Єдиний унікальний номер 741/1126/24
Провадження № 1-кп/741/35/25
У Х В А Л А

м. Носівка 31 липня 2025 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої та її захисника адвоката ОСОБА_4 ,

потерпілої та її представника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000026 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Носівка Чернігівської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , одруженої, з професійно-технічною освітою, раніше не судимої, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:

30 травня 2024 року до Носівського районного суду Чернігівської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

З обвинувального акта вбачається, що 1 лютого 2024 року близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_6 керувала технічно-справним автомобілем марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалася по вулиці Центральна у м. Носівка Ніжинського району Чернігівської області у напрямку від центру міста до вул. Мринський шлях. При цьому, не доїжджаючи приблизно метрів 20 до початку території КНП «Носівська міська лікарня ім. ФЛ. Примака», розташованого по вул. Центральна, 53, у м. Носівка Ніжинського району Чернігівської області, у порушення вимог п.п. 2.3 (б) Правил дорожньою руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (далі - ПДР), відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 12.3 ПДР, згідно якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, проявила неуважність, не врахувала дорожню обстановку та після виникнення перешкоди для руху у вигляді велосипедистки ОСОБА_7 , яка рухалася попереду по правому краю автодороги в попутному напрямку відносно руху автомобіля, не вжила своєчасних заходів до зменшення швидкості руху та своєчасної зупинки керованого нею автомобіля, внаслідок чого здійснила на неї наїзд.

У результаті наїзду велосипедистка ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку; цефалгічного синдрому; закритої травми грудної клітки; перелому V-ІV ребер ліворуч; незначного правобічного гемотораксу, який не потребував дренування, перелому кісток лицевого відділу (перелом передньої стінки гайморової пазухи), двобічного геморагічного гаймориту, подвійного перелому нижньої щелепи; багатофрагментарного перелому акроміального кінця правої ключиці; численних забоїв кінцівок, забоїв м`яких тканин обличчя; двобічої параорбітальної гематоми; численних ділянок забоїв та підшкірних гематом на тулубі, які за ознакою тривалості розладу здоров`я на строк більше, ніж 21 добу, відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості.

Порушення водієм ОСОБА_6 вимог п.п. 2.3 (б), п. 12.3 ПДР стало безпосередньою причиною дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками у вигляді отримання ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, які настали в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Органи досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфікували, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

7 липня 2025 року потерпіла подала до суду клопотання, в якому просила звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням та відшкодуванням збитків.

У судовому засіданні обвинувачена, її захисник та представник потерпілої просили задовольнити клопотання потерпілої, звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

Прокурор не заперечував проти звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою.

Дослідивши клопотання потерпілої, вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» роз`яснено, що умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням з потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 раніше не судима, вперше вчинила необережний нетяжкий злочин, примирилася з потерпілою, відшкодувала завдані збитки, а тому суд приходить до висновку про необхідність звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

Цивільний позов підлягає залишенню без розгляду у зв`язку з добровільним відшкодуванням збитків, про що зазначено у розписці потерпілої від 7 липня 2025 року.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись ст. 46 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 2 ст. 369, ст.ст. 370-372 КПК України, суд, -

постановив:

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою на підставі ст. 46 КК України.

Кримінальне провадження № 0000026 відносно ОСОБА_6 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - закрити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1