Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/2482/25
Провадження № 1-кп/723/3546/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2025 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сторожинець у кримінальному провадженні №0000049 від 05.08.2024 року клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

за участю: прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_4 ,

встановив:

На розгляді суду перебуває кримінальне провадження №0000049 від 05.08.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 369-2, ч. 2, ч. 3 ст. 358 КК України.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_4 подала клопотання про скасування арешту майна, посилаючись на те, що під час обшуку за місцем роботи обвинуваченої ОСОБА_3 серед іншого було вилучено грошові кошти в сумі 52750 гривень, 170 Євро та 150 доларів США, що належать підзахисній.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09.04.2025 року накладено арешт на вказані грошові кошти з метою забезпечення виконання вироку в частині можливої конфіскації майна, так як на момент звернення з клопотанням про арешт майна ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 369-2 КК УКраїни, санкцією якої передбачено додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Згідно обвинувального акта ОСОБА_3 обвинувачується за ч. 2 ст. 369-2, ч. 2, ч. 3 ст. 358 КК України, санкції яких не передбачають покарання у виді конфіскації майна.

Вважає, що в застосваному арешті майна на вказані грошові кошти немає потреби, а подальше обмеження обвинуваченої у праві користуватись належним майном є необгрунтованим.

Просила скасувати арешт, накладений на грошові кошти в сумі 52750 гривень, 170 Євро та 150 доларів США, що належать ОСОБА_3 .

В судовому засіданні обвинувачена та її захисники клопотання підтримали.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні корупційного правопорушення, за яке може бути застосована конфіскація майна.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районого суду від 07.04.2025 р. надано дозвіл на проведення обшуку в приміщенні КНП «Сторожинецька БЛІЛ» з метою виявлення та вилучення, зокрема, грошових коштів, задіяних під час контролю за вчиненням злочину в межах кримінального провадження №0000049.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районого суду від 07.04.2025 р. з метою забезпечення виконання вироку в частині можливої конфіскації майна накладено арешт на грошові кошти в сумі 52750 гривень, 170 Євро та 150 доларів США, що вилучені в ході обшуку за місцем роботи та належать ОСОБА_3 у вигляді заборони на їх користування, відчуження та розпорядження. Як вбачається зі змісту ухвали арешт на вказані грошові кошти з метою забезпечення виконання вироку в частині можливої конфіскації майна накладено у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 підозрювалася у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачає можливу конфіскацію майна, так як останній було повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Тобто арешт на вказані кошти був накладений саме з підстави, визначеної у п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Для судового розгляду кримінальне провадження №0000049 надійшло за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 369-2, ч. 2, ч. 3 ст. 358 КК України, санкції яких не передбачають покарання у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Таким чином, оскільки санкціями ч. 2 ст. 369-2, ч. 2, ч. 3 ст. 358 КК Україн не передбачено покарання у виді конфіскації майна, то призначення такого додаткового покарання за вироком суду виключається.

Крім того, суд вважає за необхіде розглянути питання, чи можуть зазначені вище грошові кошти бути предметом спеціальної конфіскації.

Відповідно до ч.1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Серед переліку статей, зазначених у ч. 1 ст. 96-1 КК України, не входять статті, за якими обвинувачується ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно:

1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;

4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Із формулювання обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_3 , не вбачається обставин, які б вказували на те, що грошові кошти в сумі 52750 гривень, 170 Євро та 150 доларів США, які були вилучені в ході обшуку за місцем роботи та належать ОСОБА_3 , відповідали критеріям, визначеним пунктами 1-4 ч. 1 ст. 96-2 КК України.

За таких обставин суд не вбачає підстав для застосування спеціальної конфіскації щодо зазначених грошових коштів.

Виходячи викладеного, суд вважає, що потреба в збереженні арешту на грошові кошти відпала, у зв`язку з чим слід скасувати накладений на них арешт.

Керуючись ст. 170, 174 КК України, суд

постановив:

Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 квітня 2025 року, на грошові кошти в сумі 52750 гривень, 170 Євро та 150 доларів США, які були вилучені в ході обшуку за місцем роботи ОСОБА_3 та їй належать.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: