Справа № 953/981/24
н/п 1-кс/953/3820/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000220 від 15.11.2023, про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, не одруженого, з вищою освітою, який перебуває на посаді стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 345 , ч.5 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

13.05.2025 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , в якому сторона обвинувачення просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 днів, але не пізніше ніж до підготовчого судового засідання.

На обґрунтування клопотання прокурор вказує, що СУ ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000220 від 15.11.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 345 , ч.5 ст. 407 КК України.

В клопотанні прокурор вказує, що 16.10.2023 до управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції надійшло звернення ОСОБА_4 , яке зареєстроване в інформаційно комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» УПП в Харківській області ДПП за №11875 щодо можливих неправомірних дій, на його думку, працівників УПП в Харківській області ДПП, під час події, яка мала місце 16.10.2023.

Відповідно до статей 16, 19, 20 Закону України «Про звернення громадян» з метою з`ясування обставин події, листом резолюції погодженим начальником УПП в Харківській області ДПП ОСОБА_6 від 18.10.2023, розгляд звернення доручено т.в.о. інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_7 .

Так, т.в.о. інспектора ВМАЗ УПП в Харківській області ДПП ОСОБА_7 , з метою розгляду вищевказаного звернення, в невстановлений в ході досудового розслідування день, у проміжку між 18.10.2023 та 07.11.2023, здійснив телефонний дзвінок з приватного (власного) абонентського номеру мобільного телефону НОМЕР_2 на номер НОМЕР_3 , зазначений у зверненні як контактний телефон ОСОБА_4 , однак останній на дзвінок не відповів. Продовжуючи розгляд, за звернення проведено службову перевірку, за результатами якої, будь-яких об`єктивних даних, які б свідчили про можливі неправомірні дії з боку працівників УПП в Харківській області ДПП, не встановлено, про що листом № 2210/41/14/02-2023/ЕО від 30.10.2023 повідомлено заявника.

Пізніше, 07.11.2023 о 16:51 ОСОБА_4 використовуючи мобільний додаток WhatsApp, з обліковим записом, зареєстрованим на номер НОМЕР_3 діючи на підґрунті особистих неприязних відносин відносно працівників правоохоронного органу в особі поліцейських, маючи умисел на залякування ОСОБА_8 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи достовірно обізнаним, що обліковий запис зареєстрований у додатку WhatsApp за номером мобільного телефону НОМЕР_2 належить саме працівнику правоохоронного органу, який знаходиться під час виконання своїх службових обов`язків, умисно почав надсилати повідомлення з нецензурною лексикою, образами та погрозами в адресу працівників правоохоронних органів та безпосередньо ОСОБА_7 , при цьому ігноруючи законні вимоги останнього щодо припинення протиправних дій та продовжуючи реалізацію злочинного умислу, направленого на погрозу насильством, вбивством працівників правоохоронного органу а також їх родичів, у зв`язку з виконанням ними службових обов`язків.

Відповідно до висновку судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи №СЕ-19/119-23/18295-ЛД від 09.01.2024 «У наданих на дослідження матеріалах наявні висловлювання ОСОБА_4 , зокрема, виражені у формі погрози насильством і вбивством на адресу ОСОБА_7 та інших працівників правоохоронних органів та їх рідних. Інформація про те, що встановлені погрози стосуються саме ОСОБА_7 та інших працівників правоохоронних органів, відома з матеріалів справи, оскільки досліджені повідомлення ОСОБА_4 надійшли на мобільний телефон Iphone 13 Pro, який належить ОСОБА_7 . Разом із тим, у наданих на дослідження матеріалах не містяться висловлювання ОСОБА_4 , виражені у формі погрози знищенням чи пошкодженням майна щодо працівника правоохоронного органу (з матеріалів справи - ОСОБА_7 ) та його близьких родичів.»

Крім того, солдат ОСОБА_4 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.09.2022 № 147 призначений на посаду стрільця 3 відділення охорони 1 взводу охорони роти охорони.

