ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/807/395/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула 04 червня 2025 року у місті Запоріжжі в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Сковородіно, російської федерації, громадянина України, має професійно-технічну освіту, пенсіонер, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_6 та прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 звернулися до суду апеляційної інстанції з апеляційними скаргами на вирок Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 26 вересня 2024 року, яким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком суду законної сили ОСОБА_6 ухвалено не обирати.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта по кримінальному провадженню № 0001594 для проведення: судової інженерно-транспортної експертизи за експертною діяльністю «Дослідження технічного стану транспортних засобів» від 27 жовтня 2023 року 2 868,00 грн, судової інженерно-транспортної експертизи за експертною діяльністю «Дослідження технічного стану транспортних засобів» від 19 жовтня 2023 року 2 868,00 грн, судової інженерно-транспортної експертизи за експертною діяльністю «Транспортно-трасологічні дослідження» від 18 жовтня 2023 року 4 302,00 грн, судової інженерно-транспортної експертизи за експертною діяльністю «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод» від 22 вересня 2023 року 2 868,00 грн, загальна сума яких складає 12 906 (дванадцять тисяч дев`ятсот шість) грн 00 коп., стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 14 серпня 2023 року на майно ОСОБА_8 , а саме: на автомобіль «ВАЗ- 111830», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 скасовано.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 14 серпня 2023 року на майно ОСОБА_11 , а саме: на автомобіль «ВАЗ-2106», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 скасовано.

Вирішена доля речових доказів.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить оскаржуваний вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження щодо нього.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що згідно з отриманою на запит сторони захисту інформацією, встановлено, що вулиця Космічна по відношенню до вулиці Реконструктивної, відповідно до схеми організації дорожнього руху, являється головною. Водночас, відповідно до висновків експертизи, результати якої були покладені в основу обвинувачення, якщо вулиця Космічна являється головною - це відповідає Варіанту пригоди 1 експертизи (арк. 18 експертизи). Згідно з даним варіантом ОСОБА_6 повинен діяти відповідно до вимог п.п.12.3, 12.4, 12.9-6 Правил Дорожнього руху.

Так, п.12.3- Правил дорожнього руху України передбачає, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Як вважає обвинувачений, з матеріалів провадження убачається, що він вжив всіх цих вказаних заходів. Експертом у висновках експертизи не вказується, яких саме додаткових заходів він не вжив, що призвело, до порушення п.12.3. Дорожнього руху.

П.12.4. передбачає - у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. Але також в матеріалах справи відсутні будь-які данні, які чітко без припущень, доказували, що обвинувачений рухався зі швидкістю більше 50 км/год. В матеріалах провадження, арк. 40, обвинувачений давав пояснення в якості потерпілого, та вказував, що його швидкість була не більше 60 км/год., але в даному разі це були також суб`єктивні враження водія, тим більше він уточнював пізніше, свої пояснення, що швидкість була не тільки не більше 60 км/год., а була фактично набагато менше. У зв`язку з такими обставинами справи, обвинувачений вважає, що потрібно керуватися виключно тільки точними даними, а не припущеннями. Точні дані швидкості обвинуваченого, в результаті проведених розрахунків отримані експертом, та вказані на арк. 8, пункт 1, експертизи, та були визначені рівними 37,0 - 38,6 км/год., отриманий результат експертом було підтверджено в судовому засіданні під час дачі пояснень.

Відповідно, встановлена експертом швидкість 37,0 - 38,6 км/год. в ніякому разі не є порушенням п.12.4. Правил Дорожнього руху, але судом не взято до уваги цей доказ по справі, хоч він є єдиним технічно встановленим показником швидкості, з якою рухався, обвинувачений.

П.12.9-6. Передбачає, що водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

Натомість, обвинувачений вважає, що виходячи з досліджених доказів в матеріалах провадження, в його діях відсутні порушення вимог, викладених в пункті 12.9 - б, а саме перевищення встановленої швидкості, оскільки швидкість руху 37,0-38,6 км/год. відповідає встановленій швидкості в межах міста.

