Справа № 539/1592/25
Провадження № 1-кп/539/189/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2025

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

особи щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Лубенського міськрайонного суду клопотання старшого слідчого СВ Лубенського ВРП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 , яке погоджене прокурором Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000082 від 07.02.2025, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ, Донецької області, громадянина України, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , не одруженого, не працюючого, особи з інвалідністю 3 групи, раніше не судимого,

за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст.126-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Лубенського міськрайонного суду надійшли матеріали клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000082 від 07.02.2025, відносно ОСОБА_5 за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст.126-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що по АДРЕСА_2 , спільно проживає ОСОБА_9 разом із онуком ОСОБА_5 , який систематично вчиняє по відношенню до своєї рідної бабусі, близької особи з якою ділить спільний побут, фізичне та психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, нецензурних висловлюваннях, приниженні людської честі та гідності, залякуванні у нанесенні тілесних ушкоджень, що призвело до фізичних та психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності та погіршення якості життя потерпілої.

Так, 13.07.2024 близько 14 год., ОСОБА_5 , знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство щодо своєї бабусі ОСОБА_9 у вигляді висловлювання нецензурною лайкою, погроз фізичною розправою, тим самим вчинив психологічне насильство, що виражалося у словесних образах та нецензурних висловлюваннях, приниженні людської честі та гідності, залякуванні та погроз в бік потерпілої, в результаті чого завдана психологічна шкода ОСОБА_9 . За зазначені дії, ОСОБА_5 згідно постанови Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29.07.2024 (справа №539/3039/24, провадження 3/539/1139/2024) притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП до покарання у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Окрім цього, 01.08.2024 близько 16 год. 40 хв., ОСОБА_5 , знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство щодо своєї бабусі ОСОБА_9 у вигляді висловлювання нецензурною лайкою, погроз фізичною розправою, тим самим вчинив психологічне насильство, що виражалося у словесних образах та нецензурних висловлюваннях, приниженні людської честі та гідності, залякуванні та погроз в бік потерпілої, в результаті чого завдана психологічна шкода ОСОБА_9 . За зазначені дії, ОСОБА_5 згідно постанови Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 14.08.2024 (справа №539/3269/24, провадження 3/539/1217/2024) притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП до покарання у виді штрафу у розмірі 15 (п`ятнадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень.

Крім того, ОСОБА_5 згідно постанови Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06.02.2025 (справа №539/193/25, провадження 3/539/127/2025) було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 та ч.3 ст.173-2 КУпАП до покарання у виді громадських робіт строком на 40 (сорок) годин. У зв`язку з тим, що 26.12.2024 близько 11 год. 45 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_3 , вчинив хуліганські дії, що виражалося у висловлюваннях нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_10 та мешканців гуртожитку, чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

Окрім цього, 08.01.2025, точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_5 , знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство щодо своєї бабусі ОСОБА_9 у вигляді висловлювання нецензурною лайкою, погроз фізичною розправою, тим самим вчинив психологічне насильство, що виражалося у словесних образах та нецензурних висловлюваннях, приниженні людської честі та гідності, залякуванні та погроз в бік потерпілої, в результаті чого завдана психологічна шкода ОСОБА_9 .

Крім того, 12.01.2025 близько 18 год., ОСОБА_5 , знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство щодо своєї бабусі ОСОБА_9 у вигляді висловлювання нецензурною лайкою, погроз фізичною розправою, тим самим вчинив психологічне насильство, що виражалося у словесних образах та нецензурних висловлюваннях, приниженні людської честі та гідності, залякуванні та погроз в бік потерпілої, в результаті чого завдана психологічна шкода ОСОБА_9 .

Водночас, 07.02.2025 близько 07 год. 45 хв., ОСОБА_5 , знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство щодо своєї бабусі ОСОБА_9 , а саме наніс тілесне ушкодження у вигляді одного удару кулаком правої руки у ділянку лівого вуха, що призвело до тілесних ушкоджень у вигляді забою м`яких тканин лівої вушної раковини, що згідно висновку експерта №36 від 10.03.2025 року відноситься до легких тілесних ушкоджень, тим самим вчинив домашнє насильство, у виді фізичного насильства, що призвело до фізичних та психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності та погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_9 .

Згідно п. 17 розділу 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Всупереч ст. 28 Конституції України де зазначено що кожен має повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню жорстокому, нелюдському або такому що принижує його гідність поводженню чи покаранню, вчиняє по відношенню до своєї рідної бабусі ОСОБА_9 , з якою спільно проживає, психологічне та фізичне насильство.

