н/п 1-кп/490/1354/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/3539/25
У Х В А Л А

/про призначення до судового розгляду/

19 травня 2025 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

під час проведення підготовчого судового засідання по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001631 від 13 листопада 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

08 травня 2025 року до Центрального районного суду м.Миколаєва з Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону надійшов для розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001631 від 13 листопада 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368 КК України.

Під час проведення підготовчого судового засідання прокурор вважав можливим призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 проти призначення справи до судового розгляду не заперечували.

Вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного.

Дане кримінальне провадження підсудне Центральному районному суду м.Миколаєва.

Підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України, немає.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.

За таких обставин є достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Крім того, в підготовчому судовому засіданні прокурором подано клопотання про продовження строку дії покладених обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 .. В обґрунтування поданого клопотання прокурор зазначив, що ризики, які існували на час покладення та продовження обов`язків відносно ОСОБА_3 на даний час не зменшились. Так, продовжуючи обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, слідчий суддя погодився із доводами прокурора про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України: 1) переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду; 2) незаконно впливати на свідків кримінального провадження. Крім того, санкція статті, за якою відносно ОСОБА_3 складено обвинувальний акт не змінилась, у зв`язку з чим виникла необхідність у продовженні раніше покладених на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, оскільки закінчити судовий розгляд в межах ухвали слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 18 квітня 2025 року неможливо. Прокурор подане клопотання підтримав та просив задовольнити.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 вважав, що подане клопотання прокурора про продовження строку дії покладених обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 підлягає задоволенню частково та просив врахувати те, що оскільки обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні направлено для судового розгляду, посилання в покладених обов`язках на слідчого та прокурора, на думку сторони захисту, є недоцільним. Крім того, вважав, що покладений обов`язок на обвинуваченого ОСОБА_3 , передбачений п.2 ч.5 ст.194 КПК України, а саме: не відлучатись за межі міста Миколаєва без дозволу суду, підлягає скасуванню, оскільки на теперішній час ОСОБА_3 переведений до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_1 , а тому у зв`язку із службовою необхідністю у останнього виникла потреба відлучатись за межі міста Миколаєва.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку свого захисника та зазначив, що його командування неодноразово наказувало йому виїжджати на ті чи інші збори, планування, але у зв`язку з тим, що на нього було покладено обов`язок про заборону відлучатись за межі міста Миколаєва, він не мав можливості приймати участь у розробленні тих чи інших планів.

Прокурор проти задоволення клопотання сторони захисту про скасування покладеного на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язку не відлучатися за межі міста Миколаєва без дозволу суду заперечував.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання прокурора та надану стороною захисту копію наказу командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 10 травня 2025 року №358, суд приходить до наступного.

Так, ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 21 лютого 2025 року відносно ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19 квітня 2025 року включно із можливістю внесення застави в сумі 1211200 гривень та покладенням обов`язків, передбачених п.п.14 ч.5 ст.194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 09 квітня 2025 року ОСОБА_3 зменшено розмір застави, визначений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 21 лютого 2025 року з 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 90 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 272 520 гривень.

11 квітня 2025 року, у зв`язку із внесенням застави, ОСОБА_3 було звільнено з-під варти та відповідно покладено вищевказані обов`язки.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 18 квітня 2025 року строк дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, покладених на ОСОБА_3 , продовжено до 19 травня 2025 року.

Згідно ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Згідно з положеннями ч.7 ст.194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку покладених обов`язків на обвинуваченого ОСОБА_3 , передбачених ч.5 ст.194 КПК України, прокурором було доведено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченого ухилитися від суду та не виконувати його процесуальні рішення (ризик переховування), так як він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна. Усвідомлюючи тяжкість інкримінованого злочину, будучи обізнаним про покарання, яке загрожує у разі визнання винним за вироком суду, може вжити заходів до переховування від суду для уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення. Крім того, може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні шляхом їх вмовляння, залякування чи підкупу з метою подальшого спонукання їх до перекручування або спотворення обставин, які їм відомі, зміни їх показань у суді.

