БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №497/1048/25
Провадження №1-кп/497/149/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту)

30.05.25 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченої - ОСОБА_6 (утримується в СІ),

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Болград обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000256 від 30.04.2025 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Болград, Одеської області, громадянина України, зі слів має вищу освіту, заміжня, на утриманні має одну малолітню дитину, офіційного місця роботи не має, не є особою з інвалідністю, місце реєстрації: «Радужний» масив АДРЕСА_1 , раніше не судимої, особу якої встановлено на підставі паспорту громадянина України № НОМЕР_1 , виданого органом 5129 від 01.10.2019 року,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, що надійшов на розгляд Болградського районного суду Одеської області 06.05.2025 року відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Заслухавши думку учасників процесу, які не заперечували проти призначення справи до судового розгляду, вивчивши обвинувальний акт, який дійсно відповідає вимогам передбаченим ст.291 КПК України, суд вважає, що обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні підлягає призначенню до судового розгляду.

При проведенні підготовчих дій підстав, для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ст.314 КПК України не встановлено, перешкоди для призначення обвинувального акту до судового розгляду відсутні, підстав для закриття провадження, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 Кримінального процесуального кодексу України - не має.

Згідно ст.314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду.

Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі. Досудова доповідь щодо неповнолітнього обвинуваченого віком від 14 до 18 років складається незалежно від тяжкості вчиненого злочину, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Оскільки санкція статті 111 ч.2 КК України, яка інкримінована обвинуваченій ОСОБА_6 передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна, то відсутні підстави для залучення органу пробації та складання досудової доповіді.

Прокурором не було заявлено клопотання про виклик і допит свідків, оскільки такі відсутні в кримінальному провадженні.

Прокурором заявлено клопотання про застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (а.с.39-42). В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК - державна зрада за кваліфікуючою ознакою: діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності, недоторканності та обороноздатності України: наданні іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому в умовах воєнного стану.

Обвинувачення висунуто вказаній особі при наявності достатнього єдиного комплексу доказів її провини у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, що підтверджується доказами відкритими сторонам провадження.

Кримінальне правопорушення, яке інкриміноване ОСОБА_6 є особливо тяжким злочином, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років або довічним позбавленням волі з конфіскацією майна.

Слідчим суддею при обранні запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , а також при продовженні строку дії запобіжного заходу, крім тяжкості скоєного кримінального правопорушення, також було враховано наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

На вказаній стадії процесу не може бути вирішено питання щодо доведеності провини обвинуваченої у скоєнні інкримінованого діяння, але доданий реєстр матеріалів кримінального провадження безпосередньо вказує на наявність доказів, які підтверджують обґрунтованість висунутого ОСОБА_6 обвинувачення у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Обвинувачена може: - переховуватися від суду, - незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; -вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Покарання, яке загрожує обвинуваченій у разі доведеності її вини, само по собі може спонукати її сховатись від суду та вживати заходи щодо створення перешкод для правосуддя іншим чином.

Під час виконання вимог статті 290 КПК України обвинуваченій та стороні захисту, стали відомі дані щодо кола понятих, свідків у цьому кримінальному провадженні, які можуть та будуть підтверджувати провину ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого діяння, що на цьому етапі кримінального процесу безумовно підвищило ризики протиправного впливу на них у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Прокурор звернув увагу, що ОСОБА_6 під час вчинення інкримінованого діяння, отримала відповідний досвід у виконанні спеціальних розвідувальних завдань, має відповідні зв`язки серед кримінально-налаштованих верств населення, які причетні до протиправної діяльності по незаконному переправленню осіб через державний кордон України, може залишити територію України з метою уникнення від кримінальної відповідальності, вона може переховуватись від суду.

Характер і обставини інкримінованого ОСОБА_6 діяння самі по собі вказують, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу вона може продовжити свою протиправну діяльність на території України та інших держав, використовуючи можливості отриманого досвіду та навичок за час тривалого проживання на території Одеської області, вивчення та аналізу суспільно-політичної ситуації Одещини, розташування військових об`єктів, оборонних підприємств та об`єктів критичної інфраструктури, через інших осіб продовжити свою діяльність на території Одеської області, керуючи їхніми діями з закордону, переховуючись від суду.

Встановлено, що у ОСОБА_6 наявні міцні соціальні зв`язки: чоловік, малолітній син, мати, втім, ці соціальні зв`язки не були стримуючим фактором для обвинуваченої під час вчинення інкримінованого діяння, яке вчинено в умовах російського військового вторгнення в Україну та ведення РФ агресивної війни проти України. Зазначене вказує що ці соціальні зв`язки не можуть гарантувати її належну процесуальну поведінку під час судового розгляду провадження у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

А тому, запобігти зазначеним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, неможливо.

При цьому, згідно до ч. 4 ст. 183 КПК України - під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтям 109-1142, 258-2586, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-4421 Кримінального кодексу України.

Вказані обставини є підставами вважати, що до обвинуваченої з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків має бути застосований винятковий запобіжний захід - тримання під вартою без визначення розміру застави.