Відповідно до вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України, не допускати негідних вчинків та стримувати від них інших, про все, що сталося з ним і стосується виконання службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження зобов`язаний доповідати безпосередньому начальникові. Крім цього, згідно вищевказаних положень нормативно-правових актів, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно з вимогами ст. 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України виїзд військовослужбовців, що проходять військову службу за контрактом, за межі гарнізону здійснюється з дозволу командира військової частини.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року який діє по теперішній час.

Однак, солдат ОСОБА_4 01.01.2024 вирішив стати на злочинний шлях, та діючи умисно, в умовах воєнного стану, без дозволу командування та поважних причин тимчасово, незаконно вирішив ухилитися від проходження військової служби та провести час на власний розсуд.

Реалізуючи свій злочинний умисел, солдат ОСОБА_4 в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів та начальників, за відсутності законних підстав та поважних причин не з`явився з лікування (згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.07.2023 № 211, ОСОБА_4 вибув на лікування у КНП «Чутівська Центральна Лікарня» з 19.07.2023, в подальшому 01.09.2023 ОСОБА_4 , у зв`язку з виявленням станів здоров`я які вимагають поглибленого обстеження та додаткових консультативних висновків вузьких спеціалістів, направлено до військової частини НОМЕР_4 куди прибув 18.12.2023 з метою визначення ступеня придатності до військової служби, однак 01.01.2024 знятий з розгляду комісії ВЛК на підставі 6.19 наказу МОУ № 402 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» без винесення рішення, та в подальшому не повернувся до місця несення служби до розташування підрозділу до АДРЕСА_2 .

Доводячи свій злочинний умисел до кінця солдат ОСОБА_4 в період з 01.01.2024 по 21.11.2024, в умовах воєнного стану, незаконно перебував поза межами розташування особового складу військової частини НОМЕР_1 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та без поважних причин.

За час відсутності на службі солдат ОСОБА_4 обов`язки з військової служби за посадою не виконував, в медичні установи не звертався, правоохоронні органи, органи державної влади або органи місцевого самоврядування про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від військової служби та про його причини не повідомляв, вільний час проводив на власний розсуд не пов`язуючи його із виконанням своїх службових обов`язків до 21.11.2024, доки не був затриманий працівниками поліції, через вчинення злочинів проти авторитету органів державної влади.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 призваний 20.04.2022 ІНФОРМАЦІЯ_2 у Збройні Сили України на посаду стрільця 3 відділення охорони 1 взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_1 .

Надалі за невстановлених обставин та у невстановлений в ході досудового розслідування обставин час та місце у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на придбання та зберігання вогнепальної зброї, боєприпасів та вибухової речовини без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний намір, за невстановлених обставин та у невстановлений час та місці, але не пізніше 21.11.2024, ОСОБА_4 , діючи умисно в порушення вимог п. 1 Постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на громадську безпеку, що супроводжувалось незаконним поводженням із вогнепальною зброєю та боєприпасами, без передбаченого законом дозволу незаконно, придбав (у розумінні п. 12 ППВСУ «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, ви¬буховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами» від 26 квітня 2002 р. № 3) автомат системи Калашникова калібру 5,45 мм, заводський номер № НОМЕР_5 , 1989 року виготовлення, 76 патронів калібру 5,45 мм, та корпус ручної гранати «РГД-5 № 61-24-78», обернувши вказані предмети у своє володіння та залишивши незаконно зберігати при собі.

У подальшому, 21.11.2024, близько 08.10, ОСОБА_4 , перебуваючи у власній квартирі АДРЕСА_3 , продовжуючи незаконно зберігати при собі вищевказану вогнепальну зброю, бойові припаси та вибухову речовину без передбаченого законом дозволу, використав зброю та боєприпаси для вчинення погрози вбивством, щодо працівників правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цими працівниками службових обов`язків та опорі працівникам правоохоронного органу під час виконання ними службових обов`язків.