Оцінюючи необхідність продовження строку дії покладених на обвинуваченого обов`язків у сукупності та взаємозв`язку зі встановленими ризиками, суд вважає, що обов`язки, які просить продовжити прокурор сприятимуть мінімізації ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Враховуючи зазначене та особистість обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне продовжити відносно обвинуваченого строк дії покладених на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, які є вагомим чинником для спонукання останнього дотримуватися належної процесуальної поведінки під час розгляду кримінального провадження, а перспектива втрати застави буде стимулюючим засобом для обвинуваченого будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Щодо посилання захисника ОСОБА_5 на недоцільність продовження строку дії обов`язків в частині прибувати за кожною вимогою до слідчого та прокурора, не відлучатись за межі міста Миколаєва без дозволу слідчого та прокурора, повідомляти слідчого та прокурора про зміну свого місця проживання та роботи, суд зазначає наступне.

Частина 5 статті 194 КПК України визначає обов`язки, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого слідчим суддею, судом у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зокрема: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

У зв`язку з тим, що дане кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого судового провадження, цілком зрозумілим є те, що обвинувачений ОСОБА_3 повинен прибувати за кожною вимогою до суду, не відлучатися за межі міста Миколаєва без дозволу суду, а також повідомляти про зміну свого місця проживання та місця роботи саме суд.

Щодо клопотання сторони захисту в частині можливості скасування ОСОБА_3 обов`язку не відлучатися за межі міста Миколаєва без дозволу суду, суд зазначає, що оскільки стороною захисту не надано будь яких доказів на підтвердження службової необхідності вибувати обвинуваченого ОСОБА_3 у відрядження за межі міста Миколаєва, таке клопотання є необґрунтованим, безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

Додатково слід зазначити, що обвинувачений, при необхідності відбуття у відрядження за межі м.Миколаєва, не позбавлений можливості звернутись до суду для отримання дозволу. Саме такий обов`язок є додатковим інструментом судового контролю за виконанням покладених на обвинуваченого обов`язків та сприятиме розгляду обвинувального акту у розумні строки.

На переконання суду, з метою мінімізації ризиків, встановлених у судовому засіданні, а також запобігання позапроцесуальній поведінці обвинуваченого, необхідним є саме продовження строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, покладених на обвинуваченого ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва у даному кримінальному провадженні.

При цьому, суд зауважує, що покладення на обвинуваченого обов`язків, передбачених п.п.14 ч.5 ст.194 КПК України, з урахуванням обставин кримінального провадження, матиме найменший вплив на реалізацію прав і свобод обвинуваченого, жодним чином не перешкоджатиме та не обмежуватиме звичний спосіб його життя, а тому таке втручання є розумним і співмірним для цілей цього кримінального провадження, та з урахуванням його стадії.

Відповідно до ч.1 ст.314-1 КПК України, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду.

Згідно ч.2 ст.314-1 КПК України, досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Виходячи з наведених вище вимог КПК України, складання досудової доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_3 є обов`язковим.

Частина 5 ст.314 КПК України передбачає, що у підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених цим Кодексом, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст.177, 178, 182, 194, 314316 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі Центрального районного суду м.Миколаєва на 14 годину 15 хвилин 17 липня 2025 року.

Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово.

У судове засідання викликати сторони кримінального провадження.

Клопотання прокурора про продовження строку дії покладених обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, які були покладені на нього ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 21 лютого 2025 року, строком до 17 липня 2025 року включно, а саме:

прибувати за кожною вимогою до суду;

не відлучатися за межі міста Миколаєва без дозволу суду;

повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

утриматися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, окрім як при участі у слідчих та процесуальних діях.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про скасування покладеного на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язку не відлучатися за межі міста Миколаєва без дозволу суду відмовити.

Доручити Центральному районному відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях у строк до 17 липня 2025 року скласти та надати до суду досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення за кримінальним провадженням.

Головуючий ОСОБА_1