Також, на думку обвинуваченого, необхідно звернути увагу на ті обставини провадження, що фактично експертом не дано вичерпної відповіді на питання слідчого, чи мав обвинувачений технічну можливість уникнути зіткнення. Відповідь експерта, що обвинувачений мав технічну можливість уникнути зіткнення екстреним гальмуванням з зупинкою автомобіля до місця зіткнення при русі з дозволенною швидкістю у населених пунктах, не є об`єктивною та обґрунтованою, та фактично суперечить даним, які експерт особисто отримав шляхом розрахунків.

По-перше, експертом було встановлено розрахунками, та наведено в експертизі, що швидкість руху автомобіля обвинуваченого дорівнювала 37,0-38,6 км/год., і це відповідає встановленій швидкості в межах міста.

У разі, якщо експерт вважав, що і ця отримана ним в експертизі швидкість не давала можливості уникнути зіткнення, тоді він повинен був мотивовано довести, з якою саме швидкістю, на його думку, повинен був рухатись обвинувачений для уникнення зіткнення. Але таких даних, розрахунків, або міркувань, експертом не наведено, а тому у обвинуваченого є великі сумніви у повноті проведеного експертом дослідження. Тобто, на думку останнього, в матеріалах провадження відсутні об`єктивні докази, що він мав технічну можливість уникнути зіткнення.

Також, судом не взято до уваги докази, якими беззаперечно встановлено, що обвинувачений рухався по головній дорозі, з дозволенною швидкістю, а інший учасник дорожнього руху - з порушенням вимог ПДР виїхав з другорядної дороги, не пропустивши ані тролейбус, ані автомобіль останнього, здійснивши раптовий виїзд на їхню смугу руху та став причиною Дорожньо-транспортної пригоди. Пунктом 1.4. ПДР України встановлено, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати, на те, що й інші учасники виконують ці правила. Відповідно до п.1.5. ПДР України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Тобто, технічно та психологічно неможливо їхати по головній дорозі в місті, в даному випадку вилиці Космічній, повільніше ніж 37 км/год. та постійно чекати, що ніхто, крім тебе, не буде виконувати вимоги правил дорожнього руху.

Суд першої інстанції не бере до уваги ці обставини справи, на які звертав увагу захист при розгляді справи, при наявності таких суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші.

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржуваний вирок суду в частині призначеного покарання скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості; ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити останнього від відбування основного покарання строком на 2 (два) роки, покласти обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом неправильно застосовано положення ст. 75 КК України в частині застосування звільнення від відбування покарання з випробуванням як до основного, так і до додаткового покарання.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1 ст. 75 КК України, звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути застосовано у разі призначення покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі або позбавлення волі на строк не більше 5 років.

При цьому ст.77 КК України визначено, що при звільненні від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання.

Виходячи із наведених положень закону України про кримінальну відповідальність, звільнення від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами є недопустимим.

Разом з тим, суд неправильно застосував положення ст.ст. 75, 77 КК України та звільнив ОСОБА_6 , як від основного покарання, так і від додаткового покарання.

Зазначене потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Прокурор вважає, що призначення та реальне відбуття покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом є необхіднім, враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_6 кримінального правопорушення, його наслідки у вигляді тяжкості тілесних ушкоджень, ставлення обвинуваченого до скоєного діяння.

Згідно з вироком суду, судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.

05 серпня 2023 року, приблизно о 10 год. 25 хв., водій ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснював рух по проїзній частині вул. Космічної зі сторони вул. Оранжерейної в м.Запоріжжі, наближаючись до перехрестя з вул. Реконструктивною в м. Запоріжжі.

В цей же час водій ОСОБА_8 , керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 111830», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух по проїзній частині вул. Реконструктивної, виїхав на перехрестя з вул. Космічною в м.Запоріжжі, виконуючи маневр повороту ліворуч.

Під час руху на перехресті вул.Космічної з вул.Реконструктивною в м.Запоріжжі водій ОСОБА_6 , маючи об`єктивну можливість виявити автомобіль під керуванням водія ОСОБА_8 , що виїхав на перехрестя, виконуючи маневр повороту ліворуч та прийняти заходи, спрямовані до зниження швидкості, аж до повної зупинки керованого транспортного засобу або безпечного для інших учасників об`їзду перешкоди вказаних заходів не прийняв.

