Справа №590/328/25
Провадження №1-кп/590/105/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року с-ще Ямпіль

Ямпільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Ямпіль Сумської області кримінальне провадження №0000201 від 17.02.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степанівка Ямпільського району Сумської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Приблизно протягом листопада-грудня 2024 року, більш точної дати в ході досудового розслідування встановити не надалось за можливе, близько 15:00 год. ОСОБА_4 рухався пішки із автобусної зупинки в с. Княжичі Шосткинського району Сумської області до будинку свого мешкання по АДРЕСА_1 . Проходячи по дорозі вздовж озера на узбіччі на відкритій ділянці місцевості на землі знайшов паперовий пакунок, у якому знаходились два корпуси гранати Ф-1 та два запали до них. В подальшому ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що перелічені предмети є бойовими припасами поклав їх до кишені своєї куртки. Таким чином незаконно придбав (шляхом привласнення знайденого) два корпуси гранати Ф-1 та два запали до гранат.

Після чого ОСОБА_4 , маючи умисел на зберігання бойових припасів, діючи умисно, усвідомлюючи наслідки своїх суспільно-небезпечних дій, направлених проти громадської безпеки в частині захисту життя та здоров?я людей від негативного впливу руйнуючого характеру боєприпасів, в результаті їх неконтрольованого обігу, з порушенням вимог законодавства України, якими регламентується порядок поводження з боєприпасами, у тому числі Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України №576 від 12.10.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України N?622 від 21.08.1998 року, знаючи, що для зберігання бойових припасів необхідно передбачений законом дозвіл, почав зберігати вище вказані металеві предмети, за місцем свого мешкання, а саме в будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , без передбаченого законом дозволу.

20.02.2025 в період часу з 07 год. 30 хв. по 09 год. 28 хв. під час проведення санкціонованого обшуку домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , працівниками поліції було виявлено та вилучено:

- один металевий предмет циліндричної форми схожий на корпус гранати та один металевий предмет циліндричної форми схожий на запал до гранати, які відповідно до висновку експерта СЕ19/119-25/3181-ВТХ від 27.02.2025 є основними складовими частинами ручної осколкової оборонної гранати Ф-1 і при їх конструктивному поєднанні утворюють остаточно споряджений вибуховий пристрій промислового виготовлення військового призначення - одну ручну осколкову оборону гранату Ф-1, яка належить до категорії бойових припасів;

- один металевий предмет циліндричної форми схожий на корпус гранати та один металевий предмет циліндричної форми схожий на запал до гранати, які відповідно до висновку експерта СЕ19/119-25/3184-ВТХ від 28.02.2025 є основними складовими частинами ручної осколкової оборонної гранати Ф-1 і при їх конструктивному поєднанні утворюють остаточно споряджений вибуховий пристрій промислового виготовлення військового призначення - одну ручну осколкову оборону гранату Ф-1, яка належить до категорії бойових припасів.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та надав суду чіткі та послідовні покази з цього приводу, пояснивши, що приблизно протягом листопада-грудня 2024 року, більш точної дати не пам`ятає, близько 15:00 год. він, рухаючись пішки із автобусної зупинки в с. Княжичі Шосткинського району Сумської області до будинку свого мешкання по АДРЕСА_1 , та проходячи по дорозі вздовж озера на узбіччі на відкритій ділянці місцевості на землі знайшов пакунок, у якому знаходились два корпуси гранати Ф-1 та два запали до нихпісля чого поклав їх до кишені своєї куртки, приніс їх до себе додому та почав зберігати вище вказані металеві предмети, за місцем свого мешкання. Зазначи, що йому було відомо, що знайдені ним речі є боєприпасами та для їх зберігання необхідний відповідний дозівл. Знайдені гранати мав намір добровільно здати працівникам поліції. Однак, 20.02.2025 в період часу з 07 год. 30 хв. по 09 год. 28 хв. під час проведення санкціонованого обшуку його домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції було виявлено та вилучено два металеві предмети циліндричної форми схожі на корпуси гранати та два металеві предмети циліндричної форми схожі на запали до гранати. Коли до нього приїхали працівники поліції, у вчиненому зізнався та добровільно видав вказані предмети. З кількістю вилучених предметів погодився. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Заслухавши пояснення обвинуваченого, з`ясувавши думку учасників судового провадження, за згодою обвинуваченого суд відповідно до ч.3 ст.26 та ч.3 ст.349 КПК України визнав за недоцільне досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, стосуються речових доказів та судових витрат.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення доведеною повністю та його дії кваліфікує за ч.1 ст.263 КК України, що виразились у зберіганні, придбанні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Згідно зі ст.337 КПК України суд діє в межах висунутого обвинувачення.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 у відповідності до положень ст.12 КК України вчинив тяжкий злочин, у вчиненому розкаявся, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, є повне визнання вини та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення і це об`єктивно встановлено під час судового розгляду, виходячи з поведінки особи протягом судового провадження, його відвертого визнання вини, сорому з приводу вчинку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

