Справа № 346/5941/21
Провадження № 11-кп/4808/299/25
Категорія ч. 3 ст. 185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000028 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10 квітня 2025 року, яким

ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Івано-Франківської області, Калуського району, с. Перевозець, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и л а :

За вироком суду ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання: 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань з урахуванням вироку Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 21 березня 2023 року, яким ОСОБА_8 засуджено до покарання у вигляді 7 років 1 місяць позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання: 7 (сім) років 2 (два) місяці позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 21.07.2021 року, з часу фактичного затримання.

У клопотанні обвинуваченого щодо зарахування строку попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відмовлено.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів.

Судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

ОСОБА_8 , будучи засудженим 22.11.2001 року Калуським районним судом Івано-Франківської за ч.3 ст 81, ч.2 ст.140, ч.2 ст.17-140, ст. 42, ст. 43 КК України ( в редакції 1960 року) до покарання у виді шести років позбавлення волі, яке не відбувши, повторно, в період невідбутого покарання, вчинив новий злочин проти власності. Так, 21.01.2021 року близько 02:00 год. обвинувачений ОСОБА_8 , приїхав на автомобілі марки "РЕНО ТРАФІК", д.н.з. НОМЕР_1 , в АДРЕСА_2 , побачив новозбудований будинок комерційного приміщення, належний ОСОБА_10 та, в подальшому у ОСОБА_8 , виник умисел на таємне проникнення до вказаного будинку та викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , з корисливих спонукань, підійшов до вхідних дверей будинку ОСОБА_10 , та за допомогою невстановленого досудовим розслідуванням, предмета, зламавши серцевину замка, проник в приміщення будинку. Перебуваючи у вказаному приміщенні, ОСОБА_8 , переслідуючи корисливий мотив - таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно викрав 21 рулон мінеральної вати марки "Isover" вартістю 356,67 грн. за один рулон, загальною вартістю - 7490,07 грн; ударний дриль марки "BOSH" "Professional GSB 13", бувший у використанні вартістю 1016,66 грн; перфоратор марки "HITACHI" "DH26PC", бувший у використанні, вартістю 1760 грн; кутову шліфувальну машинку марки "MAKITA" "GA9050", бувшу у використанні, вартістю 2153,33 грн; шуроповерт марки "18B Baltic BCD1800BM", бувший у використанні, вартістю 1034 грн; шуруповерт марки "Greenworks G24ID", бувший у використанні, вартістю 1194,62 грн; набір інструментів марки "Pro'sKit" "1PK-2009B" бувший у використанні, вартістю 3865,38 грн; галогенну лед-лампу для вуличного освітлення марки "IP65 HL-39/150W SMD CW" бувшу у використанні, вартістю 1500 грн; 200 метрів електричного кабелю 3х2,5, марки "NHXH E 30 3х2,5", вартістю 9205,5 грн; 150 метрів електричного кабелю 3х1,5, марки "ВВП-1 3Х1,5 Одескабель", вартістю 4206,5 грн. Після вчинення крадіжки ОСОБА_8 , завантаживши викрадене ним майно в автомобіль марки "РЕНО ТРАФІК", д.н.з. НОМЕР_1 , місце вчинення кримінального правопорушення покинув, розпорядившись в подальшому майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_10 , майнову шкоду на загальну суму 33 423 гривень 06 копійок.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи висновків суду першої інстанції щодо доведеності його вини, правильності кваліфікації його дій і призначеного судом покарання, вказує на те, що судом було відмовлено йому в задоволенні клопотання про перерахунок зарахування строку попереднього ув`язнення, згідно закону №838-VIII від 24.12.2015 року.

В обґрунтування зазначеного, обвинувачений посилається на те, що суд першої інстанції йому відмовив, посилаючись на те, що злочини скоєні після прийняття закону №2046-VIII, який був прийнятий 18.05.2017 р. Суд не врахував, що він відбуває покарання за вироком Калуського районного суду від 21.11.2001 року, яким він засуджений до позбавлення волі на 6 років.

Обвинувачений ОСОБА_8 вважає, що до нього повинен застосовуватися закон № 838-VIII від 24.12.2015 року, адже в ньому сказано, що він застосовується до всіх осіб в яких на момент вступу цього закону в силу є не відбутий строк.

Стверджує, що застосування закону №2046- VIII погіршує його становище як засудженого, а також суперечить вимогам ст. 5 КК України та ст. 58 Конституції України.

Просить скасувати вирок Коломийського міськрайонного суду та перерахувати йому термін попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з моменту його затримання по даний час.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 підтримали вимоги апеляційної скарги;

- прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 370 КПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, якою встановлено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Зазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 не погоджується з вироком суду першої інстанції в частині не зарахування йому строку попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Статтею 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» визначено, що попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого, (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. Відповідно до ч. 5 ст.72КПК України в редакції Закону № 838-VIII зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було зараховано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У строк попереднього ув`язнення включається, зокрема, строк тримання особи під вартою як запобіжний захід.

Згідно Прикінцевих положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року за №838-VІІІ, що набрав чинності 24.12.2015 року, його норми застосовуються до всіх осіб, щодо яких на момент набрання ним чинності, набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуте повністю.

29 серпня 2018 року Велика палата Верховного Суду висловила правовий висновок згідно якого, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст.72КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст.72КК України в редакції Закону №2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_8 раніше неодноразово засуджувався за вчинення кримінальних правопорушень за різними вироками судів. Зокрема, ОСОБА_8 був засуджений:

- вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 22.03.2022 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частко приєднано невідбуту частину покарання за вироком Калуського районного суду від 22.11.2001 року та остаточно визначено покарання у виді 6 (шести) 3 (трьох місяців) позбавлення волі. В строк відбуття покарання призначеного за даним вироком зараховано покарання, частково відбуте за вироком Калуського районного суду від 22.11.2001 року;

- вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 22.07.2022 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 22.03.2022 р., призначено покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі;

- вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 21.03.2023 року за вчинення кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань з урахуванням вироку Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 22.07.2022 року, яким його засуджено до покарання у вигляді 7 років позбавлення волі, остаточно призначено покарання і вигляді позбавлення волі строком на 7 років 1 місяць;

- вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10.04.2025 року за вчинення кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань з урахуванням вироку Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 21 березня 2023 року, яким його засуджено до покарання у вигляді 7 років 1 місяць позбавлення волі, остаточно призначити йому покарання 7 (сім) років 2 (два) місяці позбавлення волі;

Таким чином, вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 22.03.2022 року вже зараховано в строк відбування покарання, призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 , строк його перебування під вартою, про який вказує в своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 .

Разом з тим, оскаржуваним вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

В той же час, на підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Калуського районного суду від 22.11.2001 року та остаточно визначено покарання у виді 6 (шести) років 3 (трьох) місяців. В строк відбування покарання остаточно призначеного за даним вироком зарахувати покарання, частково відбуте за вироком Калуського районного суду від 22.11.2001 року. Строк відбування покарання визначено рахувати з 21.07.2021 року, з часу фактичного затримання на виконання вироку Калуського районного суду від 22.11.2001 року.

Таким чином, судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 остаточного покарання, яке визначено за вимогами ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, було враховано покарання, яке вже частково відбуте обвинуваченим та зараховано вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 22.03.2022 року.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги та зміни вироку суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 376,404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10 квітня 2025 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5