував проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість.

Звертав увагу, що обшук проводився не в квартирі, а фактично майно було вилучено у ОСОБА_5 під час його особистого обшуку на сходовому майданчику біля входу в тамбур, та є його приватною власністю. Вважає, що накладення арешту на таке майно не відповідає законній меті та є непропорційним. Тому просив у задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Слідчим суддею установлено, що СВ ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000076 від 19.05.2025.

У цьому кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді від 16 червня 2025 року був наданий дозвіл на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , з метою виявлення та вилучення грошових коштів, які є предметом неправомірної вигоди; направлень на лікування, епікризів, журналів, розпорядження, наказів, проєктів та інші документів, пов`язаних із лікуванням ОСОБА_9 , підготовкою документів ОСОБА_9 для направлення на розгляд експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, чорнових записів, інших відомостей, які містяться в тому числі в мобільних телефонах, та мають значення для досудового розслідування.

На підставі цієї ухвали 19 червня 2025 року в період з 18 год. 36 хв. по 21 год. 27 хв. був проведений обшук за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого у ОСОБА_5 вилучено чемодан, в якому містилися:

- грошові кошти номіналом 50 євро в кількості 30 штук, 100 євро в кількості 34 штуки, 200 євро в кількості 1 штуки, 500 євро в кількості 1 штуки, 10 євро в кількості 25 штук, 5 євро в кількості 3 штук, 20 євро в кількості 20 штук, загальна сума грошових коштів 6265 євро;

- грошові кошти номіналом: 1 долар США в кількості 28 штук, 2 долара США в кількості 12 штук, 5 доларів США в кількості 14 штук, 10 доларів США в кількості 25 штук, 20 доларів США в кількості 12 штук, 50 доларів США в кількості 10 штук, 100 доларів США в кількості 114 штук, загальна сума грошових коштів 12512 доларів США;

- монети колекційні у вигляді: монета 10 гривень «Пльонтанізм Іван Марчук» в кількості 1 штуки, срібна пам`ятна монета «Кохання» в кількості 3 штук, срібна пам`ятна монета «Новорічна іграшка» в кількості 2 штук, срібна монета «Цифрова держава» у кількості 2 штук, срібна монета «Орьнек Кримськотатарський орнамент» у кількості 3 штук, срібна монета «Сила кохання» у кількості 2 штук, срібна монета «Ні кулі, ні шаблі» у кількості 3 штук; срібна монета «Батьківське щастя» у кількості 2 штук, монета «Євро 2012» в кількості 5 штук, монета 5 гривень «Розвідка» в кількості 1 штуки;

- різні колекційні монети «Національного банку України» в кількості 211 штук;

- монети номіналом 10 гривень, 38 упаковки в кожній по 25 штук;

- 11 купюр, грошових, різного номіналу в конвертах (Національного банку України);

- мобільний телефон марки «Samsung Galaxy M30S», imei1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 ;

- носій інформації «Lenovo 2Tb», носій інформації «Excel STOR Gstat Wave та 5 флеш носіїв інформації.

Постановою слідчого від 20.06.2025 року вилучені речі визнані речовими доказами.

При цьому 20 червня 2025 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Заявляючи клопотання про накладення арешту на вилучені під час обшуку грошові кошти, колекційні монети, мобільний телефон та носії інформації, слідчий посилається на необхідність забезпечення збереження речових доказів та можливої конфіскації майна як виду покарання.

При розгляді клопотання слідчого слідчий суддя виходить із того, що відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з частиною другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зокрема, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК України).

Так, за приписами статті 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з частиною 5 статті 170 КПК України 5. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Статтею 173 КПК визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини має існувати розумна пропорційність між заходами і метою, заради якої їх застосовано (рішення у справі «Літґоу та інші проти Сполученого Королівства»).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Смирнов проти Росії» від 07.06.2007 року зазначив, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, між суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна причина.

В своїх рішеннях ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним.

В силу частини 3 статті 132 КПК України не допускається застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Слідчий суддя звертає увагу, що ухвалою слідчого судді від 16 червня 2025 року дозвіл на вилучення майна, яке може бути предметом конфіскації, не надавався.

За змістом статті 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу , тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

При цьому згідно зі ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено. Тобто законом не передбачено тимчасово вилучати під час обшуку майно з метою його подальшої конфіскації, якщо дозвіл на це слідчим суддею не надавався.

Слідчий суддя враховує, що матеріали клопотання слідчого не містять достатніх даних та доказів, що грошові кошти, монети, мобільний телефон та носії інформації, вилучені під час обшуку, мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, або були об`єктом кримінально-протиправних дій чи здобуті злочинним шляхом.

Слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_5 про підозру у вчиненні злочину не повідомлялося.

Згідно з копією свідоцтва про шлюб шлюб між ОСОБА_8 і ОСОБА_5 був зареєстрований 03 листопада 2023 року.

Слідчим не доведено, що вилучені грошові кошти та колекційні монети є власністю ОСОБА_8 та можуть підлягати конфіскації.

Заперечуючи проти арешту майна, ОСОБА_5 надав копію розписки від 26.12.2024 про отримання в позику грошових коштів.

Також ОСОБА_5 було надано копію чеку про придбання 16.01.2020 року мобільного телефону.

Отже, слідчий суддя вважає, що слідчим не обґрунтована пропорційність між таким заходом забезпечення кримінального провадження як арешт грошових коштів, монет, мобільного телефону та носіїв інформації, що були вилучені у ОСОБА_5 , та потребами досудового розслідування, підстави для накладення арешту на це майно не доведені, оскільки відсутні дані вважати, що ці речі мстять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування, або підлягати конфіскації.

На переконання слідчого судді, в даному випадку накладення арешту на майно, вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , не відповідає завданням кримінального провадження, засадам розумності та співмірності обмеження права власності.

За таких обставин у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна необхідно відмовити.

Керуючись ст. 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, яке було вилучено 19.06.2025 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_10