Справа № 991/5266/25
Провадження 1-кс/991/5320/25
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

19 червня 2025 року Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 розглянув у відкритому судовому засіданні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які зобов`язано вчинити у визначений КПК України строк в кримінальному провадженні № 0001252 від 30 квітня 2025 року та

ВСТАНОВИВ:

1.До Вищого антикорупційного суду 02 червня 2025 року надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які зобов`язано вчинити у визначений КПК України строк, а саме нерозгляді його клопотання від 23 травня 2025 року. Згідно з протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду від 02 червня 2025 року справа № 991/5266/25 (провадження 1-кс/991/5320/25) передана на розгляд слідчому судді ОСОБА_1 .

1.1.Поряд з нею в цей же день надійшло ще 3 скарги ОСОБА_3 у цьому ж кримінальному провадженні на бездіяльність цього ж суб`єкта щодо клопотань від 23 травня 2025 року. Згідно з протоколами передачі справи раніше визначеному складу суду від 02 червня 2025 року ці справи були передані на розгляд слідчому судді ОСОБА_1 .

1.2.Ухвалою від 03 червня 2025 року зазначені скарги були об`єднані під єдиним номером 991/5266/25 (провадження № 1-кс/991/5320/25).

2.Вимоги скарг мотивовані тим, що 23 травня 2025 року ОСОБА_3 направив на електронну пошту Спеціалізованої антикорупційної прокуратури низку клопотань, а саме:

2.1.0001252-SAP-VYH--01-149

2.2.0001252-SAP-VYH--01-147

2.3.0001252-SAP-VYH--01-148

2.4.0001252-SAP-VYH--01-150 у порядку ст. 220 КПК України, проте вони залишились без розгляду.

3.Судове засідання у з розгляду скарг ОСОБА_3 було призначено на 05 червня 2025 року. Внаслідок звернення до слідчого судді прокурора бездіальність якого оскаржується з клопотанням про відкладення, у судовому засіданні було оголошено перерву до 13 червня 2025 року.

3.1.13 червня 2025 року особа, яка звернулась зі скаргою - ОСОБА_3 заявив слідчому судді ОСОБА_1 відвід. Ухвалою судді ОСОБА_4 від 16 червня 2025 року вказана заява була залишена без задоволення.

3.2.17 червня 2025 року від ОСОБА_3 надійшла повторна заява про відвід слідчого судді ОСОБА_1 , яка були передана останньому на виконання приписів абз. 5 пункту 2 розділу ІІ Засад використання автоматизованої системи документообігу Вищого антикорупційного суду. У судовому засіданні 19 червня 2025 року вказана заява була залишена без розгляду на підставі ч. 1 ст. 81 КПК України, внаслідок наявності ознак зловживання ОСОБА_3 правом на відвід з метою затягування кримінального провадження.

3.3.05 та 13 червня 2025 року від ОСОБА_3 надходили клопотання у яких він просив слідчого суддю заявити про самовідвід. У судовому засіданні 05 та 19 червня 2025 року ці клопотання були залишені без розгляду з огляду на таке. Ініціатива відводу судді від розгляду справи може виходити а) безпосередньо від судді (самовідвід), б) від осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні (заява про відвід). Заявлення самовідводу, а також відводу може відбутись «паралельно», тобто за наявності одночасної ініціативи як судді, так і осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Кожен із зазначених суб`єктів автономно ініціює питання самовідводу/відводу, на що вказують приписи частини 1 та 2 статті 80 КПК України, а втручання в таку ініціативу не допускається з огляду на приписи ст. 129 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та ст. 22 КПК України.

Принагідно слідчий суддя зазначає, що всі доводи ОСОБА_3 про наявність обставин, що виключають участь слідчого судді ОСОБА_1 у кримінальному провадженні могли були предметом перевірки суддею ВАКС у провадженні № 1-кс/991/6012/25, яке ініціював сам ОСОБА_3 .

Підстав для заявлення самовідводу слідчий суддя не вбачає.

4. ОСОБА_3 та прокурор САП у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. На запрошення секретаря судового засідання взяти участь у судовому засіданні за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ОСОБА_3 не відреагував.

4.1.17 червня 2025 року ОСОБА_3 надсилав слідчому судді клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з хворобою.

Факт наявності поважних причин для неявки до суду потрібно довести.

