Справа № 302/658/25
Провадження № 1-кп/302/117/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.07.2025 селище Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в с-щі Міжгір`я кримінальне провадження відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Пилипець Міжгірського району Закарпатської області, який має вищу освіту, одруженого, пенсіонера, на утриманні неповнолітніх дітей немає, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч.1 ст.366 КК України,

В С Т А Н О В И В :

19 травня 2025 року до Міжгірського районного суду Закарпатської області із Хустської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.2 ст. 364 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000094 від 22.04.2025.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 будучи обраним Пилипецьким сільським головою, відповідно до протоколу засідання першої сесії четвертого скликання Пилипецької сільської ради Міжгірського району Закарпатської області від 11.04.1998 приступив до виконання своїх повноважень, був переобраний та займав вказану посаду до 29.10.2016.

У відповідності до ч.ч. 4, 5 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» ОСОБА_4 , як голова сільської ради, зобов`язаний забезпечувати, у межах наданих законом органам виконавчої влади повноважень на відповідній території, додержання Конституції та законів України, організовувати в межах, визначених законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету, скликати сесії ради, вносити пропозиції та формувати порядок денний сесій ради і головувати на пленарних засіданнях ради, а також нести персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень.

В подальшому, ОСОБА_4 перебуваючи на посаді Пилипецького сільського голови, будучи службовою особою органу місцевого самоврядування, обіймаючи посаду в органах місцевого самоврядування, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, діючи всупереч ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» а саме, будучи обізнаним та достовірно знаючи, що відповідно п. 34 ч. 1 ст. 26 даного Закону та ст. 12 Земельного кодексу України, ст. 33 Лісового кодексу України, ст.ст. 124, 123, 118 Земельного кодексу України визначено порядок передачі земельних ділянок в оренду та продаж земельних ділянок або прав на них на підставі цивільно-правових договорів визначено главою 20 вказаного кодексу, питання регулювання земельних відносин належить виключно до компетенції сільської ради, а тому вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської ради, з метою відчуження земельної ділянки приватному підприємцю ОСОБА_5 , умисно вчинив службове підроблення, тобто підписав та засвідчив відтиском печатки завідомо неправдиві офіційні документи, а саме:

14 жовтня 2005 року голова Пилипецької сільської ради ОСОБА_4 , під час складання офіційного документу договору оренди землі №016, земельної ділянки розміром 0,15 га, яка знаходиться в урочищі «Малий Лазок» с. Пилипець Міжгірського району (на даний час Хустського району) Закарпатської області для будівництва канатно-буксирувального витягу приватному підприємцю ОСОБА_5 , умисно, вніс у нього завідомо неправдиві відомості, що мають юридичне значення, де вказав підставу укладення договору - неіснуюче рішення Пилипецької сільської ради №620 від 17 червня 2005 року, та строк дії договору терміном 7 років, який підписав, засвідчив відтиском печатки Пилипецької сільської ради, та видав його, хоча достовірно знав що Пилипецькою сільською радою рішення вказане в договорі оренди на сесію Пилипецької сільської ради не виносилось та не приймалось.

