Справа № 307/1844/25
Провадження №1-кс/307/342/25
ТЯЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Закарпатської області
У Х В А Л А

03 червня 2025 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання прокурора Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

прокурор Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Тячівського РВП ГУНП України в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 від 14 травня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

Вказує на те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на посаді завідувача травматологічного відділення КНП "Тячівської районна лікарня" Тячівської міської ради, будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими повноваженнями, діючи умисно, з метою особистого збагачення та з корисливих мотивів вимагав та одержав неправомірну вигоду за наступних обставин.

Так, 22 травня 2025 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 звернувся до завідувача травматологічного відділення КНП "Тячівська РЛ" ОСОБА_4 з направленням із ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження дообстеження, щодо придатності його до служби в Збройних силах України.

В ході розмови, ОСОБА_4 , будучи службовою особою, діючи умисно та з корисливих мотивів, 22 травня 2025 року, близько 16 год. 30 хв., перебуваючи в м. Тячів, по вул. Нересенська, 48, Закарпатської області, у приміщенні травматологічного відділення КНП "Тячівська РЛ" Тячівської міської ради, під час розмови з ОСОБА_7 , переслідуючи мету незаконного збагачення, висловив останньому вимогу про необхідність надання йому неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в сумі 1 000 доларів США, за виготовлення медичної документації, яка б дала змогу в подальшому оформити ОСОБА_7 відстрочку від мобілізації, та наголосив, що без надання неправомірної вигоди таке рішення отримати не можливо.

На вказану вимогу ОСОБА_7 погодився, при цьому, розуміючи протиправність дій ОСОБА_4 , та, тоді ж, передав останньому неправомірну вигоду в сумі 500 доларів США, домовившись, що решту 500 доларів США надасть наступного дня.

23 травня 2025 року, близько 09 год. 30 хв., ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні наміри, знаходячись в приміщені службового кабінету травматологічного відділення КНП "Тячівська РЛ" за адресою: м. Тячів, вул. Нересенська, 48, Тячівського району Закарпатської області, отримав від ОСОБА_7 другу частину раніше обумовленої неправомірної вигоди в розмірі 500 доларів США, за виготовлення медичної документації, яка б дала змогу в подальшому оформити ОСОБА_7 відстрочку від мобілізації та в ході розмови надавав поради ОСОБА_7 щодо імітування ним певних проблем зі здоров`ям при огляді іншими лікарями КНП "Тячівська РЛ".

23 травня 2025 року, одразу після отримання неправомірної вигоди, ОСОБА_4 був викритий та затриманий працівниками УСБУ в Закарпатській області, в приміщенні травматологічного відділення КНП "Тячівська РЛ", за адресою: м. Тячів, вул. Нересенська, 48, Тячівського району Закарпатської області.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, тобто у одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди.

23 травня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочині повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами та матеріалами.

Зазначає, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.368 КК України, згідно ч.5 ст.12 КК України та примітки до ст.45 КК України, відноситься до категорії тяжких корупційних кримінальних правопорушень, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років, з конфіскацією майна, без можливості звільнення від кримінальної відповідальності або звільнення від відбування покарання.

Вказує на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що у власності ОСОБА_4 перебуває транспортний засіб - легковий автомобіль марки "ВАЗ 217030", 2008 року випуску (реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ).

Також, встановлено, що ОСОБА_4 , відповідно до положень п.п. "ґ" п.2 ст.3 Закону України "Про запобігання корупції" є особою прирівняною до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та суб`єктом на якого поширюється дія цього Закону, у тому числі вимоги щодо фінансового контролю, а саме подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

При подачі 28 березня 2025 року щорічної декларації за минулий 2024 рік ОСОБА_4 вказав про наявність особисто у нього грошових коштів у іноземній валюті у сумі 30 000 Євро (https://public.nazk.gov.ua/documents/03db8d37-556b-47b2-acad-23228bf52f01).

Крім цього, також у декларації ним вказано про наявність у його дружини ОСОБА_6 , як члена його сім`ї, двох транспортних засобів: легковий автомобіль марки "FORD KUGA", 2021 року випуску (реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 ) та марки "CHEVROLET BOLT EV", 2017 року випуску (реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 ), а також житловий будинок та земельна ділянка загальною площею 1 378 кв.м. в АДРЕСА_1 , а також грошових коштів у сумі 25 000 доларів США.

Згідно актового запису про шлюб № 31 від 13 вересня 2014 року у виконавчому комітеті Ільницької сільської ради Іршавського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка після укладення шлюбу взяла прізвище ОСОБА_9 , про що видано свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , та реєстратором відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іршавського районного управління юстиції в Закарпатській області внесено відомості про реєстрацію шлюбу до Державного реєстру актів цивільного стану громадян 01 жовтня 2014 року за № 4.

Також зазначає, що підозрюваний ОСОБА_4 разом із дружиною постійно проживають у житловому будинку та користуються земельною ділянкою по АДРЕСА_2 , які оформлені на його матір ОСОБА_10 , яка проживає в АДРЕСА_3 .

З метою спеціальної конфіскації та конфіскації майна як виду покарання просить накласти арешт із забороною відчуження чи розпорядження будь-яким чином на майно, а саме:

- грошові кошти належні підозрюваному ОСОБА_4 як суб`єкту декларування у сумі 30 000 Євро, про що зазначено у розділі 12 щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік;

- грошові кошти належні члену сім`ї суб`єкта декларування ОСОБА_4 його дружині ОСОБА_6 у сумі 25 000 доларів США, зазначені у розділі 12 щорічної декларації ОСОБА_4 , як особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік;

- транспортний засіб - легковий автомобіль марки "ВАЗ 217030", 2008 року випуску (реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ), належний ОСОБА_4 ;

- транспортні засоби, належні члену сім`ї ОСОБА_4 його дружині ОСОБА_6 , а саме на легкові автомобілі марки "FORD KUGA", 2021 року випуску (реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 ) та марки "CHEVROLET BOLT EV", 2017 року випуску (реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 ), наявні у розділі 6 щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік;

- нерухоме майно, належне члену сім`ї ОСОБА_4 його дружині ОСОБА_6 , а саме житловий будинок та земельну ділянку загальною площею 1378 кв.м., що розташовані в АДРЕСА_1 , наявні у розділі 3 щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік;

- нерухоме майно по місцю фактичного проживання ОСОБА_4 та його дружини ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме будинок та земельна ділянка, належні на праві власності ОСОБА_10 , яка проживає в АДРЕСА_3 .

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання.

Власник майна ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечила.

Власник майна ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Вивчивши матеріали клопотання та вислухавши учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Тячівського РВП ГУНП України в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 від 14 травня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

23 травня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Із актового запису про шлюб № 31 від 13 вересня 2014 року відомо, що ОСОБА_4 13 вересня 2014 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_11 .

Згідно щорічної декларації ОСОБА_4 , як особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (охоплює попередній рік) за 2024 рік, станом на 31 грудня 2024 року, ОСОБА_4 проживає в м. Тячів (розділ 2.1). Членом його сім`ї є, в тому числі, дружина ОСОБА_6 , яка зареєстрована в с. Ільниця Хустського району (розділ 2.2.). ОСОБА_6 14 вересня 2018 року набула право власності на житловий будинок, загальною площею 150 м.кв., який розташований в с. Ільниця Хустського району, та 09 лютого 2018 року набула право власності на земельну ділянку, площею 1 378 м.кв., яка розташована в с. Ільниця Хустського району (розділ 3). ОСОБА_6 16 березня 2021 року набула право власності на автомобіль "CHEVROLET BOLT EV", 2017 року випуску, а 03 травня 2022 року набула право власності на автомобіль "FORD KUGA", 2021 року випуску (розділ 6). ОСОБА_4 має готівкові кошти в сумі 30 000 Євро, а ОСОБА_6 має готівкові кошти в сумі 25 000 доларів США (розділ 12).

Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 428526036 відомо, що ОСОБА_10 , на підставі договору купівлі-продажу від 06 лютого 2019 року, є власником житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_2 , та на підставі договору купівлі-продажу від 25 грудня 2019 року, є власником земельної ділянки з кадастровим номером :07:005:0101, яка розташована в АДРЕСА_2 .

Згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 06 лютого 2019 року, ОСОБА_10 придбала житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_2 .

Із нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 25 грудня 2019 року відомо, що ОСОБА_10 придбала земельну ділянку з кадастровим номером :07:005:0101, яка розташована в АДРЕСА_2 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 428529017, ОСОБА_6 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, є власником житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 .

Із інформації з територіального сервісного центру МВС № 2143 від 30 травня 2025 року, за ОСОБА_6 зареєстровано легкові автомобілі: "FORD KUGA", 2021 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , на підставі договору купівлі-продажу, укладеного в ТСЦ за № 2143/2022/3158293, вказана загальна вартість ТЗ 400 000 грн., та "CHEVROLET BOLT EV", 2017 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , на підставі договору купівлі № 21/02/014263, укладеному в СГ ПП "Автовир", вказана загальна вартість ТЗ 12 000 грн. За ОСОБА_4 зареєстровано легковий автомобіль ВАЗ 217030, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , дата реєстрації 16 квітня 2008 року, на підставі вантажно-митної декларації № 100000011/8/493967 від 28 березня 2008 року та довідки-рахунку ЦБР № 077200 від 10 квітня 2008 року.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , ОСОБА_6 є власником автомобіля "FORD KUGA", 2021 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 відомо, що ОСОБА_6 є власником автомобіля "CHEVROLET BOLT EV", 2017 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 .