Натомість ОСОБА_6 застосував небезпечний та невиправданий дорожньою обстановкою маневр відвороту ліворуч, в результаті чого виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення передньою частиною керованого автомобіля з лівою боковою частиною автомобіля «ВАЗ 111830», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_8 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження: «закрита тупа травма шийного відділу хребта у вигляді множинних переломів шийних хребців», які кваліфікуються як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя на час заподіяння.

Своїми діями водій ОСОБА_6 порушив вимоги п.п. 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, зі змінами та доповненнями, відповідно до яких:

- п. 10.1 «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

- п. 12.3 «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

Невиконання водієм ОСОБА_6 вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно з висновком судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод», знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України, порушення правил безпеки дорожнього руху, особою яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого та захисника, які підтримали свою апеляційну скаргу та просили її задовольнити, заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та просив задовольнити скаргу прокурора; потерпілого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинувачено та водночас, підтримав скаргу прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції цих вимог закону дотримався при розгляді цього провадження і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення при викладених у вироку обставинах, правильно встановив фактичні обставини кримінального провадження і правильно кваліфікував дії обвинуваченого за ч.2 ст.286 КК України.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що під час розгляду провадження в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення не визнав та суду пояснив, що 05 серпня 2023 року він керував автомобілем «ВАЗ 2106» по вул.Космічній в м. Запоріжжі, їхав з «Південного ринку» по другій полосі. Поряд, у першій полосі, рухався тролейбус. На перехресті з вул. Реконструктивною він побачив автомобіль «ВАЗ 111830», який зупинився перед перехрестям, можливо водій цього автомобіля його не бачив через тролейбус. Швидкість руху його автомобіля складала 40 км/год. Автомобіль під керуванням ОСОБА_8 він побачив лише за 10 метрів до перехрестя, почав застосовувати екстрене гальмування, проте заклинило колеса, його занесло на зустрічну смугу та уникнути зіткнення не вдалось. Вважає, що він рухався по головній дорогі вул. Космічна. Зіткнення сталося на зустрічній смузі, і потім його автомобіль розвернуло. Вважає, що він не порушував Правила дорожнього руху, швидкість його автомобіля була в межах норми, він рухався по головній дорозі. Після пригоди його госпіталізували до лікарні, він переніс операцію на нозі. Він брав участь під час слідчого експерименту, проте через сильні болі не міг виразити свої заперечення слідчому. Протоколи усі підписані ним. Він не пам`ятає, які саме показання він надавав слідчому. Коли зрозумів, що буде обвинуваченим у справі, то найняв собі захисника. Просив його виправдати.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що, незважаючи на не визнання своєї вини ОСОБА_6 , вина останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, при викладених у вироку суду обставинах повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Мотивуючи свій висновок про винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд першої інстанції послався на докази, що зібрані у встановленому законом порядку, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до приписів ст.94 КПК України.

Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 суду пояснив, що 05 серпня 2023 року він керував автомобілем «ВАЗ 111830», номерний знак НОМЕР_1 , було тепло, сонячно, дорожнє покриття було сухе. Він виїздив біля гуртожитку на вул. Космічну у м. Запоріжжі. Перед перехрестям, за один метр зупинився, щоб пересвідчитись в безпеці маневру поворот вліво, справа не було взагалі транспортних засобів, зліва вдалині їхав тролейбус. Відстань тролейбуса була достатня для того, щоб він міг здійснити безпечний поворот вліво. Він майже здійснив поворот коли сталося зіткнення, в нього в`їхав автомобіль «ВАЗ 2106». Внаслідок зіткнення його транспортний засіб був пошкоджений двері, крило з водійської сторони. Він виліз з автомобіля через пасажирське сидіння, був при тямі, проте трохи боліли шия та спина, від госпіталізації відмовився, але після оформлення документів і проходження лікаря нарколога звернувся до лікарні, де в нього виявили проблеми з шийними відділами хребта, лікувався вдома, носив тривалий час корсет. Водія автомобіля «ВАЗ 2106» госпіталізували, в нього щось було з коліном та грудною клітиною. Автомобіль «ВАЗ 2106» був пошкоджений попереду лобове скло, капот, руль. Претензій до обвинуваченого ОСОБА_6 він не має, просив суд його суворо не карати.