ОСОБА_5 , систематично на протязі року, а саме: 13.07.2024, 01.08.2024, 08.01.2025, 12.01.2025, 07.02.2025 вчиняв домашнє насильство щодо своєї бабусі ОСОБА_9 . У зв`язку з чим у ОСОБА_9 згідно висновку судової психологічної експертизи №СЕ-19/117-25/3367-ПС від 27.02.2025, наявні зміни в емоційному стані (виражене напруження емоційних і фізіологічних систем організму, що виникло у відповідь на сильний стресорний фактор, стрес, викликаний небажаними обмеженнями або заборонами, прагнення до того, щоб поважали та залишили в спокої, стійка тенденція до фрустрації (переживання нереалізованих намірів та незадоволених потреб, зокрема, внаслідок незадоволеності стосунками в сім`ї, наявності відчуття постійного приниження, прагнення до «кращої долі»), які перешкоджають активному соціальному функціонуванню й як особистості (ситуація призвела до змін у її звичній життєдіяльності та докладання додаткових зусиль для подолання наслідків, зумовлених проблемною ситуацією) та виникли внаслідок впливу дій, вчинюваних відносно неї ОСОБА_5 . Ситуація, що досліджується у кримінальному провадженні, є психотравмувальною для ОСОБА_9 . Внаслідок психотравмувальної дії ситуації, що досліджується за справою, ОСОБА_9 спричинені страждання.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ст.126-1 КК України, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань та погіршення якості життя ОСОБА_9 .

Відповідно до ст. 19 КК України, осудною визнається особа, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ст. 513 КПК України, під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Вирішуючи вказані у ст. 513 КПК України питання, суд встановив наступне.

Так, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у вчиненні суспільно - небезпечного діяння, передбаченого ст.126-1 КК України, визнав, пояснив що місяця чотири назад він був у нетверезому стані, штовхнув свою бабусю ОСОБА_9 , з якою разом мешкає, бабуся викликала працівників поліції. Три чотири рази він притягувався до адміністративної відповідальності, через дії з його боку, він критично віднісся до вчиненого, попросив вибачення у потерпілої.

Потерпіла ОСОБА_9 у судовому засіданні суду показала, що її внук ОСОБА_5 знаходиться на контролі у психіатра через те, що у нього наявне захворювання ще з 2025року, коли він вживає алкогольні напої то стає агресивний, потім каже що не хотів цього робити, їй доводилося викликати працівників поліції, які складали протоколи відносно нього, вона була потерпілою, зимою їй довелося викликати працівників поліції, в присутності яких він наніс їй удар у вухо, вона була оглянута експертами, які надали висновок про наявність тілесного ушкодження у неї.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду надав показання про те, що у лютому 2025року він як поліцейський сектору реагування Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області прибув на виклик потерпілої ОСОБА_9 , у його присутності ОСОБА_5 замахувався на бабусю, хотів здійснити удар, він фізично відсторонив його від бабусі, про дану подію він повідомив дільничного. Окрім того пояснив що він неодноразово прибував на виклики за адресою проживання ОСОБА_5 , за викликом як ОСОБА_9 так і інших мешканців, оскільки ОСОБА_5 агресивно себе поводив, були складені матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності які передавалися в суд.

Свідок ОСОБА_12 надав суду показання про те, що безпосередньо свідком нанесення ОСОБА_5 бабусі ОСОБА_9 , тілесних ушкоджень не був, синців на потерпілій не бачив, сварок та конфліктів не чув. Працівників поліції бачив у коридорі гуртожитку, чи заходили вони до помешкання ОСОБА_5 не бачив, коли він виходив курити то бачив, що ОСОБА_5 був в стані алкогольного сп`яніння.

Поряд з цим, обставини вчинення ОСОБА_5 суспільно небезпечного діяння, що підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, підтверджується дослідженими та проаналізованими доказами, в ході судового розгляду справи, а саме:

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 07.02.2025року, згідно якої ОСОБА_9 вказує, що ОСОБА_5 систематично вчиняє відносно неї фізичне та психологічне насильство;

протоколом огляду місця події від 10.02.2025 року, з таблицею ілюстрацій до нього, згідно якого, в присутності понятих, проведено огляд по АДРЕСА_2 ;

постановами Лубенського міськрайонного суду від 29.07.2024, 14.08.2024, 06.02.2025 про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст.ст.173, 173-2 КУпАП;

висновком експерта ДСУ Полтавське ОБ СМЕ №36 від 10.03.2025 року тілесні ушкодження у ОСОБА_9 у вигляді забою м`яких тканин лівої вушної раковини, відносяться до легких тілесних ушкоджень;