Все вищевикладене в сукупності свідчить, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої та обмеження її конституційних прав, у даному випадку, є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

Зазначені обставини є ризиками і підставою для обрання обвинуваченій виняткового запобіжного заходу у вигляді саме тримання під вартою.

Під час досудового розслідування вказаного провадження, 13.03.2025 ОСОБА_6 затримано за підозрою у скоєнні вказаного кримінального правопорушення у порядку, передбаченому ст. 208 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 14.03.2025, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи підозрюваної та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В подальшому ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду міста Одеси від 09.05.2025 продовжено строк дії обраного запобіжного заходу відносно підозрюваної до 07.07.2025.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

З цих підстав прокурор просить клопотання задовольнити.

В підготовчому засіданні:

- прокурор, подане клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини та ризики, наполягав на його задоволенні. Надав пояснення з підстав зазначених в клопотанні. По твердженню прокурора кримінальне правопорушення, яке вчинене обвинуваченим відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 15 років або довічним позбавленням волі, та зважаючи на покарання яке загрожує обвинуваченому, останній може вчинити дії до приховування від суду, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати судовому розгляду іншим чином. Наразі свідки судом не допитані, а тому на них може бути вчинений тиск. Докази судом не досліджені, що не надає можливість суду встановити істину в даному кримінальному провадженні.

Перебуваючи під дією іншого більш м`якого запобіжного заходу наявні ризики стануть актуальними, що на думку прокурора буде перешкоджати розгляду даного обвинувального акту.

Обвинувачена ОСОБА_6 визнаючи вину частково, заперечувала щодо задоволення даного клопотання, просила обрати відносно неї цілодобовий домашній арешт за місцем проживання її матері за адресою: АДРЕСА_2 та надати можливість побути з малолітнім сином. Посилалася на те, що її утримання під вартою є недоцільним, оскільки вона не має наміру перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином, відразу ж після затримання співпрацювала з органом досудового розслідування, розповіла про всі обставини кримінального провадження.

Разом з цим, обвинувачена пояснила, що до суду буде прибувати за першою вимогою,

Захисник обвинуваченої ОСОБА_7 підтримав клопотання обвинуваченої, стверджував про відсутність ризиків, на які посилався прокурор, та можливість застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання матері обвинуваченої в м.Болград.

Суд перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, ознайомившись із наявними матеріалами кримінального провадження, заслухавши думки усіх учасників даного кримінального провадження дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.9 ч.2 ст. 131 КПК України запобіжні заходи є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України).

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду клопотання встановлено, що згідно обвинувального акту від 01.05.2025 року складеного слідчим в ОВС слідчого відділу Управління СБУ в Одеській області ОСОБА_8 , затвердженим процесуальним керівником у даному кримінальному провадженні -прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Одеської обласної прокуратури - ОСОБА_9 01.05.2025 року (а.с.1-12) ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.111 КК України в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000256 від 30.04.2025 року.

Кримінальне правопорушення, що інкриміноване ОСОБА_6 згідно ст.12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна.

Процесуальне керівництво по даному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами включеними до групи прокурорів відповідно до постанови про зміну групи прокурорів у кримінальному провадженні від 06.05.2025 року, старшим групи прокурорів визначено ОСОБА_10 (а.с.34-35).

13.03.2025 ОСОБА_6 затримано за підозрою у скоєнні вказаного кримінального правопорушення у порядку, передбаченому ст. 208 КПК України (а.с.43-47).

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 14.03.2025, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, підозрюваної особи та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави (а.с.48-50).

В подальшому ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду міста Одеси від 09.05.2025 продовжено строк дії обраного запобіжного заходу відносно підозрюваної до 07.07.2025 (а.с.51-54).

Ухвалою Болградського районного суду від Одеської області суду від 08.05.2025 року призначено підготовче судове засідання в даному кримінальному провадженні на 15.03.2025 року (а.с.27), в якому у подальшому проголошено перерву до 10:00 години 30.05.2025 року (а.с.59). Постановлено ухвалу про залучення захисника для здійснення захисту підозрюваної з Південного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги (а.с.60).

На підставі доручення Південного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги №002-150002635 від 15.05.2025 року призначено адвоката ОСОБА_7 для захисту обвинуваченої ОСОБА_6 (а.с.65).

Згідно із вимогами ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частина 1 ст.183 КПК України визначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: - до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п.4).

Відповідно до статті 189 КПК України клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

За ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, суд враховує вимоги статті 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і статті 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Так, вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_6 суд враховує дані про особу обвинуваченої, яка має постійне місце реєстрації і проживання, має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштована, відомості про доходи відсутні, характеризуючі документи не надано.

Метою застосування запобіжного заходу до обвинуваченої є забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченої ОСОБА_6 була наявність обґрунтованої підозри у вчиненні цієї особою особливо тяжкого кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які давали достатні підстави вважати, що обвинувачена може переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вчинене.

