cправа №947/4092/25
провадження №1-кп/947/750/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

28 квітня 2025 року м.Одеса

Київський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000574 від 19.08.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ярославка Саратського району Одеської області, громадянина України, із середньо - спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

І. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі.

1. Відповідно до обвинувального акту від 25.01.2025 року по кримінальному провадженню №0000574 від 19.08.2025 року, ОСОБА_3 обвинувачується у таємному викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

ІІ. Позиція сторін кримінального провадження.

2. Під час судового розгляду, прокурор підтримав пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. Запропонував не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого, стосуються процесуальних витрат та речових доказів.

3. Потерпілий в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про проведення судового розгляду за його відсутності, покарання залишив на розсуд суду. Зазначив, що претензій до обвинуваченого не має.

4. Обвинувачений ОСОБА_3 , під час судового розгляду, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України визнав повністю, погодився не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Показання давати погодився.

5. На стадії судових дебатів, прокурор зокрема зазначив, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України під час судового розгляду, з урахуванням позиції обвинуваченого, доведена повністю.

6. Просив визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому основне покарання у виді 5 років позбавлення волі.

7. При цьому, враховуючи особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, вважав за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік і покласти обов`язки, передбачені ст.76 КК України. Стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати та вирішити долю речових доказів.

8. На стадії судових дебатів обвинувачений зазначив, що сподівається на умовне покарання, вину свою усвідомив, шкоду відшкодував.

9. Захисник, на стадії судових дебатів, просив врахувати обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, а також досудову доповідь органу пробації. Вважав, що ізоляція його підзахисного від суспільства не є доречною. Просив застосувати ст.75 КК України.

10. Під час останнього слова, обвинувачений щиро каявся, зазначив, що більше так вчиняти не буде.

ІІІ. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

11. Враховуючи позицію учасників кримінального провадження щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, суд визнає, що під час судового розгляду було доведено, що:

12. 19.08.2024 року приблизно о 00:30 год., ОСОБА_3 перебуваючи на дитячому майданчику біля житлового будинку №8 по вулиці Сім`ї Глодан в м.Одеса, побачив як з кишені ОСОБА_6 випав мобільний телефон «Honor 90 Lite» 8/256GB, IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору, з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 , а останній не помітив факт його втрати. У зв`язку з чим, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

13. Реалізуючи свій злочинний умисел, приблизно о 00:45 год. 19.08.2024, ОСОБА_3 впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, дочекався поки, ОСОБА_6 повернеться до нього спиною та піде додому, таємно викрав, в умовах воєнного стану, належний ОСОБА_6 мобільний телефон «Honor 90 Lite» 8/256GB, IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору, вартістю 6135,00 гривень, з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар». з абонентським номером НОМЕР_3 , яка зі слів потерпілого вартості не має, піднявши телефон та сховавши його у кишені своїх шортів, після чого з викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 6135,00 гривень.

14. Згідно з ч.2 ст.24 КК України, прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

15. Відповідно до ч.4 ст.185 КК України, кримінальна відповідальність настає за крадіжку (таємне викрадення чужого майна), вчинену у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану.

16. Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який станом на 19.08.2024 року продовжував діяти на території України відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 23.07.2024 року №3891-ІХ.

17. Таким чином, суд робить висновок, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України доведена поза розумним сумнівом, а його дії кваліфіковано правильно, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану.

ІV. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

18. Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що учасники судового розгляду не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши ОСОБА_3 та його захиснику положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, а саме: в частині події кримінальних правопорушень, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форми його вини та вирішив обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого та стосуються речових доказів та процесуальних витрат.

19. Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 суду зокрема пояснив, що крадіжку телефону, вчинив 19.08.2024 після 12 год. ночі ОСОБА_3 перебуваючи на дитячому майданчику біля житлового будинку №8 по вулиці Сім`ї Глодан в м.Одеса, за магазином АТБ. В подальшому, викрадений телефон повернув працівникам поліції. Погодився із сумою викраденого майна.

20. Відповідно до звіту судового експерта від 23.10.2024 року, вартість витрат на проведення експертизи становить 1591,80 грн. (висновок СЕ-19/116-24/21646-ТВ)

V. Призначення покарання.

21. При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

22. Так, ОСОБА_3 відповідно до ч.5 ст.12 КК України, вчинив кримінальне правопорушення, яке класифікується як тяжкий злочин, раніше не судимий, на обліках у медичних установах не перебуває, офіційно не працює, не одружений, утриманців не має, за місце проживання характеризується посередньо.

23. Згідно з досудовою доповіддю від 22.04.2025 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, оцінюється як середня; ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється, також як середній. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 , без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення з боку органу пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним крім обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, покласти на особу додаткові обов`язки, передбачені ч.3 ст.76 КК України, зокрема: виконати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення»; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.

24. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст.66 КК України, суд вважає щире каяття, активне сприяння судовому розгляду та добровільне відшкодування завданого збитку.

25. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст.67 КК України судом не встановлені.

26. Відповідно до ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

27. З урахуванням наведеного, конкретних обставин вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого та їх наслідків, суд реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за домірне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч.4 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі у мінімального розміру, яке на думку суду є необхідним й достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

28. Водночас, враховуючи особу обвинуваченого, зокрема його молодий вік та досудову доповідь органу пробації, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, а тому також вважає за можливим на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання із випробуванням, та покласти на нього додатково обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

VІ. Цивільний позов та заходи забезпечення кримінального провадження.

29. Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся, заходи забезпечення кримінального провадження у кримінальному провадженні не застосовувалися.

VІІ. Речові докази.

30. Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

VІІІ. Процесуальні витрати.

31. Відповідно до ч.1 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

32. Таким чином, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 1591,80 грн. (висновок СЕ-19/116-24/21646-ТВ від 23.10.2024).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

1. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять (5) років.

2. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк - 1 (один).

Відповідно до ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом іспитового строку виконання наступних обов`язків:

2.1. періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2.2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

2.3. не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

2.4. виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення».

3. Речові докази: мобільний телефон «Honor 90 Lite» 8/256GB, IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору - повернути потерпілому.

4. Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 1591 (одна тисяча п`ятсот дев`яно одна) гривня 80 копійок.

5. Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд міста Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

6. Цей вирок не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

7. Цей вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1