Прокурор вказує, що в період часу з 08:10 до 19:16 21.11.2024 злочинні дії ОСОБА_4 були викриті працівниками поліції та в ході проведення обшуку за місцем його мешкання за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено предмети, перелік яких зазначено в клопотанні.

Крім того, прокурор зазначає, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 призваний 20.04.2022 ІНФОРМАЦІЯ_2 у Збройні Сили України на посаду стрільця 3 відділення охорони 1 взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з положеннями ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби ЗС України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту ЗС України та Військової присяги, ОСОБА_4 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, дорожити бойовою славою своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця.

Незважаючи на викладене, 01.01.2024, самовільно залишивши військову частину НОМЕР_1 , не виконуючи обов?язки військової служби, вчинив умисні кримінальні правопорушення - злочини проти авторитету органу державної влади за наступних обставин:

Так, відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» до правоохоронних органів відносяться органи прокуратури, Національної поліції, Служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначених Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених Законом.

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області № 50 о/с від 04.02.2019 майора поліції ОСОБА_9 призначено на посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу спеціальної поліції ГУНП в Харківській області.

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області № 154 о/с від 04.02.2019 лейтенанта поліції ОСОБА_10 призначено на посаду слідчого слідчого відділення спеціальної поліції ГУНП в Харківській області.

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області № 174 о/с від 24.04.2024 підполковника поліції ОСОБА_11 призначено на посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу спеціальної поліції ГУНП в Харківській області.

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області № 263 о/с від 19.06.2024 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_12 призначено на посаду спеціаліста-криміналіста слідчого відділення відділу спеціальної поліції ГУНП в Харківській області.

Згідно з п.1 ст.17 Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закон) поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції. Тобто ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 є поліцейськими.

Згідно п.2 ст.18 Закону поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій, зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

У відповідності до ст. 23 Закону поліцейський здійснює: превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних і адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального чи адміністративного правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; здійснює досудове розслідування кримінальних правопорушень у межах визначеної підслідності; розшукує осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду, ухиляються від виконання кримінального покарання, пропали безвісти, та інших осіб у випадках, визначених законом; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; доставляє у випадках і порядку, визначених законом, затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення; вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях.

Поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначених Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених Законом.

Так, 21.11.2024, близько 08.10, з метою виконання покладених на поліцію завдань, слідчий СВ ВСП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_10 , разом з оперуповноваженими СКП ВСП ГУНП в Харківській області: підполковником поліції ОСОБА_11 , майором поліції ОСОБА_9 , майором поліції ОСОБА_14 , майором поліції ОСОБА_15 , спеціалістом-криміналістом СВ ВСП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_12 , та двома понятими, виконуючи свої службові обов`язки, перебуваючи у форменому одязі з табельною вогнепальною зброєю, прибули за адресою: АДРЕСА_1 (10 поверх), за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для проведення слідчої дії - обшуку відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 18.11.2024 року, з метою відшукання предмету злочину.

Прибувши за вказаною адресою, всі учасники слідчої дії підійшли до вхідних дверей вказаної квартири, оперуповноважений СКП ВСП ГУНП в Харківській області підполковником поліції ОСОБА_11 постукав у двері та повідомив, що це поліція та попрохав відчинити двері, але двері ніхто не відчиняв та не відповідав. В подальшому слідчий СВ ВСП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_10 зателефонував матері ОСОБА_4 - ОСОБА_16 , та представився працівником поліції та повідомив про необхідність проведення слідчої дії - обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , на що остання повідомила про те, що ОСОБА_4 перебуває вдома за вказаною адресою. Через деякий час до місця проведення слідчої дії за проханням ОСОБА_4 прибув його знайомий - ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якому учасники обшуку - працівники поліції представились та пред`явили службові посвідчення, і попрохали, щоб він зателефонував ОСОБА_4 та попрохав останнього відчинити двері.

