Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7044/23
Номер провадження 1-кп/711/145/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Богодухівка Чорнобаївського району Черкаської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3

обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, суд,-

ВСТАНОВИВ :

На розгляді в Придніпровському районному суді міста Черкаси знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000359 від 25.09.2023року відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні прокурор надав суду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 на 60 діб, яке мотивоване тим, що обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та продовжуючи строк застосування обраного запобіжного заходу, слідчі судді встановили наявність обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризиком в контексті кримінального процесуального закону є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має обґрунтувати свій висновок про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи. При цьому кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Враховуючи відсутність у обвинуваченого в сукупності міцних соціальних зв`язків, зокрема, дітей, сім`ї чи інших утриманців у розумінні закону, місця роботи, його молодий вік, відсутність тяжких хвороб існує обґрунтований ризик, що він з метою ухилення від можливого майбутнього покарання може переховуватись від суду.

При цьому, слід врахувати, що кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_5 має високий ступінь суспільної небезпеки. Інкримінований злочин зумовлює тяжкі наслідки не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Одночасно, необхідно врахувати, що ОСОБА_5 неодноразово раніше притягувався до кримінальної відповідальності, умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, будучи на іспитовому строку, вчинив кримінальні правопорушення 16.05.2023 та 01.06.2023, пов`язані з незаконним обігом психотропних речовин. Не працює, а відтак не має постійного джерела доходу, що в сукупності може спонукати його до продовження вчинення інкримінованого йому злочину чи вчинення іншого, та свідчить про відсутність гарантій належної правомірної поведінки обвинуваченого і необхідність застосування до нього суттєвих заходів процесуального примусу.

Вищевикладене свідчить про те, що існують ризики того, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки та матиме можливість перешкоджати швидкому, повному та неупередженому проведенню судового розгляду в кримінальному провадженні.

Менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, оскільки лише перебування обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою зможе забезпечити виконання останнім своїх процесуальних обов`язків, та забезпечить дієвість вказаного кримінального провадження.

Підстави, які б свідчили про неможливість утримання ОСОБА_5 в установах попереднього ув`язнення за станом здоров`я відсутні.

Вказані обставини свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_5 найбільш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Особиста порука також не може бути застосована до обвинуваченого, оскільки до суду не надійшло звернень від осіб, які б заслуговували на довіру, про те, що вони можуть поручитись за обвинуваченого.

Обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не забезпечить його належної процесуальної поведінки та не зможе запобігти вказаним ризикам. Тяжкість інкримінованих злочинів та усвідомлення обвинуваченим ймовірність призначення покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк, відсутність постійного джерела доходу, свідчать про ризик того, що обвинувачений буде переховуватись суду та може продовжувати злочинну діяльність.

З урахуванням корисливих мотивів вчинення кримінальних правопорушень, характеристики обвинуваченого, розмір застави та покладені обов`язки в разі її внесення, визначені ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.06.2023, необхідно залишити без змін, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого необхідно продовжити строк запобіжного заходу на 60 днів. Просив клопотання задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просили відмовити, застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або зменшити розмір застави.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а згідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими соціальними цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. При цьому, відповідно до ч.5 даної статті цього Кодексу, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою продовжити, змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати встановленню істини у справі іншим чином.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Згідно даних реєстру матеріалів досудового розслідування, доданих до обвинувального акту, обвинуваченому ОСОБА_5 02.06.2023 року Придніпровським районним судом м. Черкаси було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, тобто до 30 липня 2023 року. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 липня 2023 року продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 30 серпня 2023 року включно. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.08.2023 року продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 26 жовтня 2023 року включно. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.10.2023 року продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 17 грудня 2023 року включно. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.12.2023 року продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 12 лютого 2024 року включно. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.02.2024 року продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 08 квітня 2024 року включно. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.03.2024 року продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 20 травня 2024 року включно. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 травня 2024 року продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 19 липня 2024 року включно. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 липня 2024 року продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 15 вересня 2024 року включно. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 вересня 2024 року продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 04 листопада 2024 року включно. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 жовтня 2024 року продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 24 грудня 2024 року включно. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 грудня 2024 року продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 11 лютого 2025 року включно. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07 лютого 2025 року продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 08 квітня 2025 року включно. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 квітня 2025 року продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 03 червня 2025 року включно. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 травня 2025 року продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 27 липня 2025 року включно. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 липня 2025 року продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 15 вересня 2025 року включно.

Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення та наявної обґрунтованої підозри на даний час не виходить за межі розумного строку. Він кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст.178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Під час розгляду кримінального провадження в судовому засіданні не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, також судом не отримано відомостей, щодо іншого комплексу обставин, які би переважили ризики передбаченіст.177 КПК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п.60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Наведені прокурором ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

Враховуючи викладене, суд вважає, що на даний час ризики наведені ст.177 КПК України продовжують існувати, а тому з додержанням правил, передбачених розділом ІІ КПК України, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити та продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 діб, тобто до 11.11.2025 року включно. Розмір застави та покладені обов`язки в разі її внесення визначені ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.06.2023 року, та в подальшому продовжені слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.177,178, 331, ч.2 ст.334, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, тобто до 11 листопада 2025 року включно. Розмір застави та покладені обов`язки в разі її внесення визначені ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.06.2023 року, та в подальшому продовжені залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 5 діб з часу її проголошення.

Відповідно до ч.3 ст.395 КПК України для осіб які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 15.09.2025 року о 10.15 год.

Головуючий: ОСОБА_1