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Із змісту клопотання відомо, що прокурор просить накласти арешт на майно з метою спеціальної конфіскації та конфіскації майна як виду покарання.

Згідно частин 4, 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч.1 ст.96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 1591, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 2091, 210, частинами першою і другою статей 212, 2121, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 96-2 КПК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Згідно ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що передбачено ч.2 ст.173 КПК України.

Статтями 2, 7 КПК України, визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Вказані норми кореспондуються з положеннями Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, згідно ст. 1 якого, - кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч.1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Матеріалами клопотання доведено, що зазначене кримінальне правопорушення було вчинено, правову підставу для накладення арешту на частину майна та можливість застосування до даного майна спеціальної конфіскації чи конфіскації майна як виду покарання.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню в частині накладення арешту на автомобіль ВАЗ 217030, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , та автомобілі "FORD KUGA", 2021 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , та "CHEVROLET BOLT EV", 2017 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , власником яких є ОСОБА_6 , оскільки останні були набуті подружжям ОСОБА_4 та ОСОБА_6 за час шлюбу.

В частині клопотання про накладення арешту на грошові кошти належні підозрюваному ОСОБА_4 як суб`єкту декларування у сумі 30 000 Євро, про що зазначено у розділі 12 щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік, та грошові кошти належні члену сім`ї суб`єкта декларування ОСОБА_4 його дружині ОСОБА_6 у сумі 25 000 доларів США, зазначені у розділі 12 щорічної декларації ОСОБА_4 , як особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік, слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно щорічної декларації ОСОБА_4 , як особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (охоплює попередній рік) за 2024 рік, станом на 31 грудня 2024 року, ОСОБА_4 мав готівкові кошти в сумі 30 000 Євро, а ОСОБА_6 мала готівкові кошти в сумі 25 000 доларів США (розділ 12).

Однак, прокурором не подано жодних доказів того, чи дані грошові кошти взагалі наявні у ОСОБА_4 та його дружини станом на день розгляду даного клопотання, їх місцезнаходження. Тобто, прокурор просить накласти арешт на грошові кошти, які ніким не вилучені, не знайдені, і місце перебування яких (за їх наявності) не відоме.

Крім цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснили, що дані грошові кошти були повністю потрачені ними у 2025 році.

Посилання прокурора на ч.10 ст.170 КПК України, а саме на те, що задекларовані грошові кошти є віртуальними активами ОСОБА_4 , не заслуговують на увагу, оскільки згідно ч.1 ст.179-1 ЦК України, цифровою річчю є благо, що створюється та існує виключно у цифровому середовищі та має майнову цінність. Цифровою річчю є віртуальні активи, цифровий контент та інші блага, щодо яких застосовуються положення частини першої цієї статті.

Також, слід відмовити в частині клопотання про накладення арешту на нерухоме майно, належне члену сім`ї ОСОБА_4 його дружині ОСОБА_6 , а саме житловий будинок та земельну ділянку загальною площею 1378 кв.м., що розташовані в АДРЕСА_1 , наявні у розділі 3 щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік, та нерухоме майно по місцю фактичного проживання ОСОБА_4 та його дружини ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме будинок та земельну ділянку, належні на праві власності ОСОБА_10 , виходячи з наступного.

ОСОБА_6 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, є власником житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , а ОСОБА_10 , на підставі договору купівлі-продажу від 06 лютого 2019 року, є власником житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_2 , та на підставі договору купівлі-продажу від 25 грудня 2019 року, є власником земельної ділянки з кадастровим номером :07:005:0101, яка розташована в АДРЕСА_2 .

Відповідно до п.2 ч.1 ст.57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

Прокурором, не подано доказів, що треті особи власники майна ОСОБА_6 та ОСОБА_10 набули його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знали або повинні були знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Тобто, житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , є особистою приватною власністю ОСОБА_6 .

Те, що ОСОБА_4 разом з сім`єю проживає в будинку, що належить його мамі ОСОБА_10 (прокурором жодних доказів, що ОСОБА_10 є мамою ОСОБА_4 , суду не подано), відповідно до ч.4 та ч.5 ст.170 КПК України, не може бути підставою для накладення на нього арешту.

Керуючись ст.ст. 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно з метою забезпечення спеціальної конфіскації та конфіскації майна як виду покарання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, а саме: автомобіль ВАЗ 217030, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , автомобіль "FORD KUGA", 2021 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , та автомобіль "CHEVROLET BOLT EV", 2017 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , власником яких є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом заборони відчуження та розпорядження вказаним майном.

В іншій частині клопотання відмовити.

Копію ухвали направити слідчому, прокурору та власникам майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1