Також, продовжуючи свої злочинні дії, 22 червня 2011 року голова Пилипецької сільської ради ОСОБА_4 , перебуваючи у смт Міжгір`я Міжгірського району Закарпатської області, під час складання офіційного документу договору купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення приватному підприємцю ОСОБА_5 земельної ділянки розміром 0,15 га, яка знаходиться в урочищі «Малий Лазок» с. Пилипець Міжгірського району (на даний час Хустського району) Закарпатської області для будівництва канатно-буксирувального витягу, що зареєстрований в реєстрі за №231, умисно вніс у нього завідомо неправдиві відомості, що мають юридичне значення, де вказав одну з підстав його укладення - договір оренди землі від 14.10.2005 зареєстрованого за №016, який самим ОСОБА_4 і був підроблений. Також, у вказаному договорі зазначено неправдиву інформацію про земельну ділянку, що є предметом договору, яка не містить обмежень (обтяжень) та сервітутів, однак ОСОБА_4 було достовірно відомо, що частина земельної ділянки накладається на землі лісогосподарського призначення, так як ним особисто погоджувався проект землеустрою по відведенню земельної ділянки в оренду приватному підприємцю ОСОБА_5 , який Пилипецькою сільською радою не затверджувався. Тому, на підставі підробленого договору купівлі-продажу ОСОБА_5 було незаконно передано у власність земельну ділянку розміром 0,1590 га, яка знаходиться в урочищі «Малий Лазок» с. Пилипець Міжгірського району (на даний час Хустського району) Закарпатської області, якій присвоєно кадастровий номер :01:001:0065, про що видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЛ №751945 від 11.04.2012, який з неправдивими відомостями підписав сільський голова ОСОБА_4 , що підтвердив відтиском гербової печатки Пилипецької сільської ради.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність охоплену єдиним умислом ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел на завдання тяжких наслідків державним інтересам, шляхом зловживання службовим становищем та службового підроблення, діючи навмисно та протиправно, в інтересах третіх осіб громадянина ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді сільського голови Пилипецької сільської ради Міжгірського району Закарпатської області, будучи службовою особою органу місцевого самоврядування, обіймаючи посаду в органах місцевого самоврядування, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, діючи всупереч ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» а саме, будучи обізнаним та достовірно знаючи, що відповідно п. 34 ч. 1 та ст. 12 Земельного кодексу України, ст. 33 Лісового кодексу України, з метою продажу земельної ділянки в позаконкурсний спосіб, 22 червня 2011 року, перебуваючи у смт Міжгір`я Міжгірського району Закарпатської області, діючи умисно та усвідомлюючи, що земельна ділянка розміром 0,1590 га, яка знаходиться в урочищі «Малий Лазок» с. Пилипець Міжгірського району (на даний час Хустського району) Закарпатської області, якій присвоєно кадастровий номер :01:001:0065 підлягає продажу на конкурентних засадах (аукціон, конкурс), що прямо передбачено ч. 1 ст. 134 Земельного кодексу України, використовуючи підроблений ним офіційний документ договір оренди землі від 14.10.2005, який дав йому право здійснити реалізацію злочинного умислу спрямованого на продаж вказаної земельної ділянки позаконкурсний спосіб під час складання офіційного документу договору купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення приватному підприємцю ОСОБА_5 земельної ділянки розміром 0,1590 га, яка знаходиться в урочищі «Малий Лазок» с. Пилипець Міжгірського району (на даний час Хустського району) Закарпатської області для будівництва канатно-буксирувального витягу, що зареєстрований в реєстрі за №231, умисно вніс у нього завідомо неправдиві відомості, що мають юридичне значення, де вказав одну з підстав його укладення - договір оренди землі від 14.10.2005 року зареєстрованого за №016, який самим ОСОБА_4 і був підроблений.

Також, у вказаному договорі зазначено неправдиву інформацію про земельну ділянку, що є предметом договору, яка не містить обмежень (обтяжень) та сервітутів, однак ОСОБА_4 було достовірно відомо, що частина земельної ділянки накладається на землі лісогосподарського призначення, так як ним особисто погоджувався проект землеустрою по відведенню земельної ділянки в оренду приватному підприємцю ОСОБА_5 , який Пилипецькою сільською радою не затверджувався. Тому, на підставі підробленого договору купівлі-продажу ОСОБА_5 було незаконно передано у власність земельну ділянку розміром 0,1590 га, яка знаходиться в урочищі «Малий Лазок» с. Пилипець Міжгірського району (на даний час Хустського району) Закарпатської області, якій присвоєно кадастровий номер :01:001:0065, про що видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЛ №751945 від 11.04.2012, який з неправдивими відомостями підписав сільський голова ОСОБА_4 , що підтвердив відтиском гербової печатки Пилипецької сільської ради.

В результаті чого, на основі вищевказаних складених та виданих ОСОБА_4 підроблених завідомо неправдивих документів, було незаконно відчужено земельну ділянку з кадастровими номером :01:001:0065 площею 0,1590 га., загальною вартістю 187 493,00 гривень, яка накладається площею 0,0235 га та 0,0023 га на землі лісогосподарського призначення ДП «Ліси України» відповідно до висновку судової комплексної земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи № 656-Е від 29.01.2025, що спричинило збитки охоронюваним законом правам і державним інтересам в особі ДП «Ліси України» на вказану суму, яка в 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, що відповідно до ч. 4 примітки до ст. 364 КК України вважається тяжкими наслідками.

Враховуючи викладене, відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України за кваліфікуючими ознаками внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів та ч. 2 ст. 364 КК України за кваліфікуючими ознаками зловживання службовим становищем, тобто умисне, в інтересах третіх осіб, використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам, свободам та громадським інтересам, що спричинило тяжкі наслідки.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст..49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та просить таке задовольнити та закрити відносно нього кримінальне провадження.

Обвинуваченому ОСОБА_4 судом роз`яснені наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, зокрема, що таке звільнення не є реабілітуючими підставами.

Прокурор проти клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, не заперечує.

Представник потерпілого ДСГП «Ліси України» ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду, проте ним подано заяву про розгляд справи у його відсутності.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, оцінивши встановлені обставини, зміст заявленого обвинуваченим ОСОБА_4 клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Згідно п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно з приписами ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Згідно з п.8 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005, яка враховується судом як стале правозастосування норми матеріального права особа (елемент правової визначеності як складової верховенства права) підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Із змісту ч.2 ст.12 КК України випливає, що діяння, передбачене ч.1 ст.366 КК України відноситься до кримінального правопорушення та яке є нетяжким злочином; діяння, передбачене ч.2 ст.364 КК України відноситься до кримінального правопорушення та яке є тяжким злочином.

