Провадження по справі № 1-кп/752/903/25
В И Р О К

іменем України

"24" липня 2025 р. Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, данні про яке 09.08.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002393, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, що має базову середню освіту, у розлученні, офіційного не працевлаштованого, який проживає за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 11.04.2023 вироком Київського районного суду м. Полтави за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування показання з іспитовим строком 1 рік, щодо якого у Шевченківському районному суді м. Києва перебуває на розгляді кримінальне провадження № 000311 за ч.1,2 ст. 308, ч.1 ст.309 КК України,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України,

за участю сторін та учасників кримінального провадження:

прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

встановив:

ОСОБА_3 у порушення вимог Постанови ВРУ «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471-XII, ст.2 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, протягом року після засудження вироком Київського районного суду м.Полтави від 11.04.2024, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, у невстановлений досудовим розслідуванням місці, спосіб і час, але не пізніше 09.08.2023 року, придбав наркотичну речовину - метадон, обіг якої обмежено відповідно положень до Списку №1 «Наркотичні засоби, обіг якої обмежено» Таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовим і прекурсорів», затвердженого постановою КМУ № 770 від 06.05.2020 «Про затвердження переліку наркотичних засів психотропних речових та прекурсорів» в редакції ЗУ №255 від 11.03.2022, яка містилася у рідині, що знаходилася у медичному шприці, який він помістив у сумку, та почав незаконно зберігати при собі без мети збуту для власного вживання.

09.08.2023 о 12 год 30 хвилин на проспекті Науки, поруч із будинком № 8, працівники поліції під час проведення поверхневої перевірки виявили у ОСОБА_3 медичний шприц із речовиною, яка містила наркотичну речовину - метадон, масою у перерахунку на суху речовину 0,075г, що відповідно до Таблиці 1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженому наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 в редакції казану №634 від 29.07.2010, відповідає невеликому розміру.

Таким чином, суд визнає винуватим ОСОБА_3 у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, вчиненому протягом року після засудження за ч.1 ст. 309 КК України, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватість у пред`явленому йому обвинувачені визнав частково. Надав суду пояснення, в яких вказав, що більше ніж 30 років є наркозалежною особою. Він отримує наркозамісну терапію, але йому не вистачає дозування, яке міститься у таблетках. Напередодні він отримав у Полтавському обласному центрі терапії залежностей таблетки з матедоном. Перебуваючи у Києві, купив шприц, до якого додав воду та роздавлені таблетки матадону та димедрол, та мав намір зробити ін`єкцію таким розчином й шукав місце, де це можна зробити, але його затримали працівники поліції. Шкодує про вчинене, але не може позбутися наркозалежності. Проживає із батьками. Не працює. Щодо нього є інше кримінальне провадження, яке розслідується також за фактом незаконного придбання та зберігання наркотичних засобів.

У доведення пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення, прокурор надав письмові документи, які були досліджені.

Згідно рапорту інспектора РЮП ВП Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 від 09.08.2023, ним 09.08.2023 о 12 год 27 хв за адресою; м. Київ, пр. Науки, 8 був виявлений громадянин ОСОБА_3 , у сумці якого під час проведення поверхневої перевірки, виявлено медичний шприц із речовиною. Зі слів ОСОБА_3 рідина містила димедрол та Метадон. Рапорт зареєстрований в ІТС ІПНП за № 31375 від 09.08.2023.

Відомості до ЄРДР за даним фактом були внесені 09.08.2023 за № 0002393. Попередня кваліфікація ч.2 ст.309 КК України. Постановами від 09.08.2023 визначені групи слідчих та прокурорів.

Згідно із протоколу затримання, складеного 09.08.2025 о 15 год. слідчим СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_10 , ОСОБА_3 було затримано в порядку ст. 208 КК України. Час фактичного затримання 12 год 29 хв. Під час особистого обшуку у сумці, яку мав при собі ОСОБА_3 був виявлений медичний шприц на 20 мл, який був заповнений рідиною на 10 мл. Шприц вилучено та поміщено до спец пакету CRI 1020232.

Постановою слідчого від 09.08.2023 призначено експертизу речовини, яка знаходилася у вилученому шприці, проведення якої доручено експертам Київського НДКЦ МВС України.

Згідно із висновком експерта №СЕ-19/111-23/41949-НЗПРАП від 10.08.2023 надана на дослідження речовина, яка знаходилася у вилученому у ОСОБА_3 шприці, містила у собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), масою 0,075г та димедрол (дифенгідрамін), який не віднесений до переліку сильнодіючих лікарських засобів.

Оцінюючи надані прокурором докази, суд дійшов до наступного.

