ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11/803/5/25 Справа № 202/1843/15-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 січня 2025 року, якою було відмовлено у відновленні строку касаційного оскарження вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2019 року та ухвали Дніпровського апеляційного суду від 02 лютого 2024 року, -

В С Т А Н О В И В :

Оскарженим вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська суду від 21 грудня 2019 року зокрема ОСОБА_8 був засуджений за ч. 1 ст. 255; п.п. 1, 6, 9, 11, 13 ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 190 КК України (1960 року) до покарання у виді довічного позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, яке є у його власності. Розгляд справи здійснювався за правилами КПК України в редакції 1960 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 02 лютого 2024 року вказаний вирок в частині засудження засудження ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 за скоєння злочину щодо ОСОБА_11 та не встановленої особи на ім`я ОСОБА_12 змінено в частині року скоєння цього злочину, - з 2009 на 2010 рік, в іншій частині, що стосується ОСОБА_8 , вирок залишено без змін.

30 жовтня 2024 року ОСОБА_8 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на вказану ухвалу апеляційного суду.

Постановою Верховного Суду від 18 листопада 2024 року зазначену касаційну скаргу було визнано такою, що не підлягає розгляду, у зв`язку із поданням її за межами строку касаційного оскарження та відсутністю рішення суду, що розглянув справу, про відновлення цього строку.

10 січня 2025 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська було винесено оскаржувану ухвалу, якою відмовлено засудженому ОСОБА_8 у відновленні процесуального строку касаційного оскарження вироку Індустріального районного суду м. Дніпра від 10 січня 2021 року та ухвали Дніпровського апеляційного суду від 02 лютого 2024 року.

Підставою для прийняття такого рішення стало те, що, як було встановлено судом першої інстанції, засуджений мав можливість своєчасно скласти касаційну скаргу на вказане судове рішення, оскільки був достеменно обізнаний про його існування. Підстав, які об`єктивно не залежали від його волі та перешкодили своєчасно скласти касаційну скаргу, встановлено не було.

На вказану ухвалу 07 квітня 2025 року засудженим ОСОБА_8 була подана апеляційна скарга, в якій останній просить її скасувати та задовольнити клопотання про поновлення строку касаційного оскарження. Свої вимоги мотивує тим, що копію ухвали суду апеляційної інстанції він отримав 05 березня 2024 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою, після чого 31 травня 2024 року він відправив через адміністрацію ВУВП- 11 касаційну скаргу на вищевказані рішення, однак з невідомих причин вона була втрачена «Укрпоштою», що потягло необхідність повторного подання ним касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача; засудженого та захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні з викладених в ній підстав; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши надані матеріали та апеляційні доводи, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 386 КПК України (1960 року) касаційні скарги на судові рішення, зазначені у частині другій статті 383 цього Кодексу, можуть бути подані протягом трьох місяців з моменту проголошення вироку чи оголошення ухвали або постанови, які оскаржуються, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку чи постанови.

За приписами ч. 4 ст. 386 КПК України (1960 року) строк на касаційне оскарження може бути відновлений у випадках і в порядку, передбачених ст. 353 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 353 КПК України (1960 року) у разі пропуску строку на оскарження судового рішення з поважних причин особи, які мають право на подання скарги, можуть заявити клопотання перед судом, який постановив вирок чи виніс ухвалу, про відновлення пропущеного строку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції було постановлено 02 лютого 2024 року. Її повний текст засуджений отримав 05 березня 2024 року (а.с. 16), і з цього моменту за правилами ч. 1 ст. 386 КПК України (1960 року) для нього почав свій перебіг строк касаційного оскарження.

Згідно із талоном-підтвердженням касаційна скарга була подана ОСОБА_8 через адміністрацію установи відбування покарання 30 травня 2025 року, у межах відповідного строку (а.с. 5), та її подальша доля від нього не залежала.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд, що включає в себе, у тому числі, право на доступ до правосуддя, право на захист особисто чи за участю захисника.

Із встановлених обставин вбачається, що ОСОБА_8 своєчасно виявив юридичну зацікавленість у касаційному оскарженні судового рішення, яке стосується його прав та інтересів, та вжив для цього належні заходи, натомість касаційне оскарження не відбулося з причин, що вочевидь від нього не залежать, що не може бути підставою для обмеження цього засудженого у доступі до правосуддя та праві касаційного оскарження.

Приймаючи до уваги вищевикладене, колегія суддів вважає оскаржуване рішення суду першої інстанції передчасним.

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 366 КПК України (1960 року) за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення, зазначене у ч. 2 ст. 347 КПК України (1960 року), апеляційний суд може постановити свою ухвалу, скасовуючи повністю чи частково ухвалу чи постанову суду першої інстанції.

З метою забезпечення права ОСОБА_13 на доступ до правосуддя, а також права на касаційне оскарження судового рішення, що стосується його права та інтересів, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати та постановити свою ухвалу, якою клопотання засудженого ОСОБА_8 про поновлення строку касаційного оскарження вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2019 року та ухвали Дніпровського апеляційного суду від 02 лютого 2024 року задовольнити, вказаний строк - відновити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 353, 386 КПК України (1960 року), п. 11, 15 Розділу XI «Перехідні положення» КПК України 2012 року, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 , задовольнити.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 січня 2025 року, якою було відмовлено у відновленні строку касаційного оскарження вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2019 року та ухвали Дніпровського апеляційного суду від 02 лютого 2024 року, скасувати.

Постановити свою ухвалу, якою відновити ОСОБА_8 строк касаційного оскарження вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2019 року та ухвали Дніпровського апеляційного суду від 02 лютого 2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4