Справа № 509/5721/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (поза межами приміщення суду)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в с.-щі Овідіополь, в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження № 0000544 від 08.08.2024 р. за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а також цивільний позов ТОВ «Монблан Трейд 21» до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 22164,11 грн., -

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою Овідіопольського райсуду Одеської області від 25.06.2025 р. відносно обвинуваченого ОСОБА_9 продовжено строком до 23.08.2025 р. процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися без дозволу суду з населеного пункту, в якому він тимчасово проживає : АДРЕСА_1 ; повідомляти суд про зміну свого місця реєстрації, проживання та роботи, контактних номерів мобільного телефону ; утримуватися від спілкування зі свідками, представником потерпілих у вказаному кримінальному провадженні.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 331 КПК України - під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Клопотання про продовження запобіжного заходу необхідно розглянути до закінчення строку дії попередньої ухвали (ст. 199 КПК України), так як ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу (ч. 1 ст. 203 КПК України).

Прокурор у судовому засіданні, просив суд продовжити, строком на 60 днів, відносно обвинуваченого ОСОБА_9 строк дії процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися без дозволу суду з населеного пункту, в якому він тимчасово проживає; повідомляти суд про зміну свого місця реєстрації, проживання та роботи, контактних номерів мобільного телефону; утримуватися від спілкування зі свідками, представником потерпілих у вказаному кримінальному провадженні, враховуючи, що останній обвинувачуються у скоєнні умисного корисного тяжкого злочину, скоєного спільно та за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану з ОСОБА_10 , пов?язаного з відкритим викраденням майна потерпілих ТОВ «Монблан Трейд 21» на суму 31054,11 грн., передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а ОСОБА_11 повторно, санкція за який передбачає позбавлення волі строком від 7-ми до 10-ти років, беручи до уваги, відсутність у нього офіційної роботи, засобів існування і доходів, відсутність місця реєстрації та постійного проживання, з чим погодився обвинувачений ОСОБА_12 , його захисник.

Перекладач ОСОБА_13 та законна представниця неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 - представниця Служби у справах дітей Авангардівської селищної ради Одеського району Одеської області ОСОБА_14 в судове засідання не з?явились, будучи повідомленими під підпис про дату, час та місце судового засідання, причини неявки не повідомили.

Представниця потерпілих та цивільних позивачів ТОВ «Монблан Трейд 21» ОСОБА_15 в судове засідання не з?явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки не повідомила, надіславши на електронну адресу суду заяву, в якій повністю підтримала свій цивільний позов до до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 22164,11 грн., який просила задовольнити та провести засідання без її участі.

Обвинувачений ОСОБА_11 в судове засідання не з?явився через тілесні ушкодження, що підтверджується довідкою лікаря № 3282 від 07.09.2025 р.

Судом встановлено, що ОСОБА_16 обвинувачується у скоєнні умисного корисного тяжкого злочину, скоєного спільно та за попередньою змовою групою осіб зі своїм батьком ОСОБА_10 , в умовах воєнного стану, а Чурай Граф повторно, пов?язаного з відкритим викраденням майна потерпілих ТОВ «Монблан Трейд 21» на суму 31054,11 грн., передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України (грабіж), санкція за який передбачає позбавлення волі строком від 7-ми до 10-ти років.

Слідчим суддею та в подальшому судом в ухвалі про обрання та продовження строків тримання під вартою, було визначено розмір застави відносно ОСОБА_17 в сумі 90840 грн., які були внесені за нього заставодавцем 24.02.2025 р., після чого останній був звільнений з-під варти Одеського ОСІ.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді клопотань прокурора про продовження процесуальних обов?язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України відносно раніше не судимого обвинуваченого ОСОБА_17 , суд враховує відсутність у нього офіційної постійної роботи, засобів існування і доходів, місця реєстрації, постійного проживання, а тому, на думку суду, є схильним до скоєння подібних умисних корисних тяжких злочинів, завдяки яким він існує, до вчинення якого його залучив батько обвинувачений ОСОБА_18 , враховуючи можливість скоєння обвинуваченим інших корисних кримінальних правопорушень, а тому, передбачаючи тяжкість покарання, яка загрожує йому у випадку визнання його винним у скоєнні вказаного вище корисного умисного тяжкого злочину, скоєного за попередньою змовою групою осіб між собою, а ОСОБА_10 повторно, в умовах воєнного стану, на думку суду, може переховуватися від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, або у будь-який незаконний спосіб вчинити психологічний чи фізичний тиск відносно свідків у даному кримінальному провадженні з метою зміни їхніх показань в суді, а тому з урахуванням наявності ризиків, зазначених ст. 177 КПК України і у відповідності до порядку, передбаченого ст.ст. 178,183 КПК України, враховуючи суспільний інтерес, суд вважає необхідним продовжити обвинуваченому ОСОБА_19 строк дії процесуальних обов?язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на два місяці, оскільки скасування або зміна вказаних обов?язків ОСОБА_19 на більш м`які запобіжні заходи, з урахуванням особи обвинуваченого, тяжкості скоєного ним умисного корисного тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного/обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Клоот проти Бельгії», Суд зазначив: «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання обвинуваченого під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться».

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 р. Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Керуючись ст.ст. 177,178,182,183,331,492 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

1. Клопотання прокурора задовольнити;

2. Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком до 7 листопада 2025 року процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися без дозволу суду з населеного пункту, в якому він тимчасово проживає : АДРЕСА_1 ;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи, контактних номерів мобільного телефону;

- утримуватися від спілкування зі свідками, представником потерпілих у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1