Початок досудового розслідування у даному кримінальному провадженні відповідав вимогам ч.1 ст. 214 КПК України. Зокрема відомості до ЄРДР були внесені на підставі рапорту інспектора РЮП ВП Голосіївського УП ГУНП у м. Києві, якому він доповідав про результати поверхневої перевірки громадянина ОСОБА_3 . Даний рапорт був зареєстрований в ІТС ІПНП (журналі ЄО), що відповідало вимогам Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, який затверджений наказом МВС України 08.02.2019 за №100.

Щодо підстав для проведення працівниками поліції перевірки ОСОБА_3 , суд вважає, що вона відповідала вимогам Закону України «Про національну поліцію». Відповідно до ч.1,2 ст. 34 КК України поверхнева перевірка як превентивний поліцейський захід є здійсненням візуального огляду особи, проведенням по поверхні вбрання особи рукою, спеціальним приладом або засобом, візуальним оглядом речі або транспортного засобу. Поліцейський для здійснення поверхневої перевірки особи може зупиняти осіб та/або оглядати їх, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа має при собі річ, обіг якої заборонено чи обмежено або яка становить загрозу життю чи здоров`ю такої особи або інших осіб.

Дані рапорту, дослідженого в судовому засіданні відеозапису до протоколу затримання від 09.03.2023, дають суду підстави вважати, що зовнішній вигляд та поведінка ОСОБА_11 , зокрема його вимова, відповідали тим, що мають особи із наркозалежністю. Вказані обставини давали підстави вважати, що ОСОБА_3 може мати при собі заборонені речі. За вказаних обставин поліцейські мали підстави для здійснення поверхневої перевірки.

Затримання особи без ухвали слідчого судді, суду регламентовано ст. 207-208 КПК України. Так, враховуючи дані рапорту та протоколу затримання, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 був затриманий слідчим на законних підставах. Під час його затримання також була дотримана вимога, передбачена ч. 4 ст. 213 КПК України, яка зобов`язує уповноважену особу, що здійснила затримання, повідомити про це відповідний регіональний центр з надання безоплатної правової допомог. Захисником при затриманні був адвокат ОСОБА_12 .

Щодо доводів сторони захисту про те, що ОСОБА_3 набув наркотичний засіб законним шляхом.

Так, відповідно до ч.4 Додатку №3 до Постанови ВРУ № 2471-XII від 17.06.1992 р. «Про право власності на окремі види майна», наркотичні, психотропні, сильнодіючі отруйні лікарські засоби (за винятком отримуваних громадянами за призначенням лікаря) не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України.

Так у ОСОБА_3 було виявлено шприц з рідиною, яка містила у своєму складі метадон (фенадон), масою 0,075г, який є наркотичним засобом, обіг якого на території України обмежено, оскільки він включений до таблиці II Списку №1 ст.2 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (у редакції Закону, яка діяла станом на 09.08.2023р.).

Згідно із довідок, виданих головним лікарем КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради» № 4508 від 15.09.2023 та №м 5029 від 13.10.2023, ОСОБА_3 перебуває під наглядом з 1997 року з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів». Синдром залежності Утримання в умовах замісної підтримуючої терапії». Отримує замісну терапію з 03.12.2009 р. Зокрема у період з 02.08.2023 по 02.09.2023 отримував препарат Метафін ІС (метадон гідрохлорид) в таблетованій формі безпосередньо з лікувального закладу, для самостійного прийому в домашніх умовах, - 1 раз на 10 днів. Самостійно приймав препарат «Метафін ІС» в таблетках (діюча речовина - метадону гідрохлорид), щоденно у кількості 95 мг один раз на добу - по 25 мг (3 таблетки) та 10 мг (2 таблетки) на добу внутрішньо (перорально) о 8-00 годині ранку.

Згідно інструкції до препарату Метафін ІС призначений тільки для перорального застосування. Лікарський засіб не можна застосовувати для ін?єкцій. Зміна форми форму, консистенції та дозування (подріблення, змішування з іншими речовинами, ін?єкціне введення виданих пацієнту нарктотичних засобів може призвести до ускладнень.

З показань ОСОБА_3 вбачається, що він мав таблетки з метадоном, оскільки отримав їх від лікаря та розчинив декілька з них у рідині, до якої також додав «Димедрол».

Між тим, такі показання свідчать про те, що ОСОБА_3 порушив порядок та умови проведення замісної підтримувальної терапії осіб з психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання опіоїдів, затвердженої Наказом МОЗ від 27.03.2012 № 200 у редакції наказу № 2630 від 16.11.2020. Зокрема відповідно до п. 11 вказаного порядку рішення про видачу препаратів пацієнтам за рецептом або безпосередньо з місця надання ЗПТ для їх самостійного прийому в амбулаторних умовах, приймається лікуючим лікарем щодо кожного пацієнта індивідуально у разі, якщо пацієнт: отримує ЗПТ не менше 6 місяців; дотримується правил участі у ЗПТ; не вживає наркотичних засобів протягом останніх 6 місяців, крім тих, які призначені лікарем, що підтверджується результатами щомісячних тестів.