Водночас ОСОБА_3 не надав суду докази, які підтверджують обставини, що унеможливлюють явку на засідання та підтверджують наявність тяжкої хвороби, або перебування в закладі охорони здоров`я, отже не підтвердив неможливість з`явлення до суду.

Відтак, зважаючи на законодавчі вимоги щодо строку розгляду скарг, поданих у порядку ст. 303 КПК України, чергове судове засідання слідчий суддя призначив на 19 червня 2025 року, у яке ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим, не з`явився.

У контексті вирішення питання про дії суду в разі відсутності скаржника, слід зважати на те, що слідчим суддям доцільно у таких випадках залишати скаргу без розгляду. У випадку залишення скарги без розгляду скаржник буде мати право повторно звернутися з такою в суд. Таку правову позицію висловив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справи в Узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування».

Водночас, суд констатує очевидний інтерес ОСОБА_3 щодо розгляду його скарги, про що свідчить звернення до слідчого судді з клопотанням про відкладення розгляду.

Виходячи з того, що 1) ч. 6 ст. 306 КПК України передбачає можливість розгляду скарги за відсутності процесуального опонента особи, яка оскаржує бездіяльність слідчого, прокурора, 2) скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, слідчий суддя вважає за необхідне розглянути скарги ОСОБА_3 у судовому засіданні 19 червня 2025 року.

5.13 та 19 червня 2025 року прокурор САП ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотаннями про закриття провадження у яких вказав, що досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється Солом`янським управлінням поліції ГУ НП у м. Києві.

Так, 09 червня 2025 року старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні винесено постанову про визначення підслідності у кримінальному провадженні № 0001252 від 30 квітня 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 та ч. 3 ст. 209 КК України за слідчим відділом Солом?янського УП ГУНП у місті Києві.

У зв?язку з тим, що постанова від 09 червня 2025 року винесена з підстав, що не встановлено доказів, які б свідчили про наявність підстав за суб?єктною та предметною ознаками, що визначені у ч. 5 ст. 216 КПК України, для здійснення подальшого досудового розслідування кримінального провадження № 0001252 детективами НАБ України та змінено підслідність у кримінальному провадженні за слідчим відділом Солом?янського УП ГУНП у місті Києві, - розгляд скарг ОСОБА_3 не відноситься до підсудності слідчих суддів Вищого антикорупційного суду.

Відтак, прокурор просив, 1) закрити провадження за скаргами ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора; 2) засідання провести за відсутності прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

6.Дослідивши обставини, що викладені у скаргах та доданих до них матеріалах, слідчий суддя приходить до таких висновків.

6.1.З постанови про визначення підслідності у кримінальному провадженні від 09 червня 2025 року слідчим суддею встановлено, що слідчими слідчого відділу Солом?янського УП ГУНП у місті Києві здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001252, за фактом зловживання упродовж 2014-2018 років Головою Національного банку України ОСОБА_6 та першим заступником голови Національного банку України ОСОБА_7 владою, тобто умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та інших юридичних осіб, використання службового становища усупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом інтересам окремих громадян, а також вчинення дій, спрямованих на приховування незаконного походження одержаних унаслідок вчинення злочину коштів в особливо великих розмірах, за ознакам злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364 та ч. 3 ст. 209 КК України.

Постановою прокурора Солом?янської окружної прокуратури м. Києва підслідність кримінальному провадженні № 0001252 визначено за Національним антикорупційним бюро України з тих підстав, що згідно з ч. 5 ст. 216 КПК України, детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування злочинів, вчинених зокрема Головою Національного банку України, його першим заступником та заступником та ін.

У свою чергу, кримінальне провадження № 0001252 постановою прокурора Солом?янського району м. Києва від 30 квітня 2025 року було виділене із кримінального провадження № 007836.

Належні та допустимі докази, які б підтверджували зазначені у заяві про вчинення злочину та показаннях потерпілого причетність Голови НБ України ОСОБА_6 та Першого заступника голови Національного банку України ОСОБА_7 у матеріалах кримінального провадження № 0001252 відсутні, та більш ніж дев?ять років досудового розслідування кримінального провадження № 0078360 із якого воно виділене, органом досудового розслідування, не здобуто.