Отже, згідно положень п.3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання чинності вироку минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини. Згідно положень п.4 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання чинності вироку минуло десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Ця норма кримінального закону є імперативною, тобто підлягає обов`язковому застосуванню судом за наявності встановлених законом умов, і розширеному тлумаченню не підлягає.

Давність притягнення до кримінальної відповідальності полягає в тому що, якщо сплинуло понад п`ять років за ст. 366 ч.1 КК України та десять років за ст. 364 ч.2 КК України з часу вчинення інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, притягнення до кримінальної відповідальності неможливе, а тому суд не може притягнути особу до кримінальної відповідальності, якщо така заявляє клопотання про застосування строків давності.

Судом встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_4 зрозумілі наслідки звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, передбачених ст.49 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав йому зрозумілі, прохав суд закрити кримінальне провадження та звільнити його від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України.

Таким чином, керуючись положеннями ст.49 КК України суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження незалежно від того, на якій стадії воно перебуває, як під час здійснення досудового розслідування, підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку.

З огляду на практику Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду по справі № 665/2387/14-к від 22.05.2018 року та справі № 345/2618/16-к від 19.11.2019 року судами у рішеннях визначено, - якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальна справа щодо цієї особи.

За таких обставин, суд вважає обґрунтованим клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Приймаючи до уваги, що з дня вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення минуло понад п`ять років за ст. 366 ч.1 КК України , та десять років за ст. 364 ч.2 КК України, дані про ухилення обвинуваченого від органу досудового розслідування у суду відсутні, перебіг строків давності порушено не було: строк давності не зупинявся і не переривався, також обвинуваченому ОСОБА_4 відомі підстави звільнення від кримінальної відповідальності та їх наслідки, він надав згоду на таке звільнення, тому суд вважає необхідним звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, закривши провадження у даній справі.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 в ході досудового розслідування не обирався.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, для проведення судової почеркознавчої експертизи №СЕ-19/107-24/1488-ПЧ від 12.02.2024 в сумі 3029,12 гривень; судової почеркознавчої експертизи №СЕ-19/107-23/12089-ПЧ від 18.12.2023 в сумі 3029,12 гривень; судової комплексної земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи № 656-Е від 17.03.2025 в сумі 29 685,60 гривень, віднести на рахунок держави.

Долю речових доказів, а саме державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №751945 від 11 квітня 2012 року; технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку ОСОБА_5 для будівництва та обслуговування канатно-буксирувального витягу за кадастровим номером :01:001:0065; договір купівлі-продажу № 231 від 22.06.2011 земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0065 з додатками до нього; проект землеустрою по відведенню земельної ділянки в оренду ПП ОСОБА_5 на території Пилипецької сільської ради, в межах с. Пилипець, ур. «Малий Лазок», Міжгірського району Закарпатської області за кадастровими номерами :01:001:0201:01:001:0032; договір оренди землі від 10 жовтня 2005 року на 4 арк., вирішити в порядку п. 7) ч. 9 ст. 100 КПК України.

Доля речового доказу земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0065, в цьому кримінальному проваджені не вирішується, позаяк така є речовим доказом в іншому кримінальному провадженні, в якому й було вжито щодо неї захід забезпечення у виді арешту.

Керуючись ст. 314, 371, 372, 284 ч.2 п.1, 285, 286, 288 КПК України, п.3, п.4 ч.1 ст.49 КК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.366 та ч.2 ст. 364 КК України, на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000094 від 22.04.2025 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366 та ч.2 ст. 364 КК України закрити.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, для проведення судової почеркознавчої експертизи №СЕ-19/107-24/1488-ПЧ від 12.02.2024 в сумі 3029,12 гривень; судової почеркознавчої експертизи №СЕ-19/107-23/12089-ПЧ від 18.12.2023 в сумі 3029,12 гривень; судової комплексної земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи № 656-Е від 17.03.2025 в сумі 29 685,60 гривень, віднести на рахунок держави.

Речові докази у цьому кримінальному провадженні: державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №751945 від 11 квітня 2012 року; технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку ОСОБА_5 для будівництва та обслуговування канатно-буксирувального витягу за кадастровим номером :01:001:0065; договір купівлі-продажу № 231 від 22.06.2011 земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0065 з додатками до нього; проект землеустрою по відведенню земельної ділянки в оренду ПП ОСОБА_5 на території Пилипецької сільської ради, в межах с. Пилипець, ур. «Малий Лазок», Міжгірського району Закарпатської області за кадастровими номерами :01:001:0201:01:001:0032; договір оренди землі від 10 жовтня 2005 року на 4 арк., (7 сторінок) між Пилипецькою сільською радою та ОСОБА_5 , які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах цього кримінального провадження №0000094.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку апеляцій ного оскарження, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали складено та проголошено 23.07.2025.

Головуючий суддя: ОСОБА_1