Далі, ОСОБА_17 зателефонував в присутності працівників поліції ОСОБА_4 та попрохав відчинити двері квартири. Після дзвінка ОСОБА_17 учасники слідчої дії почули, як хтось підійшов до вхідної двері та почав її відчиняти. ОСОБА_17 сказав вголос через двері «давай відчиняй». В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на погрозу вбивством, щодо працівників правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням ними службових обов`язків.

Реалізуючи свій вищезазначений злочинний намір, направлений на погрозу вбивством працівників правоохоронного органу, ОСОБА_4 , усвідомлюючи значення своїх дій, та те, що перед ним знаходяться саме працівники правоохоронного органу, які були одягнені у формений одяг (однострій) з шевронами приналежності до органу та підрозділу поліції, озброєнні табельною вогнепальною зброєю та виконують свої службові обов`язки, на ґрунті неприязного відношення та зневажливого ставлення до працівників правоохоронних органів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання негативних наслідків, почав відчиняти двері в квартиру, направивши при цьому в бік працівників поліції автомат (АК) з серійним номером НОМЕР_6 зеленого кольору з прикладом зеленого кольору та глушником, споряджений набоями калібру 5,45 мм.

ОСОБА_4 , показуючи свою неповагу до правоохоронних органів, розуміючи що своїми діями може спричинити шкоду життю і здоров`ю працівників поліції, тримаючи в руках Автомат системи Калашнікова, моделі АК-74» калібру 5,45 мм, заводський номер « НОМЕР_5 », «1989» року виготовлення, споряджений набоями калібру 5,45 мм, розуміючи що вогнепальна зброя призначена для ураження живої цілі, маючи необхідні вміння та знання для використання вогнепальної зброї, дослав патрон у патронник, тобто привів її у готовність, спрямував вогнепальну зброю в бік працівників поліції, та вигукнув «щас завалю».

Побачивши це, відчуваючи реальну небезпеку для свого життя та здоров`я і розуміючи, що від ОСОБА_4 оточуючим загрожує небезпека, а також для виконання покладених на поліцію завдань, оперуповноважений СКП ВСП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 , прикрив двері та притримував їх ногою, а інші працівники поліції ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , відійшли на безпечну відстань і почали голосно наказувати ОСОБА_4 припинити протиправні дії і кинути зброю, на що останній ніяк не реагував.

Після цього, працівники поліції відповідно до вимог ч. 11 ст.46 ЗУ «Про Національну поліцію» взяли до рук вогнепальну зброю і привели її у готовність, так як вважали, що в обстановці, яка склалась, можуть виникнути підставі для її застосування, при цьому оперуповноважені ОСОБА_9 та ОСОБА_11 контролювали вхідні двері квартири, а слідчий ОСОБА_10 викликав службу «102» та доповів керівництву ВСП ГУНП в Харківській області.

В подальшому ОСОБА_4 , вважаючи виконаними усі необхідні дії для доведення злочину до кінця, а саме погрози вбивством щодо працівників поліції, залишився в квартирі.

Через де який час прибули допоміжні сили інших підрозділів поліції, на вимоги яких здатись, вийти із квартири та скласти зброю ОСОБА_4 не реагував, а намагався втекти через пожежні сходи, розташовані на балконі квартири, при цьому незаконно проникав до інших квартир громадян, розташованих на 9 та 8 поверхах будинку, де у послідуючому був затриманий працівниками спецпідрозділу «КОРД» ГУНП в Харківській області.

Дії ОСОБА_4 поліцейськими були розцінені як такі, що створюють реальну небезпеку для життя та здоров`я працівників правоохоронного органу. З метою припинення подальших противоправних дій, в порядку, передбаченому Законом України «Про Національну поліцію» - поліцейськими були застосовані заходи примусу у вигляді застосування спеціальних засобів «кайданки» та заходів фізичного впливу до ОСОБА_4 , в результаті чого правопорушника було затримано працівниками поліції.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 21.11.2024, близько 08.10, з метою виконання покладених на поліцію завдань, слідчий СВ ВСП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_10 , разом з оперуповноваженими СКП ВСП ГУНП в Харківській області: підполковником поліції ОСОБА_11 , майором поліції ОСОБА_9 , майором поліції ОСОБА_14 , майором поліції ОСОБА_15 , спеціалістом-криміналістом СВ ВСП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_12 , та двома понятими, виконуючи свої службові обов`язки, перебуваючи у форменому одязі з табельною вогнепальною зброєю, прибули за адресою: АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_4 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для проведення слідчої дії - обшуку відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 18.11.2024 року, з метою відшукання предмету злочину.

