У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Н И

12 серпня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 08 липня 2025 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 05.09.2025 року включно.

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_8 ( в режимі відеоконференції)

підозрюваний: ОСОБА_7

захисник: ОСОБА_6

В с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді продовжено підозрюваному ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 05.09.2025 року включно.

Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.

Захисник вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що клопотання слідчого не містить об`єктивних даних щодо існування ризиків переховування, впливу на свідків, знищення доказів чи продовження кримінального правопорушення. Стороною обвинувачення не наведено доказів, які б підтверджували, що раніше заявлені ризики зберігаються або з`явилися нові.

На думку захисника, слідчий суддя безпідставно не розглянув можливість застосування менш суворого запобіжного заходу, зокрема цілодобового домашнього арешту з електронним контролем, не навів причин, з яких такий захід не забезпечить досягнення мети провадження, не врахував відомості про особу ОСОБА_7 , який позитивно характеризується, добровільно співпрацює зі слідством, має міцні соціальні зв`язки.

Апелянт вважає, що слідчий суддя фактично переклав обов`язок доведення необґрунтованості застосування виключного запобіжного заходу на сторону захисту, не вимагаючи такого ж рівня аргументації від сторони обвинувачення, чим порушив баланс між сторонами, а також ухвалюючи рішення не врахував вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Захисник звертає увагу на те, що ухвала слідчого судді не містить вмотивованих висновків щодо обставин, які виправдовують продовження тримання під вартою, що прямо суперечить вимогам КПК України.

Крім того, зазначає, що слідчий суддя без належного аналізу послався на тяжкість обвинувачення, не врахував дані про особу підозрюваного та можливості застосування альтернативного запобіжного заходу, у зв`язку з чим ухвала не відповідає вимогам ст. 194 КПК України, оскільки в ній відсутній аналіз доказів щодо існування конкретних ризиків.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про продовження відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчим суддею встановлені наступні обставини.

Слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Мелітополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000010, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

12.04.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва своєю ухвалою від 14.04.2025 до підозрюваного ОСОБА_7 застосував запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 10.06.2025 року (включно).

03.06.2025 перший заступник керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_9 своєю постановою продовжив строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000010 від 11.02.2025 до 3 місяців, тобто до 12.07.2025.

Слідчий суддя в ухвалі від 09.06.2025 продовжила строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_7 , до 12.07.2025.

Слідчий суддя у своїй ухвалі від 08.07.2025 продовжила строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000010 від 11.02.2025 до п`яти місяців, тобто до 12.09.2025 включно.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про продовження відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Своє клопотання слідчий мотивував наявністю обґрунтованої підозри ОСОБА_7 , тяжкістю кримінального правопорушення, наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Строки тримання під вартою відносно підозрюваного закінчуються, проте, завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні у вказаний строк неможливо оскільки необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував, що підозрюваний ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, характер та обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились та не відпали, необхідності виконання органом досудового розслідування ряду слідчих та процесуальних дій, та дійшов висновку про необхідність продовження відносно ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до змісту матеріалів судового провадження, слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Мелітополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000010, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

12.04.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва своєю ухвалою від 14.04.2025 до підозрюваного ОСОБА_7 застосував запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 10.06.2025 року (включно).

03.06.2025 перший заступник керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_9 своєю постановою продовжив строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000010 від 11.02.2025 до 3 місяців, тобто до 12.07.2025.

Слідчий суддя в ухвалі від 09.06.2025 продовжила строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_7 , до 12.07.2025.

Слідчий суддя у своїй ухвалі від 08.07.2025 продовжила строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000010 від 11.02.2025 до п`яти місяців, тобто до 12.09.2025 включно.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особисто свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 183, 197, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Згідно з положеннями ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

З наданих суду матеріалів судового та кримінального проваджень вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна.

Матеріали кримінального провадження також містять відомості, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що продовжують існувати ризики, передбачені п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме не зменшився ризик переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, з огляду на тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання винуватим, підозрюваний може переховуватися від слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що наявний ризик незаконного впливу на свідків та іншого підозрюваного, з метою зміни їх показів на такі, що не відповідають дійсності та виправдовують підозрюваного. ОСОБА_7 обізнаний із суттєвими деталями провадження, має можливість впливати на показання цих осіб, зокрема шляхом узгодження позицій, схиляння до дачі неправдивих свідчень або відмови від показань, що здатне перешкодити встановленню істини у справі.

Наявним є також і ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки інкримінований ОСОБА_7 злочин пов`язаний з незаконним обігом психотропних речовин, при цьому розповсюдження відбувалось серед військовослужбовців Збройних Сил України, що створює реальну загрозу суспільній безпеці в умовах воєнного стану. Такі дії свідчать про високий рівень суспільної небезпеки особи, а отже про ризик продовження злочинної діяльності або вчинення інших кримінальних правопорушень у разі перебування на волі, в тому числі з метою впливу на інших учасників провадження або уникнення відповідальності, кримінальне правопорушення було припинено не з власної волі підозрюваного, а працівниками правоохоронних органів.

Як вбачається з матеріалів провадження, стороною обвинувачення як у клопотанні, так і в суді першої інстанції вмотивовано доведено, що на теперішній час неможливо закінчити досудове розслідування вказаного кримінального провадження, так як потрібно ще виконати великий обсяг слідчих дій, а також потрібно виконати вимоги ст. 290 КПК України, пов`язаних із відкриттям матеріалів стороні захисту.

А тому, враховуючи фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , його суспільну небезпечність, встановлені ризики, а також наведені вище обставини, подальше тримання під вартою підозрюваного є виправданим.

За такого твердження апелянта, що враховуючи відомості про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання та соціальні зв`язки, то до нього може бути застосований інший, більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не є слушними.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

Апеляційний суд вважає ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, а відтак не вбачає підстав для її скасування, у зв`язку з чим, апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 08 липня 2025 року, щодо ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала набирає законно сили з моменту ї проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: