02.09.2025 Провадження по справі № 1-кп/940/157/25
Справа № 940/1686/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року Тетіївський районний суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, відомості про яке внесене 29.08.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000095 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Денихівка, Тетіївського району, Київської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , з базовою загальною освітою, вдова, не працююча, на утримані двоє малолітніх дітей, абонентський номер НОМЕР_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

встановив:

В кінці травня 2025 року більш точного часу та дати дізнанням не встановлено, ОСОБА_4 , стало відомо, що її брату ОСОБА_5 повинні заплатити гроші за виконану роботу, при цьому кошти повинні були зарахувати на банківську картку його співмешканки - ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 та достовірно знаючи про те, що на банківську картку, емітовану «Райффайзен банк Аваль» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_6 , мають перерахувати грошові кошти, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 , умисно, шляхом обману, передала ОСОБА_5 свою банківську картку № НОМЕР_2 замість банківської картки № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_6 , яка на той час перебувала у її тимчасовому користуванні.

В послідуючому, 02.06.2025 о 09 годині 44 хвилини, ОСОБА_7 перерахувала на вказану ОСОБА_5 банківську картку, емітовану на ім`я ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 4600 (чотири тисячі шістсот) гривень в рахунок оплати за виконану роботу.

Після зарахування грошей на рахунок ОСОБА_4 , 02.06.2025 о 10 годині 56 хвилин, перебуваючи у селі Дібрівка Білоцерківського району Київської області, використовуючи власний мобільний телефон марки ZTE Blade A31 Plus здійснила вхід до аккаунту своєї банківської карти, що вище наводилась та розпорядилась коштами в сумі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень без відома ОСОБА_5 на власний розсуд, перерахувавши їх на банківську карту НОМЕР_3 , тим самим незаконно заволоділа ними шахрайським способом шляхом обману, завдавши потерпілому майнової шкоди на загальну суму 4500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Прокурор в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 302 КПК України, надав до суду обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 , в якому міститься клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Положеннями частин 2, 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акта додана письмова заява ОСОБА_4 , складена в присутності захисника ОСОБА_8 , зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_4 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, та надала згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Захисник ОСОБА_8 підтвердив добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваною, її згоду з встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за її відсутності.

Водночас до обвинувального акта додана письмова заява потерпілого ОСОБА_5 , зі змісту якої вбачається, що останній погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надає згоду на розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні у спрощеному провадженні.

Також, до обвинувального акта додані матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченою своєї винуватості.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Оскільки, обвинувачена ОСОБА_4 беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акта за її відсутності, та беручи до уваги заяву потерпілого, який не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному порядку, клопотання прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні нею кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві).

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до положень ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 на підставі статті 67 КК України не встановлено.

Водночас суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченої, яка не працює, вдова, має на утримані двох малолітніх дітей, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, негативно характеризується за місцем проживання, раніше не судима.

Враховуючи всі обставини кримінального провадження, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України у виді пробаційного нагляду.

Таке покарання, на переконання суду, є достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 368, 370, 374, 381-382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_9 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити їй покарання за ч.1 ст. 190 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_9 на період пробаційного нагляду такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Тетіївський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі, якщо вирок було постановлено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_10