Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 472/609/24
Провадження № 1-кп/945/475/25
ВИРОК

Іменем України

28 липня 2025 року Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ;

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві, а з обвинуваченим в режимі відеоконференції із Андрушівським районним судом Житомирської області, кримінальне провадження № 0000425 від 28.08.2022, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

встановив:

ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на посаді старшого навідника гармати самохідного артилерійського взводу самохідної артилерійської батареї самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог статей 11, 16, 40, 49, 128, 20 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників та без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 20.12.2021 о 08:30 не з`явився вчасно на службу з відпустки до військової частини НОМЕР_1 , що дислокувалась на території 235 Міжвидового центру підготовки військових частин та підрозділів, що розташований у АДРЕСА_3 та проводив час на власний розсуд, до 02.05.2024, коли добровільно прибув до відділу поліцейської дільниці № 1 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 солдат ОСОБА_6 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами військової частини, правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним нез`явлення вчасно на службу до військової частини та його причини не повідомив, проводив час на власний розсуд.

Обвинувачений у судовому засіданні винуватість визнав у повному обсязі та суду повідомив, що дійсно підписав контракт у 2020 році. У подальшому, навесні 2021 року, це було свято Пасхи, звернувся до командира з метою вирішення питання про переведення до іншої військової частини. Отримав відповідь, що це питання може вирішитись лише за 3-4 місяці. Разом з тим, протягом цього часу ОСОБА_6 так і не перевели, у зв`язку з чим виник конфлікт з командиром. У грудні 2021 року перебував у відпустці, і через неприязні відносини з командиром, до військової частини, яка дислокувалась у Миколаївському районі на полігоні так і не повернувся.

Винуватість визнав, проте не розкаюється у вчиненні інкримінованого йому злочину, так як вважає, що це стало наслідком саме вини командира та його зверхнього ставлення, а тому зробив так, як вважав за необхідне.

Крім визнання винуватості обвинуваченим, його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується доказами, дослідженими під час судового розгляду:

- повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 18.01.2022 представника ВЧ НОМЕР_1 , відповідно до якого з 20.12.2020, солдат ОСОБА_6 відсутній на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 ;

- копією контракту про проходження військової служби від 20.06.2020, укладеного між ОСОБА_6 та військовою частиною НОМЕР_1 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 »;

- даними з копії витягу із наказу командира ВЧ НОМЕР_1 № 171 від 23.06.2020, відповідно до яких з 23.06.2020 солдата ОСОБА_6 зараховано до списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 ;

- даними з копії витягу із наказу командира ІНФОРМАЦІЯ_3 № 108-РС від 23.06.2020, відповідно до яких з 23.06.2020 призначено солдата ОСОБА_6 , номером обслуги гармати самохідного артилерійського взводу самохідної артилерійської батареї самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи управління ІНФОРМАЦІЯ_4 , ВОС-НОМЕР_3;

- відомостями з копії Довідки ВЛК від 05.06.2020, відповідно до яких ОСОБА_6 визнаний придатним до військової служби за контрактом;

- даними копії витягу із наказу командира ВЧ № НОМЕР_1 № 325 від 14.12.2021, відповідно до яких, солдату ОСОБА_6 надано вихідні дні за виконання службових обов`язків у зоні проведення ООС на 5 діб, з 15 грудня 2021 року по 19 грудня 2021 року;

- відомостями з копії витягу із наказу № 332 командира ВЧ від 21.12.2021 про те, що солдат ВС за контрактом ОСОБА_6 20.12.2021 був відсутній на ранковому шикуванні. У зв`язку з цим, солдата ОСОБА_6 знято з усіх видів забезпечення з 20.12.2020 та вважати таким, що самовільно залишив військову частину;

- відомостями з копії Довідки т.в.о. командира ВЧ НОМЕР_1 про самовільне залишення частини без зброї військовослужбовцем ВС за контрактом солдатом ОСОБА_6 . Пошукові заходи результатів не дали, на телефонні дзвінки не відповідає, місце знаходження не відоме;

- матеріалами службового розслідування, зокрема копією акту службового розслідування, згідно якого солдат ОСОБА_6 не з`явився вчасно без поважних причин на службу з відпустки та відсутній на військовій службі з 20 грудня 2021 року. Місце знаходження не встановлено, на телефонні дзвінки солдат не відповідає;

- відомостями з копії наказу № 37 від 17.01.2022 про результати службового розслідування, згідно яких в діях солдата ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України;

- даними витягу із наказу командира НОМЕР_2 окремої мотопіхотної бригади військової частини № 18-РС від 23.02.2023, відповідно до яких солдата ОСОБА_6 , колишнього старшого навідника гармати самохідного артилерійського взводу самохідної артилерійської батареї самохідного артилерійського дивізіону управління НОМЕР_2 окремої мотопіхотної бригади із 28 серпня 2022 року увільнено від займаної посади, призупинено військову службу та дію контракту про проходження військової служби у ЗСУ;

- службовими характеристиками на солдата ОСОБА_6 , відповідно до яких зарекомендував себе як з позитивної так і з негативної сторони, в роботі організований, проте має ряд стягнень, мав місце факт 26.10.2021 самовільного залишення військової частини, не мав бажання проходити військову службу, схильний до вживання спиртних напоїв.

Таким чином, суд доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є доведеною та кваліфікує його дії в межах пред`явленого обвинувачення за ч.4 ст.407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчиненого в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що за місцем несення служби зарекомендував себе як з позитивного так і з негативного боку, за місцем проживання компрометуючих матеріалів на ОСОБА_6 не мають, одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не маючий, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає активне сприяння розкриттю злочину. Разом з тим, щирого каяття судом не встановлено.

При цьому судом враховано послідовну практику Верховного Суду, згідно з якою розкаяння передбачає, окрім визнання собою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Обвинувачений у судовому засіданні заперечив каяття, так як вважає, що зробив правильно, провину за свої дії перекладає на інших осіб.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 не встановлено.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання судом повинні враховуватись тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, що відповідно до ч.5 ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, як позитивну так і негативну характеристику за місцем несення служби, наявність обставин пом`якшуючих покарання, відсутність обтяжуючих обставин, його вік та задовільний стан здоров`я.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого, засудженого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Суд враховує, що ОСОБА_6 під час вчинення злочину був військовослужбовцем контрактної служби, тобто з власної волі прийнявши рішення проходити службу та погодившись беззаперечно дотримуватись Конституції України, Законів України, Військової присяги, вимог статутів Збройних Сил України, без поважних причин не повернувся з відпустки для продовження несення військової служби, що свідчить про негативне ставлення до служби та свого військового обов`язку, створює ганебний приклад нехтування вимогами військової дисципліни, що підриває боєздатність Збройних Сил України в цілому.

Про підвищену суспільну небезпечність злочинів, пов`язаних із ухиленням від військової служби, а також доцільність застосування до винних осіб покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства, у разі вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 КК України неодноразово зазначав Верховний Суд, зокрема, у своїх постановах від 07.02.2023 (справа №344/5651/22) та від 04.05.2023 (справа №344/4817/22).

За таких обставин, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання в межах мінімальної санкції частини 4 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі, що буде достатнім покаранням, необхідним для можливого виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Саме таке покарання відповідатиме вимогам ст. 65 КК України: є пропорційним і співмірним ступеню тяжкості вчиненого, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

До обвинуваченого запобіжний захід застосовано не було.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Речові докази та витрати на залучення експертів відсутні.

Керуючись статтями 368-371, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів, Житомирської області, визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з дня приведення вироку до виконання та фактичного затримання.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1

28.07.2025