ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №952/329/24 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/505/25 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.126-1 КК України

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

- головуючого ОСОБА_2 ,

- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

- при секретарі ОСОБА_5 ,

- за участю прокурора ОСОБА_6 ,

- обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Зачепилівського районного суду Харківської області від 15 листопада 2024 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Зачепилівка Зачепилівського району Харківської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не маючого судимості, -

засуджено за ст.126-1 КК України на 2 роки обмеження волі.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік і покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

Кримінальне провадженні розглянуто в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції

Як установив суд, ОСОБА_7 проживає разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , та систематично вчиняє відносно останньої домашнє насильство, у зв`язку з чим з 23.02.2024 перебуває на обліку в СПД №1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області, як особа, що вчиняє домашнє насильство.

Так, в період з 19.02.2024 по 26.02.2024 ОСОБА_7 діючи умисно, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню, а також в порушення Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняв психологічне насильство щодо своєї співмешканки ОСОБА_8 , шляхом словесних образ та погроз, залякування, що призвело до психологічних страждань потерпілої та завдання шкоди її психологічному здоров`ю у формі емоційної невпевненості, нездатності захистити себе, втрати повноцінного побуту та відпочинку, заниження самооцінки, втрати позитивних емоцій, тощо.

Зокрема, 19.02.2024 близько 21:00 год. ОСОБА_7 перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , умисно та безпричинно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, вчинив психологічне насильство щодо своєї співмешканки ОСОБА_8 , яке виразилось у словесних образах, погрозах, приниженні та залякуванні, що спричинило емоційну невпевненість останньої та призвело до психологічного страждання.

Крім того, ОСОБА_7 , 21.02.2024 близько 21.00 год., перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де у приміщенні житлового будинку умисно та безпричинно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, вчинив психологічне насильство щодо своєї співмешканки ОСОБА_8 яке виразилось у словесних образах, погрозах, приниженні та залякуванні, та намаганні вигнати її з житлового будинку, що спричинило емоційну невпевненість останньої та призвело до психологічного страждання.

Крім того, ОСОБА_7 , 26.02.2024 близько 20.20 год., перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де у приміщенні житлового будинку умисно та безпричинно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, вчинив психологічне насильство щодо своєї співмешканки ОСОБА_9 , яке виразилось у словесних образах, погрозах, приниженні та залякуванні, та намаганні вигнати її з житлового будинку, що спричинило емоційну невпевненість останньої та призвело до психологічного страждання.

За вчинення домашнього насильства постановами Зачепилівського районного суду Харківської області від 23.02.2024 та 27.02.2024 ОСОБА_7 за епізодами 19.02.2024, 21.02.2024 та 26.02.2024 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 та ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_7 , 10.03.2024 близько 15.15 год., будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно та безпричинно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, вчинив психологічне насильство щодо своєї матері співмешканки ОСОБА_8 , яке виразилось у словесних образах, погрозах, приниженні та залякуванні, що спричинило емоційну невпевненість останньої та призвело до психологічного страждання.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ставить питання про скасування вироку в частині призначення покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосуванням судом закону, який підлягає застосуванню ст..91-1 КК України, а також невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості. Указав, що судом при призначенні ОСОБА_7 покарання та вирішенні питання про доцільність застосування обмежувальних заходів не враховано тяжкість вчинення останнім злочину, а також обставини, що обтяжують покарання вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що є домашнім насильством. Крім того, ОСОБА_7 інкриміновані йому діяння вчиняв систематично та не припиняв їх, не дивлячись на притягнення його до адміністративної відповідальності за ст..173-2 КУпАП, що призвело до відповідних наслідків для психологічного та фізичного здоров`я потерпілої. Вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання не відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, а також тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, є надмірно м`яким та не сприятиме його виправленню. Просить ухвалити апеляційним судом новий вирок, яким призначити ОСОБА_10 покарання за ст.126-1 КК України 2 роки обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, відповідно до п.5 ч.1 ст.91-1 КК України застосувати обмежувальні заходи у виді направлення для проходження програми для кривдників.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просив вирок суду залишити без змін.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю доповідача, доводи прокурора, думку обвинуваченого, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Фактичні обставини кримінального правопорушення і кваліфікація дій ОСОБА_7 в апеляційній скарзі не оспорюються, тому згідно положень ч.1 ст.404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо цих обставин в апеляційному порядку не перевірялися.

Доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування закону, який підлягає застосуванню ст.91-1 КК України, колегія суддів вважає обґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст.91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених Кримінальним кодексом України, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства;

2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності;

3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин;

4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб;

5) направлення для проходження програми для кривдників.

Такі заходи застосовуються до особи, яка на момент вчинення домашнього насильства досягла 18-річного віку на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

У цьому кримінальному провадженні обвинуваченого ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ст.126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи.

Вирішуючи питання щодо необхідності застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 обмежувальних заходів, колегія суддів враховує, що захист від домашнього насильства є надзвичайно важливим, соціально значущим і актуальним завданням, вирішення якого носить важливий характер. Домашнє насильства починається з «незначних дрібниць».

При цьому, колегія суддів враховує фактичні обставини цього кримінального правопорушення, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_7 систематично вчиняє щодо ОСОБА_8 , яка є його співмешканкою, домашнє насильство у виді психологічних страждань.

Крім того, колегія суддів бере до уваги відомості про особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК не має судимості, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП та ч.2 ст.173-2 КУпАП, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, наявність пом`якшуючої покарання обставини щире каяття та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

З урахуванням фактичних обставин кримінального правопорушення та відомостей про особу обвинуваченого, колегія суддів дійшла висновку про необхідність застосування до ОСОБА_7 обмежувального заходу у виді направлення для проходження програми для кривдників, оскільки це сприятиме його виправленню, буде в інтересах потерпілої та, у сукупності з призначеним покаранням, забезпечить досягнення мети кримінальної відповідальності.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає за необхідне вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_7 покарання скасувати на підставі п.4 ч.1, ч.2 ст.409 КПК України, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і відповідно до вимог, передбачених п.2 ч.1 ст.420 КПК України ухвалити новий вирок.

Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419, 420 КПК України, колегія суддів, -

ЗАСУДИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Вирок Зачепилівського районного суду Харківської області від 15 листопада 2024 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного йому покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ст.126-1 КК України 2 роки обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком, тривалістю на 1 рік.

Покласти на ОСОБА_7 , передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі п.5 ч.1 ст.91-1 КК України, застосувати до ОСОБА_7 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників на строк 3 місяці.

У решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий:

Судді: