печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року Печерський районний суд м. Києва у складі колегії:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

провівши в приміщенні суду в режимі відеоконференцзв`язку відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000538 від 26.05.2023, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 114-2, ч. 1 ст. 263 КК України, -

УСТАНОВИВ:

В провадженні Печерського районного суду м. Києва на стадії судового розгляду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 114-2, ч. 1 ст. 263 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів без права внесення застави, пославшись на те, що на даний час продовжують існувати ризики, що обґрунтовують необхідність продовження дії запобіжного заходу і жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, не може запобігти заявленим ризикам. Так, вбачається наявність ризиків передбачених пп. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватись від суду, оскільки ОСОБА_7 вчинив інкримінований йому особливо тяжкий злочин, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, є підстави вважати, що ОСОБА_7 може виїхати до РФ, на тимчасово окуповану територію та переховуватися від суду. Оскільки, під час досудового розслідування та судового розгляду неодноразово ОСОБА_7 заявляв та неодноразово заявляє, що має бажання взяти участь в обміні військовополонених, що буде перешкоджати судовому розгляду, оскільки він обізнаний, що обмін військовополонених, це один із способів переховування від суду. Крім того, ОСОБА_7 обізнаний у формах і методах роботи правоохоронних органів, активно застосовував заходи конспірації щодо передачі інформації представникам РФ, тому у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, матиме змогу використовувати вказані вміння і навики для переховування від суду.

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, оскільки злочинна діяльність ОСОБА_7 була спрямована на вчинення злочину проти національної безпеки України, а тому перебуваючи на волі, продовжить вчиняти кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Крім того, метою обвинуваченого було вчинення кримінально караних діянь, що полягають у несанкціонованому поширенні інформації про розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, в умовах воєнного стану, з метою надання такої інформації представникам держави, що здійснює збройну агресію проти України, тобто представникам спецслужб РФ, тому є підстави вважати, що обвинувачений, розуміючи, що РФ, в тому числі спецслужби і військовослужбовці РФ та інші правоохоронні органи можуть забезпечити його переховування на території РФ, буде вважати, що єдиним способом уникнути кримінальної відповідальності за вчинення вказаних протиправних дій є доведення своїх злочинних намірів до кінця, продовжить кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, та вчинить інші протиправні дії, на користь РФ, з якою Україна перебуває в стані збройного конфлікту.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, пославшись на безпідставність і необгрунтованість заявлених прокурором ризиків, які не підтверджені доказами, тривалість перебування обвинуваченого під вартою (близько 2 років). З огляду на те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки (дружина, 3 дітей, 6 онуків), похилий вік, має визначене місце проживання у м. Одесі, незадовільний стан здоров`я, а також будучи громадянином України він не може виїхати закордон. Він не збирається переховуватись, відтак, просив змінити йому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт з носінням електронного засобу контролю.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав позицію свого захисника, заперечивши достовірність і належність доказів, які прокурор долучив до свого клопотання.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом, клопотання подане прокурором та матеріали до нього, приходить до наступного висновку.

Так, двомісячний строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, продовжений ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21.05.2025 спливає 19.07.2025.

При вирішенні цього питання судом приймалось до уваги те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, злочин за ч. 3 ст. 114-2 КК України є особливо тяжким і передбачає покарання до 12 років позбавлення волі, з огляду на характер дій, в якому він обвинувачується під час збройного агресії РФ на території України, що свідчить про надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки таких дій, не має сталого джерела доходів, необхідного для забезпечення його життєдіяльності.

За таких обставин, хоча і приймаючи до уваги те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має визначене місце проживання на території України, суд погоджується із заявленими прокурором ризиками, передбаченими ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема те, що обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, зможе вчинити спроби переховуватись від суду, з огляду на можливість призначення йому покарання у випадку встановлення судом його винності, до того ж ОСОБА_7 , виявляючи бажання взяти участь в обміні з РФ військовополоненими, створить перешкоди судовому розгляду, оскільки він обізнаний, що обмін військовополонених, це один із способів переховування від суду і вказане перешкодить можливості проведення судового розгляду, також він може вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Крім того, судом приймається до уваги той факт, що наразі у зв`язку із проведенням на території України військових дій країною агресором, частина території держави є тимчасово окупованою, що додатково може надати обвинуваченому, з огляду на характер інкримінованих йому дій, можливість переховуватись на тій території країни, яка не підконтрольна органам державної влади.

Посилання захисника на міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, наявність місця роботи, незадовільного стану здоров`я, не підтверджені жодним достовірним доказом, а тому не можуть прийматись судом до уваги.

Зважаючи на все викладене, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора та продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком ще на 60 днів. Підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт за доводами сторони захисту судом не встановлено.

Крім того, відсутні підстави для визначення ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу у виді застави за доводами сторони захисту, з огляду на положення ч. 6 ст. 176 КПК України, враховуючи що він обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України.

Керуючись ст.ст.331, 369, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Письмове клопотання прокурора групи ОСОБА_5 , задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 30 серпня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 5 днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3