Свідок ОСОБА_12 пояснив суду, що він працює водієм тролейбуса. 05 серпня 2023 року був на рейсі, керував тролейбусом, який рухався по вул.Космічній від зупинки Оранжерейна, в напрямку до перехрестя з вул. Реконструктивною в м.Запоріжжі, зі швидкістю приблизно 30-35 км/год. Автомобіль «ВАЗ Калина», сірого кольору, виїхав з вул. Реконструктивної, зупинився, а потім різко розпочав рух. Він застосував екстрене гальмування та зупинився, побачив у дзеркалі автомобіль Жигулі, який рухався у попутному з ним напрямку, швидкість якого була більша за швидкість тролейбусу, логічна 55-60 км/год. Автомобіль «ВАЗ Калина» здійснив зіткнення з автомобілем Жигулі, автомобіль відкинуло на зустрічну смугу. Тролейбус рухався по головній дорозі, оскільки на зупинці громадського транспорту «Південний ринок» є знак «головна дорога».

Судом оголошено протокол слідчого експерименту, який проведено за участі свідка. Свідок ОСОБА_12 не заперечував, що саме ці дані встановлені під час слідчої дії.

Допитаний в судовому засіданні, за клопотанням сторони захисту експерт ОСОБА_13 підтвердив складений ним висновок та суду пояснив, що ним проведена судова інженерно-транспортна експертиза за експертною спеціальністю «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди» № СЕ-19/108/2314007-ІТ від 22 вересня 2023 року. Надані вихідні дані слідчим для проведення експертизи були якісними та деталізовані, тому не виникало ніяких питань при проведенні експертизи. Також, пояснив, що повністю підтверджує висновки експертизи від 22 вересня 2023 року та уточнив, що в даній дорожній обстановці, з урахуванням пріоритетності нерівнозначних доріг, момент виникнення небезпеки для руху для водія «ВАЗ-2106» виник саме з часу відновлення руху автомобіля «ВАЗ-111830», тому водію «ВАЗ-2106» необхідно було негайно зменшувати швидкість руху або зупинитися. Розрахована швидкість у експертизі у 37-38,6 км/год. з урахуванням гальмівного шляху це мінімально спроможна швидкість до моменту гальмування, тобто так перевіряється на технічну спроможність задана швидкість слідчим у вихідних даних. Тобто, щоб зрозуміти чи є технічно спроможні вихідні дані, здійснено такий розрахунок, але встановлена швидкість 37-38,6 км/год. не є дійсною швидкістю автомобілю «ВАЗ-2106», а мінімально можлива.

Суд першої інстанції також дослідив такі документи:

- протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 05 серпня 2023 року, складений за участю понятих, зі схемою місця дорожньо-транспортної пригоди та доданої до протоколу ілюстративної фототаблиці, відповідно до яких встановлено, що місце дорожньо-транспортної пригоди знаходиться на нерегульованому перехресті вул. Космічної та вул. Реконструктивної в м.Запоріжжі. В місці пригоди проїзна частина вул. Космічної має загальну ширину 11,8 м, потоки зустрічних смуг розділені лінією дорожньої розмітки 1.3 Правил дорожнього руху України, загальною шириною 0,4 м. Загальна ширина смуг руху по вул. Космічної в напрямку руху вул. Реконструктивної 5,98 м, у зустрічному напрямку 5,9 м. В місці дорожньо-транспортної пригоди будь-які дорожні знаки, у тому числі пріоритету відсутні. Місце зіткнення автомобіля «ВАЗ-2106», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з автомобілем «ВАЗ-111830», реєстраційний номер НОМЕР_1 , розташоване на проїжджій частині вул. Космічної на відстані 5,7 м від лівого краю проїзної частини по ходу руху в напрямку вул. Радіо (напрямок руху автомобілю «ВАЗ-2106») та на відстані 0,0 м до ближньої межі перехрестя з вул.Реконструктивною по ходу руху у тому ж напрямку. На ділянці пригоди зафіксовано слід бічного юзу переднього правого колеса автомобіля «ВАЗ-111830». Зафіксовано також наявність сліду гальмування переднього лівого колеса автомобіля «ВАЗ-2106», довжиною 6,0 м до місця злому даного сліду та довжиною 0,4 м після злому. Початок сліду гальмування переднього лівого колеса автомобіля «ВАЗ-2106» розташоване на відстані 5,5 м до місця зіткнення та на відстані 5,4 м від лівого краю проїзної частини вул. Космічної по ходу руху в напрямку вул. Радіо (напрямок руху автомобіля «ВАЗ-2106»);

