Справа № 496/5189/25
Провадження № 1-кс/496/1433/25
У Х В А Л А

14 серпня 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Біляївка клопотання уповноваженої особи на здійснення дізнання СД Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000117 від 05.06.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Уповноважена особа на здійснення дізнання звернулася до суду з вказаним вище клопотанням. При цьому посилається на те, що 04.06.2025 до СПД ОРУП №2 ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 06.05.2025 під час суперечки із сусідом в с. Нова Долина, останній наніс заявнику тілесні ушкодження. До СМЕ звертатись буде.

Даний факт зареєстрований в ЄО Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області № 1745 від 06.05.2025.

На підставі даних судово-медичної експертизи №64 від 17.06.2025 року, у гр. ОСОБА_5 мали місце наступні тілесні ушкодження: забійна рана лобної-тім`яної ділянки справа; два садна в проекції правого колінного суглоба; синець правої кисті; синець правого плеча. Ці тілесні ушкодження утворилися від ударної дії тупого(-их) предмета(-ів), конструктивні особливості контактуючої поверхні якого (-их) в ушкодженнях не відобразилися. Спричинення наступних тілесних ушкоджень: забійної рани лобно-тім?яної ділянки справа, синця правої кисті та синця правого плеча, при падінні з положення стоячи, або близько до такого малоймовірне.

Відповідно до протоколу допиту потерпілого гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомив наступне, що гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тримаючи в правій руці металеву монтажку, темного кольору наніс один удар в область лобно-тім`яної ділянки.

11.08.2025 року, надійшла заява від гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якій він добровільно видає металеву монтажку, якою він ймовірно спричинив тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_5 в наслідок конфлікту, який стався 06.05.2025 року.

На підставі вище викладеного, в період часу з 16 години 00 хвилини по 16 годину 20 хвилин 11.08.2025 уповноважена особа на здійснення дізнання СД ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 проведено огляд місця події за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Нова Долина, вул. Лиманська біля будинку 100, в ході якого виявлено та вилучено металеву монтажку темного кольору, яку гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 добровільно видав, яке в ході огляду предмету, було запаковано до спеціального сейф-пакету RIC 2000241.

В рамках вказаного кримінального провадження уповноваженою особою на здійснення дізнання СД Одеського РУП №2 ОСОБА_3 винесено постанову про визнання речовим доказом вилучений в ході огляду місця події предмет.

В судове засідання уповноважена особа на здійснення дізнання та прокурор не прибули, просили розгляд клопотання проводити за їх відсутності, про що зазначено в клопотанні.

Також судом був здійснений виклик до судового засідання власника майна ОСОБА_6 , проте до суду не з`явився, причини його неявки суду невідомі. Заяв від нього не надходило.

Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється, згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження (ст. 131 КПК України).

Чинний КПК України допускає застосування заходів забезпечення кримінального провадження із значними обмеженнями. Не допускається застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ст. 132 КПК).

Згідно з ч.1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК. Доказування полягає у збиранні, перевірці, оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (ч.2 ст. 91 КПК України). Згідно зі ст. 92 КПК України обов`язок доказування за загальним правилом покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ч.2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК.

Згідно з ч.1 ст.237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей відносно обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор, проводять огляду місцевості, приміщення, речей і документів.

Відповідно до ч.5 ст.237 КПК України при проведенні огляду дозволяється лише вилучення речей і документів, що мають значення для кримінального провадження і речей, вилучених з обігу.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у цього Кодексу.

Так, ч. 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Дослідивши клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя вважає, що воно відповідає вимогам ст. 170 КПК України, доказове значення вилучених предметів знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, тому клопотання підлягає задоволенню.

Крім того, враховуючи ту обставину, що вилучене майно має бути досліджено експертом, для запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, передачі, відчуження, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати заборону відчуження, користування та розпорядження.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання уповноваженої особи на здійснення дізнання СД Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000117 від 05.06.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною користування, розпорядження та відчуження майна на металеву монтажку темного кольору, яку вилучено в ході огляд місця події за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Нова Долина, вул. Лиманська біля будинку 100.

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1