Прибувши за вказаною адресою, всі учасники слідчої дії підійшли до вхідних дверей вказаної квартири, оперуповноважений СКП ВСП ГУНП в Харківській області підполковником поліції ОСОБА_11 постукав у двері та повідомив, що це поліція та попрохав відчинити двері, але двері ніхто не відчиняв та не відповідав. В подальшому слідчий СВ ВСП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_10 зателефонував матері ОСОБА_4 - ОСОБА_16 , та представився працівником поліції та повідомив про необхідність проведення слідчої дії - обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , на що остання повідомила про те, що ОСОБА_4 перебуває вдома за вказаною адресою. Через деякий час до місця проведення слідчої дії за проханням ОСОБА_4 прибув його знайомий - ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якому учасники обшуку - працівники поліції представились та пред`явили службові посвідчення, і попрохали, щоб він зателефонував ОСОБА_4 та попрохав останнього відчинити двері.

Далі, ОСОБА_17 зателефонував в присутності працівників поліції ОСОБА_4 та попрохав відчинити двері квартири. Після дзвінка ОСОБА_17 учасники слідчої дії почули, як хтось підійшов до вхідної двері та почав її відчиняти. ОСОБА_17 сказав вголос через двері «давай відчиняй». В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на здійснення опору працівникам правоохоронного органу під час виконання ними службових обов`язків.

Реалізуючи свій вищезазначений злочинний намір, направлений на здійснення опору працівникам правоохоронного органу під час виконання ними службових обов`язків, ОСОБА_4 , усвідомлюючи значення своїх дій, та те, що перед ним знаходяться саме працівники правоохоронного органу, які були одягнені у формений одяг (однострій) з шевронами приналежності до органу та підрозділу поліції, озброєнні табельною вогнепальною зброєю та виконують свої службові обов`язки, на ґрунті неприязного відношення та зневажливого ставлення до працівників правоохоронних органів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання негативних наслідків, посягаючи на нормальну діяльність правоохоронних органів та їх авторитет, діючи умисно, ігноруючі законні вимоги працівників поліції, почав вчиняти активний опір та почав відчиняти двері в квартиру, направивши при цьому в бік працівників поліції автомат (АК) з серійним номером НОМЕР_6 зеленого кольору з прикладом зеленого кольору та глушником, споряджений набоями калібру 5,45 мм., дослав патрон у патронник, тобто привів її у готовність, спрямував вогнепальну зброю в бік працівників поліції, та вигукнув «щас завалю».

Побачивши це, відчуваючи реальну небезпеку для свого життя та здоров`я і розуміючи, що від ОСОБА_4 оточуючим загрожує небезпека, а також для виконання покладених на поліцію завдань, оперуповноважений СКП ВСП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 , прикрив двері та притримував їх ногою, а інші працівники поліції ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , відійшли на безпечну відстань і почали голосно наказувати ОСОБА_4 припинити протиправні дії і кинути зброю, на що останній ніяк не реагував, та намагався відкрити двері та довести свій злочинний умисел до кінця.

Після цього, працівники поліції відповідно до вимог ч. 11 ст.46 ЗУ «Про Національну поліцію» взяли до рук вогнепальну зброю і привели її у готовність, так як вважали, що в обстановці, яка склалась, можуть виникнути підставі для її застосування, при цьому оперуповноважені ОСОБА_9 та ОСОБА_11 контролювали вхідні двері квартири, а слідчий ОСОБА_10 викликав службу «102» та доповів керівництву ВСП ГУНП в Харківській області.