- постанову про визнання речових доказів від 05 серпня 2023 року, відповідно до якої речовим доказом було визнано автомобіль «ВАЗ-111830», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який залишено на відповідальному зберіганні на території майданчика тимчасового тримання ГУНП в Запорізькій області;

- постанову про визнання речових доказів від 05 серпня 2023 року, відповідно до якої речовим доказом було визнано автомобіль «ВАЗ-2106», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який залишено на відповідальному зберіганні на території майданчика тимчасового тримання ГУНП в Запорізькій області;

- протокол додаткового огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 15 серпня 2023 року, складений за участю понятих, та у присутності потерпілого ОСОБА_8 , зі схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до яких встановлено, що видимість у будь-якому напрямку складає 150 м, траєкторія руху автомобілю «ВАЗ-111830» була дугоподібна, загальною довжиною 10,2 м (2,7 м з яких відстань від передньої лівої габаритної частини автомобіля до правого краю проїзної частини вул. Космічної (за напрямком руху з боку вул. Оранжерейної в бік перехрестя з вул. Реконструктивною). Встановлено, що час, за який автомобіль «ВАЗ-111830» подолав зазначену траєкторію склав 3,68 сек. (час з моменту початку руху до моменту перетину автомобілем умовної лінії продовження правого краю проїзної частини вул. Космічної складає 0,3 сек). Тролейбус розташовувався на відстані 68 м від лінії продовження лівого краю проїзної частини вул. Реконструктивної та на відстані 0,5 м від осей правих коліс до правого краю проїзної частини вул. Космічної, швидкість руху якого складала 20 км/год. У такому випадку встановлено, що в момент початку руху з водійського місця автомобіль ОСОБА_8 видно інший автомобіль («ВАЗ-2106»);

- протокол проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_6 від 22 серпня 2023 року, зі схемою до нього, за участю понятих, відповідно до яких встановлено, що місце зіткнення на зустрічній смузі руху по вул. Космічній, дугоподібну траєкторію руху «ВАЗ-111830», довжиною 7,5 метрів, яку автомобіль подолав за середній час 2.15 сек., видимість для обох водії 150 м. Швидкість руху автомобілю «ВАЗ-2106» складала 60 км/год.;

- протокол проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_12 від 23 серпня 2023 року, зі схемою до нього, за участю понятих, згідно з якими встановлено, що у період часу з 15 год. 40 хв. до 16 год. 00 год., свідок ОСОБА_12 , який є водієм тролейбусу, рухався у правому ряді по вул. Космічній з боку вул. Оранжерейної зі швидкістю 40 км/год., наближався до перехрестя з вул. Реконструктивною, в лівій смузі, попутно з ним рухався автомобіль «ВАЗ-2106», зі швидкістю 60 км/год. На перехресті під`їхав автомобіль «ВАЗ Калина», сірого кольору. Зупинився, у подальшому вказаний автомобіль різко відновив свій рух, виконуючи поворот ліворуч. Відбулось зіткнення автомобілів (відповідно до схеми на зустрічній смузі вул. Космічної). Встановлено, що дугоподібна траєкторія руху «ВАЗ Калина» складає 7,9 м, яку він подолав за середній час 2,14 сек. В ході проведення експерименту встановлено місце зіткнення на зустрічній смузі руху по вул. Космічній, дугоподібну траєкторію руху «ВАЗ-111830» довжиною 7,5 м, яку автомобіль подолав за середній час 2,15 сек., видимість для обох водії 150 м. Швидкість руху автомобілю «ВАЗ-2106» складала 60 км/год.;

- висновок експерта № 1434п від 10 серпня 2023 року, відповідно до якого у ОСОБА_8 діагностовано закрита тупа травма шийного відділу хребта у вигляді множинних переломів шийних хребців, яка кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя на час заподіяння;

