Справа № 635/3287/25
Провадження № 1-кс/635/827/2025
УХВАЛА

01 травня 2025 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в селищі Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 1 ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене з заступником керівника Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000384 від 29.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мерефа Харківського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,-

встановив:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

01 травня 2025 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання СВ ВП № 3 ХРУП № 1 ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене з заступником керівника Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000384 від 29.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб без визначення розміру застави.

Встановлені обставини досудового розслідування із посиланням на докази

З клопотання слідчого вбачається, що 29.04.2025, в період часу з 12:31 по 12:34, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 , перебував біля банкомату АТ КБ «ПриватБанк», що розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. Дніпровська, 218, де побачив біля нього раніше не знайомого йому ОСОБА_8 , з грошовими купюрами номіналом 500 гривень в кількості двох штук в руках та в нього виник раптовий, злочинний, корисливий умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, а саме вищевказаних грошових коштів, які належать ОСОБА_8 . В подальшому, реалізуючи свій раптовий, злочинний, корисливий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно та в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного особистого збагачення, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_8 та ривком висмикнув з рук його грошові кошти номіналом по 500 гривень в кількості двох штук. В подальшому, ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном втік, розпорядившись ним на власний розсуд, заподіявши тим самим потерпілому ОСОБА_8 , матеріальну шкоду на суму 1000 гривень. 29.04.2025, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 затримано у порядку ст. 208 КПК України за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Органом досудового розслідування 30.04.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно та в умовах воєнного стану. В ході досудового розслідування вивчалась особа підозрюваного, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що він є уродженцем м. Мерефа, Харківського району, Харківської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , не одружений, має середню освіту, дітей чи інших осіб на утриманні не має. Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 186 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема протоколами огляду місця події, протоколами допиту свідків, протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України та іншими доказами в своїй сукупності. Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України. Злочин, який інкримінується ОСОБА_4 є тяжким, за вчинення якого законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років позбавленням волі. Крім того, з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим це може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, в сукупності з іншими факторами. При обранні більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний може вплинути на свідків, які володіють інформацією про його незаконні дії, може застосовати відносно них методи залякування, погроз, тощо, до безпосереднього допиту даних осіб в судовому засіданні. Оскільки підозрюваному відомі показання свідків їх особисті данні, з зазначенням місця проживання, контактних номерів телефону. Окрім того повне коло свідків ще встановлюється та у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний може здійснювати на них незаконний вплив з метою, щоб останні не надавали свідчень, які б підтверджували його причетність до вчинення злочину, або змінили раніше надані показання, схиляючи їх надати неправдиві свідчення. ОСОБА_4 на даний час ніде не працює, не має стабільного джерела доходів, сталих соціальних зав`язків, являється особою, яка схильна до вчинення кримінальних правопорушень, що свідчить про наявність можливості вчинення нових кримінальних правопорушень. Крім того, ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, останній раз вироком Харківського районного суду Харківської області від 31.03.2020 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років та 6 місяців позбавлення волі, судимість не знята та не погашена.

Позиція сторін

В судовому засіданні прокурор Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 клопотання слідчого підтримала та просила задовольнити, з посиланням на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти клопотання щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Захисник підозрюваного ? адвокат ОСОБА_5 заперечувала щодо задоволення клопотання прокурора та прохала обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані докази, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Мотиви, з яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався

Відповідно до вимог статті 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з частин першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК України приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання про застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Так, на переконання слідчого судді, на день розгляду відповідного клопотання ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно та в умовах воєнного стану.

Разом із цим, слід зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Враховуючи конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , який має середню освіту, дітей чи інших осіб на утриманні не має, непрацюючий та не маючий постійного законного заробітку чи іншого законного джерела доходу (на спростування чого, стороною захисту не надано інших доказів та не приведено будь-яких доводів), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не одружений, раніше судимий, останній раз вироком Харківського районного суду Харківської області від 31.03.2020 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років та 6 місяців позбавлення волі, судимість не знята та не погашена, а також обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України який відповідно до положення ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжкого злочину, з огляду на обставини інкримінованого підозрюваному злочину вбачається, що дії підозрюваного, як і він сам, представляють підвищену суспільну небезпеку, вбачається наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Отже є всі підстави вважати, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового слідства або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інші злочини, що свідчить про існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3 та 5 частини першої статті 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що прокурор довів наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки зазначені у клопотанні обставини свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», судам слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. За відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (рішення у справі «Чеботарі проти Молдови», № 35615/06, п. 48, від 13 листопада 2007 року)».

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За викладених обставин у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті його застосування, а саме, забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії передбачені пунктом 1, 3 та 5 частини першої статті 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, однак з огляду на встановлені обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється особа, більш м`який запобіжний захід не в змозі забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти спробам вчинити дії передбачені пунктами 1, 3 та 5 частини першої статті 177 КПК України.

Відповідно до вимог статей 182, 183 КПК України, суд з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, ризиків, передбачених статті 177 КПК України, вважає можливим визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят), гривень 00 копійок.

Відтак, враховуючи наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, оцінивши в сукупності всі обставини надані сторонами кримінального провадження та обставини передбачені статтею 178 КПК України, слідчий суддя вважає клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 таким, що підлягає задоволенню, а запобіжний захід підлягає застосуванню в межах строку досудового розслідування, тобто до 27 червня 2025 року.

Керуючись статтею 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

клопотання слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 1 ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене з заступником керівника Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000384 від 29.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Застосувати стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування на 60 (шістдесят) днів, тобто до 27 червня 2025 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання з 12:34 години 29.04.2025.

Строк дії ухвали (в частині тримання під вартою) до 12:34 години 27 червня 2025 року.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про взяття під варту ОСОБА_4 родичів останнього.

Визначити суму застави у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят), 00 гривень, які необхідно внести на депозитний рахунок № UA0006674, банк отримувача ДКСУ м. Київ, код отримувача (ЄДРПОУ) 26281249, код банку отримувача 820172, отримувач коштів Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області, призначення платежу: застава згідно ухвали Харківського районного суду Харківської області від 01.05.2025 у справі № 635/3287/25 (провадження 1-кс/635/827/25) стосовно ОСОБА_4 .

Підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент протягом строку дії відповідного запобіжного заходу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_4 з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, на підставі частини п`ятої статті 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, який буде встановлено та в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити письмово прокуратуру і слідчого суддю Харківського районного суду Харківської області.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, ОСОБА_4 вважається таким, щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 5 діб з дня її проголошення, а ОСОБА_4 в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено 05 травня 2025 року.

Слідчий суддя - ОСОБА_1