Через деякий час прибули допоміжні сили інших підрозділів поліції, на вимоги яких здатись, вийти із квартири та скласти зброю ОСОБА_4 не реагував, намагався втекти через пожежні сходи, розташовані на балконі квартири, при цьому незаконно проникав до інших квартир громадян, розташованих на 9 та 8 поверхах будинку, де у послідуючому був затриманий працівниками спецпідрозділу «КОРД» ГУНП в Харківській області.

Діючи у відповідності до обстановки та дотримуючись вимог законодавства, у відповідності ст.ст. 44, 45 Закону України «Про Національну поліцію», для особистого захисту та забезпечення безпеки інших осіб, працівниками поліції була застосована фізична сила та вчинені дії направлені на застосування до ОСОБА_4 спеціальних засобів - «кайданки», з метою припинення його протиправних дій та попередженню можливих негативних наслідків для оточуючих та самого ОСОБА_4 .

Сторона обвинувачення зазначає, що протиправні дії ОСОБА_4 були припинені лише після застосування до нього співробітниками поліції, спеціальних засобів «кайданки».

21.11.2024 о 13 год. 07 хв. ОСОБА_4 фактично затриманий у порядку ст. 208 КПК України за адресою: АДРЕСА_5 .

22.11.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, а саме опорі працівникам правоохоронного органу під час виконання ними службових обов`язків та за ст. 348 КК України, тобто у вчиненні замаху на вбивство працівників правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цими працівниками службових обов`язків.

Слідчий зазначив, що обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри обґрунтовується наступними доказами, а саме: -протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 21.11.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 21.11.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 21.11.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_18 від 22.12.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 22.11.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 22.11.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 03.03.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_21 від 24.03.2025; протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_1 від 21.11.2024; висновком експерта № СЕ-19/121-24/36142-БЛ від 09.12.2024; висновком експерта № СЕ-19/121-24/37592-БД від 20.01.2025; висновком експерта № СЕ-19/121-24/37593-БД від 20.01.2025; висновком експерта № СЕ-19/121-25/3239-БЛ від 04.03.2025; висновком експерта № СЕ-19/121-25/3712-ВТХ від 27.03.2025; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Крім того, постановою керівника Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону від 10.01.2025 продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 21.02.2025.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 10.01.2025 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» продовжено в межах строку досудового розслідування - до 21.02.2025 включно.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19.02.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 5 місяців, тобто до 21.04.2025 включно.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19.02.2025 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» продовжено в межах строку досудового розслідування - до 19.04.2025 включно.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 17.04.2025 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» продовжено в межах строку досудового розслідування - до 21.05.2025 включно.

12.05.2025 року прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони надано доручення слідчому у кримінальному провадженні, у порядку ст.290 КПК України, щодо повідомлення підозрюваному, захиснику підозрюваного та потерпілим про завершення досудового розслідування та надання їм доступу до матеріалів досудового розслідування.

Прокурор зазначає, що в той же час, зважаючи що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 закінчується 21.05.2025 виникла необхідність у його продовжені до проведення підготовчого судового засідання, після ознайомлення захисника підозрюваного, підозрюваного та потерпілих з матеріалами кримінального провадження та направлення обвинувального акту до суду.

Сторона обвинувачення також посилається на продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави у розмірі, встановленому попередніми ухвалами слідчих суддів. Вважали, що інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, просив відмовити в клопотанні чи зменшити розмір застави.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 підтримав позицію свого підзахисного, посилаючись на недоведеність ризиків, які зазначені в клопотанні, просив у задоволенні клопотання відмовити чи зменшити розмір застави відповідно до норм КПК України, оскільки його підзахисний підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановив, що СУ ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000220 від 15.11.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ст. 348 КК України та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 345 КК України.

Так, згідно протоколу затримання особи, підозрюваного у вчиненні злочину від 21.11.2024, 21.11.2024 о 13 год. 07 хв. ОСОБА_4 фактично затриманий у порядку ст. 208 КПК України за адресою: АДРЕСА_5 .