- висновок експерта № СЕ-19/108-23/12429-ІТ від 18 жовтня 2023 року, відповідно до якого на момент проведення дослідження робоча гальмівна система знаходиться у працездатному стані, рульове керування та ходова частина автомобіля «ВАЗ-2106», реєстраційний номер НОМЕР_2 , знаходяться у непрацездатному стані;

- висновок експерта № СЕ-19/108-22/12429-ІТ від 18 жовтня 2023 року, згідно з яким місце зіткнення автомобілів «ВАЗ-111830», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та «ВАЗ-21061», реєстраційний номер НОМЕР_3 , повинне знаходитись на смузі руху транспортних засобів в напрямку від вул. Радіо до вул. Ботанічної, в районі початку подряпин, залишених автомобілем «ВАЗ-2106», реєстраційний номер НОМЕР_3 . Зазначене на схемі від 05 серпня 2023 року місце зіткнення транспортних засобів може відповідати дійсності;

- висновок експерта № СЕ-19/108-23/14007-ІТ від 22 вересня 2023 року відповідно до якого у разі вул. Космічна головна, вул. Реконструктивна другорядна, дії водія ОСОБА_6 не відповідають вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з даною пригодою. ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути зіткнення екстреним гальмуванням з зупинкою автомобіля до місця зіткнення. Технічна можливість уникнути зіткнення з боку водія автомобіля «ВАЗ-2106» ОСОБА_6 встановлюється зрівнянням величини відстані (Sa) на якій автомобіль «ВАЗ- 2106» знаходився від місця зіткнення під час виникнення небезпеки для руху з величиною зупиночного шляху (S3) автомобіля в умовах місця пригоди. В умовах даної пригоди значення величини Sa=60,4 м, вона чисельно більше значень величини S3, тому водій автомобіля «ВАЗ-2106» ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути зіткнення екстреним гальмуванням з зупинкою автомобіля до місця зіткнення. З наведених експертом розрахунків вбачається, що при врахуванні відстані віддалення автомобілю «ВАЗ-2106» від місця зіткнення Sa=60,4 м (час руху автомобіля «ВАЗ-111830» 3,67 с за показами водія ОСОБА_8 ) водій ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути зіткнення екстреним гальмуванням з зупинкою автомобілю до місця зіткнення (при русі з фактичною швидкістю 60.0 км/год). При врахуванні відстані віддалення автомобіля «ВАЗ-2106» від місця зіткнення Sa=35,1:34,9 м (час руху автомобіля «ВАЗ-111830» 2,15 с за показаннями потерпілого ОСОБА_6 та 2.14 с за показаннями свідка ОСОБА_12 ) водій ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути зіткнення екстреним гальмуванням з зупинкою автомобіля до місця зіткнення при русі з дозволеною швидкістю у населених пунктах (50,0 км/год).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що докази сторони обвинувачення, вказані вище, у своїй сукупності підтверджують поза розумним сумнівом вчинення ОСОБА_6 вищевказаного правопорушення та, водночас, спростовують версію сторони захисту.

Згідно з дослідженим висновком експерта № СЕ-19/108-23/14007-ІТ від 22 вересня 2023 року, встановлено, що дії водія ОСОБА_6 не відповідають вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з даною пригодою (ДТП). ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути зіткнення екстреним гальмуванням з зупинкою автомобіля до місця зіткнення.

Вказані висновки експерта узгоджуються з показаннями потерпілого ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_12 та з відомостями з протоколів огляду та додаткового огляду місця ДТП.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що за показаннями свідка ОСОБА_12 , швидкість руху автомобіля обвинуваченого - 60 км/год, за показаннями експерта ОСОБА_13 , швидкість руху - 37-38,6 км/год, є мінімально спроможною швидкістю руху автомобіля обвинуваченого до моменту гальмування.

Разом з тим, проаналізувавши вищевказаний висновок експерта, можна дійти висновку про те, що навіть при русі автомобіля обвинуваченого зі швидкістю 60 км/год, останній мав технічну можливість уникнути зіткнення екстреним гальмуванням з зупинкою автомобіля до місця зіткнення.