висновком експерта Полтавського НДКЦ №СЕ-19/117-25/3367-ПС від 27.02.2025року, згідно якого у ОСОБА_9 наявні зміни в емоційному стані (виражене напруження емоційних і фізіологічних систем організму, що виникло у відповідь на сильний стресорний фактор, стрес, викликаний небажаними обмеженнями або заборонами, прагнення до того, щоб її поважали та залишили в спокої; стійка тенденція до фрустрації (переживання нереалізованих намірів та незадоволених потреб, зокрема, внаслідок незадоволеності стосунками в сім`ї, наявності відчуття постійного приниження, прагнення до «кращої долі»), які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як особистості (ситуація призвела до змін у її звичній життєдіяльності та докладання додаткових зусиль для подолання наслідків, зумовлених проблемною ситуацією) та виникли внаслідок впливу дій, вчинюваних відносно неї ОСОБА_5 . Ситуація, що досліджувалася у кримінальному провадженні, є психотравмувальною для ОСОБА_9 , їй спричинені страждання;

протоколом перегляду відеозапису від 10.03.2025року, згідно якого проведено огляд оптичного носія інформації, на якому містяться відеозапис під назвою «WhatsApp, дата_ 2025-02-07 о 09.41.17_bееа7081» має об`єм 1,30 МБ, встановлено, що на ньому містяться відеозапис тривалістю 00:00:08 хвилин;

В судовому засіданні оглянуто DVD-диск, що є речовим доказом, із відеозаписами із нагрудної боді-камери поліцейських, які 07.02.2025року здійснювали виїзд за адресою АДРЕСА_2 , під час огляду якого встановлено, що ОСОБА_5 перебуваючи у помешкані наніс один удар в ділянку лівого вуха ОСОБА_9 .

Отже, під час судового розгляду, проаналізувавши докази в їх сукупності, судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо особи з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, погіршення якості життя потерпілої особи. Вина ОСОБА_5 у його вчиненні доведена.

Згідно висновку судово - психіатричного експерта №168 від 19.03.2025 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час виявляє ознаки хронічного, психічного захворювання у вигляді шизофренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу з наростаючим дефектом особистості змішаного типу і страждав ним в період часу, що відноситься до інкримінованого діяння. Наявне у ОСОБА_5 хронічне психічне захворювання позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованого діяння і позбавляє здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними на даний час.

Із вказаного висновку вбачається, що ОСОБА_5 вчинив інкриміноване йому суспільно небезпечне діяння в стані неосудності.

Наявність зазначеного психічного захворювання є підставою застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги.

В судовому засіданні, прокурор підтримав клопотання, вважає, що відносно ОСОБА_5 потрібно застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, за підстав викладених у клопотанні.

Особа щодо якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, законний представник, захисник, проти застосування заходів медичного характеру не заперечували та підтримали думку прокурора.

Потерпіла вважає, що необхідно застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру.

При вирішенні питання про необхідність застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру, суд виходить з наступного.

Згідно ст.92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

За змістом ст. 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння, які вчинили у стані обмеженої осудності злочини, які вчинили злочин у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати, зокрема, примусовий захід медичного характеру - надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Частина друга ст. 94 КК України передбачає, що надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Відповідно до ст.503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності.

Згідно з п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів - психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст.96 КК) - висновку судово-медичної експертизи.

ОСОБА_5 на даний час потребує застосування примусових заходів медичного характеру. Згідно висновку судово-психіатричного експерта №168 від 19.03.2025 року, у період інкримінованих дій ОСОБА_5 також страждав від психічного захворювання у вигляді шизофренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу з наростаючим дефектом особистості змішаного типу, наявне у ОСОБА_5 хронічне психічне захворювання позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованого діяння і позбавляє здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними на даний час, ОСОБА_5 на даний час потребує застосування примусових заходів медичного характеру, не пов`язаних із госпіталізацією до закладу з наданням психіатричної допомоги.

Зазначений висновок не викликає у суду сумнівів про те, що особа страждає на психічну хворобу, яка зумовлює її неосудність і викликає потребу в застосуванні щодо неї примусових заходів медичного характеру вказаних у висновку.

Судово-психіатрична експертиза проведена відповідно до вимог ст.242 КПК України.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінальним процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами.

Відповідно до ст.513 КПК України, визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

З врахуванням викладеного, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Крім того, суд також враховує те, що невжиття відносно ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру може зумовити заподіяння неминучої шкоди цій особі або іншим особам.

Виходячи з положень п.15 Пленуму Верховного Суду України, які викладені у Постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строку, на який ці заходи призначені.

Запобіжний захід особі, відносно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру не обирався.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Витрати на проведення експертиз відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 92-96 КК України, ст.ст.372, 512-513 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Лубенського ВРП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 , яке погоджене прокурором Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000082 від 07.02.2025, відносно ОСОБА_5 задовольнити

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ, Донецької області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Речові докази, а саме DVD-диск із відеозаписами із нагрудної боді-камери поліцейського залишити в матеріалах справи.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити учасникам судового провадження.

Повний текст ухвали суду складено та підписано 13.05.2025 року.

Головуюча суддя ОСОБА_1