22.11.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, а саме опорі працівникам правоохоронного органу під час виконання ними службових обов`язків та за ст. 348 КК України, тобто у вчиненні замаху на вбивство працівників правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цими працівниками службових обов`язків.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2024 року до ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 19 січня 2025 року включно та визначена сума застави у розмірі 300 (триста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень.

Постановою керівника Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону від 10.01.2025 продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 21.02.2025.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 10.01.2025 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» продовжено в межах строку досудового розслідування - до 21.02.2025 включно.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19.02.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено - до 21.04.2025 включно

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19.02.2025 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» продовжено в межах строку досудового розслідування - до 19.04.2025 включно.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17.04.2025 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000220 від 15.11.2023, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ст. 348 КК України, та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.345 КК України до 6 (шести) місяців, тобто до 21.05.2025 (включно).

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 17.04.2025 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» продовжено в межах строку досудового розслідування - до 21.05.2025 включно.

12.05.2025 о 16:35 год. ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 345, ч.5 ст. 407 КК України.

12.05.2025 року прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони надано доручення слідчому у кримінальному провадженні, у порядку ст. 290 КПК України, щодо повідомлення підозрюваному, захиснику підозрюваного та потерпілим про завершення досудового розслідування та надання їм доступу до матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Метою продовження запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За результатами розгляду даного клопотання про продовження застосування запобіжного заходу слідчою суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 345, ч. 5 ст. 407 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів.

Повідомлена ОСОБА_4 підозра, станом на час розгляду даного клопотання, відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

Слідчий суддя зазначає, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

З огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, суд лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

Крім того, питання наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_4 та повідомлення її у встановлений законом порядок перевірялось слідчим суддею під час застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 22.11.2024, а також 10.01.2025, 19.02.2025, 17.04.2025 під час продовження строку його дії, що не заперечується стороною захисту.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 345, ч. 5 ст. 407 КК України.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

В межах розгляду даного клопотання встановлено, що на даний час у кримінальному провадженні виконуються вимоги ст. 290 КПК України, зокрема ознайомлення захисника підозрюваного, підозрюваного та потерпілих з матеріалами кримінального провадження та направлення обвинувального акту до суду.

Вказане може бути підставою для продовження строку застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя погоджується з вказаними доводами сторони обвинувачення.

Щодо продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя також вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, який є тяжкий злочином; ч. 2 ст. 342 КК України, який є нетяжким злочином; ч. 1 ст. 345 КК України є нетяжким злочином; ч. 5 ст. 407 КК України, який є тяжким злочином. Санкція частини 1 ст. 263 КК України передбачає позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Санкція частини 2 ст. 342 КК України передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційний нагляд на строк до чотирьох років, або обмеження волі на той самий строк, або позбавлення волі на строк до двох років. Санкція частини 1 ст. 345 КК України передбачає виправні роботи на строк до двох років або пробаційний нагляд на строк до трьох років, або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на той самий строк. Санкція частини 5 ст. 407 КК України передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочинів, в яких підозрюється ОСОБА_4 у сукупності з іншими обставинами.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного або інших зацікавлених осіб, як на свідків, так і на інших невстановлених органом досудового розслідування осіб.

Також достатньо обґрунтованим є ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки є розумна підозра вважати, що замовники здійснення протиправної діяльності перебувають на території Російської Федерації.

Окрім того, слідчий суддя враховує, що на даний час не всі ділянки державного кордону України контролюються українською владою, а тому, на переконання слідчого судді, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема незаконно перетнути державний кордон України з метою уникнення кримінальної відповідальності, тому альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку підозрюваного.

Доводи сторони захисту про відсутність вищезазначених ризиків не спростовують наведених вище висновків слідчого судді.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться стороною захисту, проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки підозрюваного виконання процесуальних рішень у справі.