При розгляді даного кримінального провадження суд керувався принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно ст.6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Призначаючи покарання виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, встановивши особу винного та характер вчинених дій, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до тяжких, однак тяжких наслідків не настало, посередньо характеризується за місцем проживання, у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра на обліку не перебуває, а також те, що покарання на меті має не тільки кару, а й виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, враховуючи роз`яснення, надані в п.2, п.9 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд вважає, що при обранні покарання обвинуваченому слід визначити покарання, у виді позбавлення волі на певний строк, при цьому враховуючи вказані обставини, суд вважає, що покарання призначене ОСОБА_4 можливе із застосуванням ст.75 КК України, у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1, п.2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України.

Обрана підсудному міра покарання буде необхідною і достатньою для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Правових підстав для застосування до ОСОБА_4 положень ст.69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті, суд не вбачає.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави необхідно стягнути витрати на проведення судової вибухово-технічної експертизи N?CE-19/119-23/3181-BTX від 27.02.2025в сумі 3183,60 грн та витрати на проведення судової вибухово-технічної експертизи N?CE-19/119-25/3184-BTX від 27.02.2025 в сумі 3183,60 грн, а всього на загальну суму 6367, 20 грн.

Ухвалою слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду від 17.03.2025 по даному кримінальному провадженню до обвинуваченого ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строк дії покладення обов`язку - два місяці, тобто до 15 травня 2025 року.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме:

п.1.п.2 ч.1 ст.76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

п.2 ч.3 ст.76 КК України:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Речові докази:

- запал типу УЗРГМ-2 та первинне пакування (сейф. пакет N?5678148); корпус ручної гранати Ф-1 та первинне пакування (сейф. пакет N?5678149); запал типу УЗРГМ та первинне пакування (сейф. пакет N?5678150); корпус ручної гранати Ф-1 та первинне пакування (сейф. пакет N?5678151); які перебувають в камері зберігання речових доказів Шосткинського РУП - конфіскувати у власність держави в особі Міністерства оборони України та передати для потреб Збройних Сил України а ті, що не придатні для використання за призначенням знищити;

- зразки крові та слини гр. ОСОБА_4 (два пакета з позначкою 746); частина змиву та контрольного змиву з предмету схожого на запал від гранати з маркуванням «233-79» «UZRGM-2» «583», частина змиву та контрольного змиву об?єкт 1,2, (два пакета з позначкою 98); частина змиву та контрольного змиву з предмету схожого на корпус від гранати з маркуванням «Z 18-53T», частина змиву та контрольного змиву об?єкт 1,2, (два пакета з позначкою 97); частина змиву та контрольного змиву з предмету схожого на корпус від гранати з маркуванням «UZRGM» «354R 37648», частина змиву та контрольного змиву об?єкт 1,2, (два пакета з позначкою 99), які перебувають в камері зберігання речових доказів Шосткинського РУП знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави витрати на проведення судової вибухово-технічної експертизи N?CE-19/119-23/3181-BTX від 27.02.2025в сумі 3183,60 грн та витрати на проведення судової вибухово-технічної експертизи N?CE-19/119-25/3184-BTX від 27.02.2025 в сумі 3183,60 грн, а всього на загальну суму 6367, 20 грн (шість тисяч триста шістдесят сім грн 20 коп.).

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Ямпільський районнийсуд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_1