Крім цього, згідно з відомостями, що містяться у Єдиному реєстрі досудових розслідувань встановлено, що слідчими слідчого відділу Солом?янського УП ГУНП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у низці кримінальних провадженнях, що стосуються заволодіння коштами ПАТ «Міський комерційний банк» про який зазначає ОСОБА_3 , зокрема у кримінальних провадженнях № 007836 від 04.12.2015 за ч. 4 ст. 190 КК України, № 0000409 від 17.09.2014 за ч. 2 ст. 364-1 КК України та ін.

Так, обставини, які розслідуються у зазначеному кримінальному провадженні вчинені за місцем реєстрації та фактичного знаходження ПАТ «Міський комерційний банк» за адресою: м. Київ, вул. Солом?янська, 33. За таких обставин, підслідність у зазначеному кримінальному провадженні прокурором визначено за слідчим відділом Солом?янського УП ГУНП у місті Києві, адже не встановлено доказів, які б свідчили про наявність підстав за суб`єктною та предметною ознаками, що визначені ч. 5 ст. 216 КПК України, для здійснення подальшого досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення детективами Національного антикорупційного бюро України.

6.2.Оцінка скарги на бездіяльність щодо нездійснення інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк на предмет обґрунтованості передбачає вивчення: 1) наявності правової підстави для виникнення обов`язку вчинити певні дії (у даному випадку розглянути клопотання та вжити заходів за результатами його розгляду); 2) наявності встановленого законом строку вчинення певної дії; 3) встановлення факту невиконання цього обов`язку у встановлений законом строк.

6.3.Кримінальний процесуальний закон містить систему гарантій, які дозволяють отримувати інформацію про стан розгляду заяв, які були подані певною особою, отримувати витяг із ЄРДР, а також ініціювати вчинення певних дій у кримінальному провадженні (якщо особа перебуває у відповідному статусі), та ін. Наявність правової підстави для виникнення обов`язку вчинити певні дії (у даному випадку розглянути клопотання та вжити заходів за результатами його розгляду) напряму пов`язана із правовим статусом особи, яка заявляє клопотання та компетенцією органу держави, до якого скеровано клопотання, на його вирішення. Статтею 220 КПК України встановлений порядок розгляду клопотань під час досудового розслідування. Клопотання потерпілого про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

6.4.Порядок кримінального провадження на території України визначається кримінальним процесуальним законодавством України (ч. 1 ст. 1 КПК України). Згідно із приписами ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом. Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом (ч. 1 ст. 22 КПК України).

6.5.Слідчий суддя зазначає, що статтею 220 КПК України встановлений процесуальний порядок розгляду клопотань під час досудового розслідування. При чому встановлений у ч. 2 ст. 220 КПК України порядок передбачає два способи реагування за наслідками розгляду заявлених клопотань: 1) повідомлення особи, яка заявила клопотання, про результати розгляду; 2) винесення вмотивованої постанови про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання.

6.6.Матеріали справи не містять відомостей щодо розгляду прокурором клопотань ОСОБА_3 , зазначених у пункті 2 цієї ухвали, відповідно до вимог ст. 220 КПК України.

6.7.Оскільки ст. 220 КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок розглянути подане учасником кримінального провадження клопотання, то вказані посадові особи повинні бути уповноважені на вчинення цих дій. Їх повноваження, виходячи зі змісту статей 40, 214 КПК України, розпочинаються із початком досудового розслідування певним органом. Інакше кажучи, звертаючись із будь-яким клопотанням до органу досудового розслідування чи прокурора, навіть якщо воно змістовно буде належним чином обґрунтоване, особа не може розраховувати на його розгляд в порядку ст. 220 КПК України за умови відсутності відомостей про те, що цей конкретний орган держави здійснює досудове розслідування цього кримінального провадження/нагляд за ним. В іншому випадку була б можливою ситуація, коли всі органи досудового розслідування та прокурори були б зобов`язані приймати постанови поза межами кримінальних проваджень, а відтак - поза межами компетенції.

6.8.Водночас, в ході судового розгляду слідчий суддя встановив, що кримінальне провадження непідслідне НАБ України, а отже прокурори САП не здійснюють в ньому повноваження прокурорів - процесуальних керівників. Так, функціями Спеціалізованої антикорупційної прокуратури є: 1) здійснення нагляду за додержанням законів під час проведення оперативно-розшукової діяльності, досудового розслідування Національним антикорупційним бюро України; 2) підтримання державного обвинувачення в суді у відповідних провадженнях; 3) представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, передбачених цим Законом і пов`язаних із корупційними або пов`язаними з корупцією правопорушеннями, а також представництво у межах компетенції інтересів держави у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави. (ст. 8-1 Закону України «Про прокуратуру»).