В свою чергу, показання обвинуваченого ОСОБА_6 в частині місця зіткнення, його швидкості руху, відстані, з якої він побачив автомобіль потерпілого, як вірно зазначив суд у вироку, спростовуються дослідженими доказами, а саме: відомостями з протоколу огляду місця події та схемою до нього, показаннями потерпілого ОСОБА_8 , експерта ОСОБА_14 , висновками судової транспортно-трасологічної експертизи, висновком експерта щодо обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що аналогічні доводи апеляційної скарги обвинуваченого також спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, із вищенаведеного убачається, що ОСОБА_6 порушив правила безпеки дорожнього руху, що стало причиною вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої потерпілому було заподіяно тяжке тілесне ушкодження.

Отже, суд повно, всебічно і об`єктивно дослідив всі обставини провадження, надав правильну оцінку всім наданим сторонами доказам.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції фактичним обставинам провадження відповідають та ґрунтуються на досліджених судом безпосередньо доказах, які є належними, допустимими та достатніми для прийняття відповідного рішення.

Доводи обвинуваченого про те, що він вжив усіх можливих заходів з метою уникнення зіткнення з іншим автомобілем, проте такого зіткнення неможливо було уникнути через те, що потерпілий здійснив раптовий виїзд на його смугу руху, що і стало причиною ДТП, не є слушними, беручи до уваги те, що водій тролейбуса, перебуваючи у тій самій дорожній обстановці, та рухаючись, (за версією обвинуваченого) з однаковою з ОСОБА_6 швидкістю, зміг вчасно загальмувати та зупинитися.

Доводи сторони захисту про те, що водій ОСОБА_6 у вищевказаній дорожній ситуації мав пріоритет руху, не спростовують факту порушення останнім вимог п.п. 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху при обставинах, вказаних в оскаржуваному вироку.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначено з дотриманням вимог ст.65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості та фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, особи винного. Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання, судом не встановлено.

Разом з тим, перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів доходить таких висновків.

За змістом поданої апеляційної скарги, прокурор не оспорює висновки суду першої інстанції про можливість виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства, тобто про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст.75 КК України, а вказує на помилкове звільнення обвинуваченого на підставі вказаної норми закону від відбування призначеного додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до вимог ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Отже, на підставі вказаної правової норми, особу може бути звільнено з випробуванням від відбування призначеного покарання саме у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі та позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Положення статті 75 КК України не поширюються на додаткові покарання, в тому числі на покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

В той же час, статтею 77 КК України передбачено, що у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 1990 року №11 з наступними змінами «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироків», звернуто увагу судів на те, що вирок суду є найважливішим актом правосуддя, повинен бути законним і обґрунтованим, складеним юридично грамотно, з коротким, чітким і зрозумілим формулюванням висновків, щоб при його виконанні не виникало питань і сумнівів, що потребують уточнення.

Верховний Суд у постанові від 16 листопада 2023 року у справі №484/2502/22, провадження №51-3582км23, дійшов висновку про те, що ст. 75 КК України передбачає можливість прийняття судом рішення про звільнення засудженого від відбування конкретного виду покарання, передбаченого зазначеною нормою, із випробуванням і не передбачає звільнення засудженої особи від відбування основного чи від додаткового покарання.

З мотивувальної частини вироку убачається, що суд дійшов висновку про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від покарання саме у виді позбавлення волі на підставі ст.ст.75, 76 КК України. Водночас, суд вважав за необхідне призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Проте в резолютивній частині вироку, суд не зазначив конкретно, від якого покарання було звільнено обвинуваченого.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне на підставі ст.ст.407-409 КПК України оскаржуваний вирок суду змінити в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, з уточненням, що обвинуваченого звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, що узгоджується з вимогами ст.ст.75,77 КК України.

При цьому, колегія суддів не убачає підстав для скасування вироку суду в зазначеній частині і ухвалення нового вироку, як про це просить прокурор в апеляційній скарзі, з огляду на положення ст.ст.408, 420 КК України та практики Верховного Суду з зазначеного приводу, зокрема відображеній у постанові від 22 січня 2020 року в справі №463/2772/19.

Керуючись ст.ст.404-405, 407-409 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 26 вересня 2024 року, яким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, змінити в частині призначеного ОСОБА_6 покарання.

Вважати, що ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.286 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки, та на підставі положень ст.75 КК України звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, із покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

У решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4