Так, під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, однак з огляду на встановлені обставини, зокрема, те, що ОСОБА_4 має вищу освіту, перебуває на посаді стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_1 , є раніше не судимий, проте на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого та особливо тяжкого кримінального правопорушення проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян та кримінальні правопорушення проти журналістів, покарання за вчинення яких, за умови визнання його винуватим, зокрема, передбачене у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, а також враховуючи, що встановлені ухвалами слідчих суддів від 22.11.2024, 10.01.2025, 19.02.2025, 17.04.2025 ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились, слідчий суддя дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, щоб запобігти спробам вчинити дії, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України.

Враховуючи продовження існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких підозрюється, враховуючи, що дії ОСОБА_4 , за вчинення яких повідомлено підозру, носять характер нетяжкого та особливо тяжкого кримінального правопорушення, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому суд продовжує відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Положенням ч. 3 ст. 197 КПК України, сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Метою продовження запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Зазначені ризики зберігаються в повному обсязі на момент подання даного клопотання, неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів підтверджується наявними матеріалами кримінального провадження.

При цьому наявні обставини, передбачені ч. 3 ст. 199 КПК України, необхідні для продовження строку тримання під вартою, а саме: зазначені раніше ризики не зменшилися.

Слідчий суддя вважає, що на даний час для виконанням завдань кримінального провадження буде достатньо продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 на 60 днів, але не більше, ніж до початку підготовчого судового засідання.

Доказів, які б вказували на неможливість підозрюваного перебувати в умовах СІЗО за станом здоров`я, на час розгляду клопотання слідчому судді не надано.

Крім того, щодо доводів захисника та підозрюваного про зменшення розміру застави, слідчий суддя зазначає наступне.

Так, пунктом 3 частини 5 статті 182 КПК України визначений розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Тому, під час розгляду клопотання про продовження застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при визначенні розміру застави слідчий суддя, беручи до уваги характер та обставини вчинення інкримінованих підозрюваному діянь, як вони сформульовані стороною обвинувачення, їх суспільну небезпеку, враховуючи особу підозрюваного, його матеріальний стан, наявність існуючих та підтверджених ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважав, що пропорційним та раціональним буде змінити підозрюваному ОСОБА_4 на підставі п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України заставу, визначену ухвалами слідчих суддів Київського районного суду м. Харкова від 10.01.2025, 19.02.2025, 17.04.2025, та визначити суму застави у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, що дозволить забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків у цьому провадженні, оскільки це є основною метою застосування запобіжного заходу.

Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінального правопорушення, визначення кваліфікації кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 206, 211, 213, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000220 від 15.11.2023 - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) діб, однак не більш ніж до проведення підготовчого судового засідання, тобто не більш ніж до 17 липня 2025 року.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суму застави в розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн., які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області (код одержувача: 26281249; банк одержувача: ДКСУ м. Київ; МФО одержувача: 820172; р/р. ua0006674 (справа № 953/981/24, н/п 1-кс/953/2892/25) до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави у визначеному слідчим суддею розмірі вважається, що до підозрюваного обрано запобіжний захід у виді застави.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу протягом дії ухвали.

У випадку внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою;

2) не відлучатись з постійного місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) утримуватись від спілкування зі свідками, понятими, спеціалістами у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у випадку внесення застави, оригінал документів з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУДСА України коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Відповідно до вимог ст.182 КПК України роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Роз`яснити заставодавцю, що ОСОБА_4 , зокрема, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покарання за яке передбачене законом у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом до слідчого, прокурора, суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.

Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку підозрюваного; забезпечувати явку, належно повідомленого підозрюваного, обвинуваченого, до слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, та суд про причини неявки підозрюваного, обвинуваченого.

Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків щодо повідомлення слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання або перебування, обов`язку не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та самого підозрюваного обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Зобов`язати прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_4 про тримання під вартою останнього.

Встановити строк дії ухвали до 17 липня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним ОСОБА_4 - в той же строк, але з моменту вручення йому копії цієї ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1