Справа № 589/3409/25
Провадження № 1-кп/589/744/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження кримінальне провадження № 0000244 за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка, Сумської області, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, з професійно-технічною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 19.01.2024р. вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області за ч.1 ст. 125, КК України до покарання у виді штрафу в сумі 510 грн.;

- 01.02.2024р. вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області за ч.3 ст. 357, ч.1 ст.162 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 1700 грн.,

- у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Зранку в середині травня 2025 року, ОСОБА_2 шукаючи свою знайому ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне проникнення до домоволодіння особи, всупереч ст. 30 Конституції України, ст. 12 Загальної декларації прав людини, ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, усвідомлюючи відсутність згоди ОСОБА_4 на проникнення до будинку, в якому він проживає та зареєстрований, підійшов до будинку АДРЕСА_3 , шляхом відтиску шибки вікна, просунувши руку через вікно, відчинив замок вхідних дверей та через вхідні двері незаконно проник до вказаного будинку, чим порушив недоторканість житла ОСОБА_4 .

Крім того, 24.06.2025 року близько 22:00 год. ОСОБА_2 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , вживав спиртні напої зі своєю знайомою ОСОБА_3 .

В цей час, між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, відбувся словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_2 виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень останній.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_2 перебуваючи у вказаному місті та вказаний час, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер свого діяння та передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою спричинення тілесних ушкоджень, стоячи обличчям до ОСОБА_3 наніс один удар кулаком правої руки в область лівого ока останньої. Після даного удару ОСОБА_3 вибігла з квартири ОСОБА_2 та побігла до себе додому. Коли вона перебувала біля свого будинку за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_2 наздогнав її, схопив за голову та почав бити головою об дерев`яні двері, чим спричинив останній тілесні ушкодження: синець верхнього повіка лівого ока (1), тім`яної області (2), які згідно з висновком експерта № 190 від 02.07.2025 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Прокурор за змістом обвинувального акту звернувся з клопотанням про розгляд даного кримінального провадження щодо кримінальних проступків у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту долучена письмова заява обвинуваченого, що складена у присутності захисника ОСОБА_5 , відповідно до якої ОСОБА_2 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Підтвердив, що наслідки розгляду справи у спрощеному провадженні йому відомі. Обвинуваченим надана згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні добровільно, що засвідчено підписами його та захисника.

Також до обвинувального акту додана письмові заяви потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , в яких вони, кожен окремо, зазначають, що згодні із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та з розглядом обвинувального акту за їх відсутності у спрощеному порядку, а також підтвердили, що обізнані із наслідками розгляду справи у спрощеному провадженні.

Зважаючи, що встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому проступків повністю доведена за результатами спрощеного провадження.

Таким чином, суд встановив, що ОСОБА_2 своїми умисними діями, які виразилися в незаконному проникненні до житла, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.162 КК України, а також своїми умисними діями, які виразились у спричиненні умисних легких тілесних ушкоджень, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Так, суд, призначаючи покарання ОСОБА_2 , враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України є проступками, а також наступні дані про особу винного. ОСОБА_2 не працює, раніше судимий, в тому числі за вчинення аналогічних кримінальних проступків. Обвинувачений є особою середнього віку, проживає сам, утриманців не має. За місцем мешкання скарг та компрометуючих на нього не надходило. На обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога з 30.01.2024р. з діагнозом: синдром залежності від алкоголю.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено. Вчинення злочину особою повторно та рецидив злочинів на підставі ст. 67 КК України суд не вправі врахувати як обтяжуючу покарання обставину, хоча про це зазначено в обвинувальному акті, оскільки інкриміноване кримінальне правопорушення є кримінальним проступком, а ст. 67 КК України передбачає такою, що обтяжує покарання, обставину повторність вчинення та рецидив саме злочинів, а не кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на відсутність претензій з боку потерпілих, суд приходить до висновку про те, що обвинуваченому слід призначити покарання у межах, установлених у санкції ч. 1 ст. 125 та ч. 1 ст. 162 КК України у виді громадських робіт строком 120 годин та обмеження волі строком на 1 рік відповідно.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

З урахуванням викладеного, враховуючи кількість кримінальних правопорушень, що входять до сукупності, вид сукупності, яка є реальною, разом з тим і відсутність тяжких наслідків, про що свідчить і відсутність претензій з боку потерпілих, за правилами ст. 70 КК України ОСОБА_2 слід призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначивши покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 19.01.2024 року ОСОБА_2 визнано винним та засуджено вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 510 грн. штрафу. Крім того, 01.02.2024 року ОСОБА_2 визнано винним та засуджено вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області за ч.3 ст. 357, ч.1 ст.162, 70 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 1700 грн. Вказані штрафи засудженим в установлений законом строк сплачено не було, а тому вироки є не виконаними.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Водночас в силу вимог ч.3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу при призначенні за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно.

Таким чином, відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком необхідно повністю приєднати невідбуті покарання за вироками Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 19.01.2024 року та від 01.02.2024 року, та визначити ОСОБА_2 остаточне покарання у виді сукупності обмеження волі на строк 1 рік та несплачених штрафів в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, які слід виконувати самостійно.

Саме таке покарання буде належною карою за скоєне, упередить вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, сприятиме досягненню мети його виправлення та перевиховання.

Керуючись ст. ст. 368-370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125 та ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт строком 120 (сто двадцять) годин;

за ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі строком 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком повністю приєднати невідбуті покарання за вироками Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 19.01.2024 року та від 01.02.2024 року, та визначити ОСОБА_2 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік та штрафів в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн, та в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., які відповідно до положень ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно.

Строк відбування покарання у виді обмеження волі рахувати з моменту прибуття до установи виконання покарання або з моменту затримання на виконання вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1