Таким чином, прокурори Спеціалізованої антикорупційної прокуратури можуть бути процесуальними керівниками виключно у кримінальних провадженнях, які здійснюються Національним антикорупційним бюро України.

6.9.За відсутності фактів розгляду клопотань ОСОБА_3 у порядку ст. 220 КПК України, перед слідчим суддею постає питання належного реагування на цю обставину з урахуванням приписів ст. 307 КПК України. Так, згідно ч. 2 зазначеної статті, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Звертаючись до слідчого судді ОСОБА_3 просив, зокрема, зобов`язати уповноважену особу розглянути клопотання, зазначені в п. 2 ухвали, зобов`язати уповноважену особу у випадку повної або часткової відмови у задоволенні клопотання, винести вмотивовану постанову про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання.

Клопотання, зазначені у пункті 2 цієї ухвали, ОСОБА_3 адресував керівнику САП, що визначає суб`єкта їх розгляду - керівник або інший прокурор САП, та опосередковано вказує на осіб, яких слідчий суддя може зобов`язати вчинити певну дію - розглянути відповідні клопотання у порядку ст. 220 КПК України.

Зі змісту матеріалів скарг та клопотання прокурора, слідчий суддя констатує факт нездійснення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні детективами НАБ України під процесуальним керівництвом прокурорів САП.

Вирішення питання про зобов`язання прокурора вчинити певну дію має перспективний, а не ретроспективний характер, а тому слідчий суддя не може зобов`язати прокурора, який не здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні, у даному випадку прокурора САП, розглянути клопотання, зазначені у пункті 2 цієї ухвали.

6.10.На переконання слідчого судді, на підставі п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК слідчого, прокурора можливо зобов`язати вчинити лише дію, невиконання якої оскаржується особою відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, тобто процесуальну дію, яку він зобов`язаний був вчинити у визначений КПК України строк, проте не вчинив, до прикладу, не відреагував на клопотання у порядку ст. 220 КПК України.

Натомість, протилежний підхід, тобто ухвалення слідчим суддею рішень про зобов`язання слідчого, прокурора вчинити слідчі дії у конкретному кримінальному провадженні, винести вмотивовану постанову про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виходило б за межі повноважень слідчого судді, визначених КПК України.

Це обумовлено самостійністю слідчого під час досудового розслідування, яка, серед іншого, полягає у належній йому дискреції у вирішенні питання щодо проведення чи непроведення певної слідчої (розшукової) дії. Це питання слідчий вирішує на власний розсуд, з урахуванням того, чи відповідатиме інтересам ефективного проведення досудового розслідування та виконанню завдань досудового розслідування і кримінального провадження в цілому проведення тієї чи іншої слідчої (розшукової) дії.

6.11.Задоволення решти вимог скарги, як от зобов`язання уповноваженої особи повідомити суд про виконання ухвали, не підлягає задоволенню, адже не входить до компетенції слідчого судді. Крім того, обов`язок повідомити суд про виконання рішення обумовлюються вимогами ч. 4 ст. 535 КПК України, а не вказівками про це в судовому рішенні.

7.Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим (ч. 1 ст. 370 КПК України). Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу (ч. 3 ст. 370 КПК України).

8.Враховуючи, що під час розгляду скарг слідчий суддя не встановив наявність правової підстави для розгляду клопотань ОСОБА_3 прокурорами САП, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у їх задоволенні.

Керуючись вищенаведеним та на підставі статей 2, 40, 214, 220, 303-307, 309, 376 КПК України слідчий суддя постановив:

1.Скарги ОСОБА_3

1.1.0001252-SAP-VYH--01-149--VAS-VYH--01-149

1.2.0001252-SAP-VYH--01-147--VAS-VYH--01-147

1.3.0001252-SAP-VYH--01-148--VAS-VYH--01-148

1.4.0001252-SAP-VYH--01-150--VAS-VYH--01-150

на бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк в кримінальному провадженні № 0001252 від 30 квітня 2025 року, - залишити без задоволення.

2.Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_8