Дії ОСОБА_3 щодо змішування препаратів призвели до порушення правил участі у замісній терапії, зокрема збільшення концентрації наркотичного засобу, способу його вживання, дозування тощо. За таких обставин підставі вважати, що наркотичний засіб метадон ОСОБА_3 придбав та зберігав на законних підставах суд не вбачає.

Вироком Київського районного суду м. Полтави від 11.04.2023 ОСОБА_3 був засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, до покарання у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування показання з іспитовим строком 1 рік. Перебував на обліку у центрі пробації за місцем проживання. Дана судимість на момент вчинення даного кримінального правопорушення, не знята та непогашена.

Таким чином, винуватість ОСОБА_3 у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, вчинені протягом року, після засудженні за кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 309 КК України, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, є доведеною.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд виходить з наступного.

Ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, відповідно до вимог ст. 12 КК України визначена як нетяжкий злочин.

Обставин, що відповідно до ст.66, 67 КК України пом`якшують чи обтяжують покарання, судом не встановлено.

Судом встановлено, що обвинувачений офіційно непрацевлаштований, у розлученні, має соціальні зв`язки. Перебуває на обліку у лікарі нарколога з 1997 року з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів». Синдром залежності Утримання в умовах замісної підтримуючої терапії». Отримує замісну терапію з 03.12.2009 р. На обліку у лікаря психіатра не перебуває, раніше судима.

Згідно зі ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Стаття 65 КК України визначає, що суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Виправлення як мета покарання - це той наслідок, якого прагне досягнути держава передбаченими законом заходами примусу. Виправлення засудженого - це ті певні зміни в його особистості, які утримують його в подальшому від вчинення нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.

Санкція ч.2 ст.309 КК України передбачає основне покарання як у виді штрафу, так і у виді позбавлення волі на строк до трьох років

Виходячи із загальних засад призначення та індивідуалізації покарання, враховуючи вимоги ст.68 КК України, зважаючи на відсутність як пом`якшуючих, так і обтяжуючих покарання ОСОБА_3 обставин, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який винуватість у пред`явленому обвинувачені визнав частково, степеню суспільної небезпеки його злочинних діянь та їх наслідків, відсутністю даних про те, що він працює та отримує дохід, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі.

Підстав для призначення більш м`якого покарання суд не вбачає, як і підстав для звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням. Стан здоров`я обвинуваченого про які зазначено у медичній документації, у сукупності з іншими обставинами враховуються судом при визначені строку покарання у виді позбавлення волі.

Таке покарання, на думку суду, відповідає вимогам ст. 65 КК України та є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 і запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Крім того, вироком Київського районного суду м. Полтави від 11.04.2023 ОСОБА_3 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, до покарання у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування показання з іспитовим строком 1 рік.

ОСОБА_3 після постановлення вищезазначеного вироку в період іспитового строку, а саме 09.08.2023 вчинив нове кримінальне правопорушення, яке є предметом розгляду у даному провадженні.

Відповідно до ч.1, 4 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ч.3 ст. 78 К України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Таким чином, остаточне покарання ОСОБА_3 підлягає призначенню відповідно до ч.3 ст.78 КК України за правилами, передбаченими ст.71, 72 КК України за сукупністю вирків.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, який будучи звільненим від відбування покарання з іспитовим строком, відповідних висновків для себе не зроби та вчинив інше умисне кримінальне правопорушення, суд вважає, що до покарання, призначеного даним вироком, слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком, застосувавши правила перерахунку покарання за правилами, передбаченими ст. 72 КК України.

На думку суду, призначене покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Доля речових доказів підлягає вирішення відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Судові витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого. З клопотаннями про застосування до обвинуваченого до набрання вироку суду законно сили запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор не звертався.

На підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370-371, 373-376 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (Один) рік.

На підставі положень ч.3 ст. 78 КК України за правилами ст.71, 72 КК України остаточне покарання ОСОБА_3 призначити за сукупністю вирків, приєднавши до покарання, призначеного даним вироком, частково невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 11.04.2023 та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (Один)рік 1(Один) місяць.

Строк відбування покарання обчислювати ОСОБА_3 з моменту його фактичного затримання після набрання вироком суду законної сили.

Речові докази: метадон масою 0,075 г, який зберігається у камері збереження речових доказів Голосіївського УП ГУНП у м. Києві за квитанцією ФП-001529 від 23.09.2023 знищити.

Стягнути ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави судові витрати за залучення експерта (висновок № СЕ-19/111-23/41949-НЗПРАП від 10.08.2023 в розмірі 1912 грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом 30 днів з дня його оголошення.

Відповідно до частин 3 і 6 ст.376 КПК України роз`яснити учасникам кримінального провадження їх права на ознайомлення із журналом судового засідання і подання на нього письмових зауважень, а також вручення копії вироку негайно після його оголошення.

Суддя ОСОБА_1