Отже, з урахуванням характеру, ступеню тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, суворості покарання, яке загрожує останній у разі визнання її винуватою у його вчиненні, даних про особу обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, суд приходить до висновку, що ризики продовжують існувати, і не втратили своєї актуальності, а тому наразі є підстави для обрання стосовно обвинуваченої ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не забезпечать її належної процесуальної поведінки.

Суд зазначає, що на тепер у справі не були допитані свідки, не досліджено докази. Тому, обираючи такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, суд виходить з необхідності запобігання ризикам, визначеним статтею 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченій ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на даний час не відпали, не втратили своєї вагомості під загрозою можливого застосування покарання, передбаченого санкцією статті, яке інкриміноване обвинуваченій, остання може переховуватись від суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, ухилитись від суду.

Будь-яких нових обставин, які мають значення при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу обвинуваченій та які не існували і не розглядались на час обрання та продовження запобіжного заходу обвинуваченій у вигляді тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Прокурор, звертаючись з клопотанням про обрання (продовження) відносно обвинуваченої ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, надаючи пояснення в судовому засіданні при розгляді клопотання довів про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики перешкоджати кримінальному провадженню, передбачені ст.177 КПК України.

Крім цього, суд також звертає увагу, що Законом № 2500-IX від 15 серпня 2022 року ВР затвердила Указ Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким воєнний стан в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, тобто до 21.11.2022 року. І до тепер воєнний стан триває.

Згідно ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Положеннями ч. 1, ч. 2 ст. 20 названого Закону - правовий статус та обмеження прав і свобод громадян та прав і законних інтересів юридичних осіб в умовах?воєнного стану?визначаються відповідно?до Конституції?України та?цього Закону. В умовах воєнного стану не можуть бути обмежені права і свободи людини і громадянина, передбачені частиною другою статті 64 Конституції України.

Оцінивши обставини визначені ст. 178 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає задоволенню та вважає необхідним застосувати до обвинуваченої ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Щодо визначення застави:

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні:?

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Отже, задовольняючи дане клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів вважає за необхідне не визначити обвинуваченій розмір застави в силу вимог ч.4 ст.183 КПК України.

Положеннями ч.3 ст.31 КПК України визначено, що кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено довічне позбавлення волі, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів, а за клопотанням обвинуваченого - судом присяжних у складі двох суддів та трьох присяжних.

А відтак колегією суддів роз`яснено ОСОБА_6 обвинуваченій у вчиненні злочину за ч.2 ст.111 КПК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років або довічного позбавлення волі, право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього судом присяжних у складі двох суддів та трьох присяжних.

ОСОБА_6 виразила бажання про розгляд даного обвинувального акту колегією судів у складі трьох суддів. Дана позиція обвинуваченої була підтримана захисником.

Сторони вважали за необхідне розглядати обвинувальний акт у відкритому судовому засіданні.

Стаття 27 КПК України передбачає, що суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження або його окремої частини лише у разі, зокрема:

1)якщо обвинуваченим є неповнолітній;

2)розгляду справи про кримінальне правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості особи;

3) необхідності запобігти розголошенню відомостей про особисте та сімейне життя чи обставин, які принижують гідність особи;

4) якщо здійснення провадження у відкритому судовому засіданні може призвести до розголошення таємниці, що охороняється законом;

5) необхідності забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Наразі суд не ознайомлений з матеріалами досудового розслідування, в той же час прокурор не заявляє про можливість розголошення відомостей, які становлять таємницю, що охороняється законом та, що в результаті такого розголошення може бути завдана шкода обороноздатності, національній безпеці України, що може підірвати стан боєготовності військових формувань України, чи нести загрозу життю та здоров`ю військовослужбовців.

А відтак, суд вважає, що наразі відсутня імовірність того, що проведення судового засідання у відкритому режимі може призвести до розголошення таємниці, що охороняється законом, оприлюднення якої може призвести до тяжких наслідків, в зв`язку з чим, обвинувальний акт слід розглядати у відкритому судовому засіданні.

Інших заяв та клопотань до суду не надходило.

Керуючись ст.ст.31, 131, 176-178, 183, 314-315, 392, 393, 395КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 на 04.06.2025 року о 12:00годині у відкритому судовому засіданні в приміщенні Болградського районного суду Одеської області за адресою: вул.25 Серпня, № 192, м.Болград, Одеська область, за участю прокурора Болградської окружної прокуратури.

Розгляд обвинувального акту в даному кримінальному провадженні здійснювати колегією суддів у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

В судове засідання викликати:

- прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_5 : вул.Варненська, буд.19, м.Болград, Одеська область, 68702, тел/факс 048-46-4-13-56, ел.пошта: ІНФОРМАЦІЯ_3

- обвинувачену ОСОБА_6 : «АДРЕСА_4 (утримається під вартою);

- захисника обвинуваченого ОСОБА_7 : АДРЕСА_3 , Email: ІНФОРМАЦІЯ_2 , тел: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 .

Клопотання прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_6 -? задовольнити.

Обрати обвинуваченій у кримінальному провадженні №0000256 від 30.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.111 ч.2 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з утриманням її в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали визначити до 28.07.2025 року включно.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду безпосередньо протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, з моменту вручення копії ухвали.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3