МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/4889/25

Провадження № 1-кс/210/1108/25

09 липня 2025 року

Металургійний районний суд міста Кривого Рогу у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

слідчого: ОСОБА_4 ,

підозрюваного: ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного, - адвоката: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, винесене по кримінальному провадженню №0000660 від 07 липня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, слідчим СВ Відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 , та погоджене прокурором Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Володимирівка, Софіївського району, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта повна загальна середня, не одруженого, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, осіб похилого віку та інших осіб не має, військовослужбовця військової служби за призовом під час загальної мобілізації військової частини НОМЕР_1 , який обіймає посаду гранатометника, у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

В С Т А Н О В И В:

09 липня 2025 року до Металургійного районного суду міста Кривого Рогу надійшло вищевказане клопотання.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що CВ ВП №2 Криворізького РУП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000660 від 07 липня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону.

В рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні 07 липня 2025 року, о 20 годині 04 хвилини повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, як грабіж, за ознаками відкритого викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час загальної мобілізації військової частини НОМЕР_1 , який обіймає посаду гранатометника, у військовому званні «солдат», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, в порушення вимог ст.68 Конституції України, ст.ст.9, 11, 16, 28, 29, 30, 31, 35-38, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548-XIV, ст.ст.3, 4, 6 Дисциплінарною статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №551-XIV та Військової присяги, вчинив злочин проти власності за наступних обставин.

Так, 06 липня 2025 року, приблизно о 22:00 годині, ОСОБА_5 , перебуваючи на пішохідній алеї вздовж станції КП «Швидкісний трамвай» - «Будинок Рад», що по вулиці Єсеніна у Металургійному районі міста Кривого Рогу, зустрів раніше йому незнайому особу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У ході короткого спілкування з нею він помітив, що остання користується мобільним телефоном.

У цю мить у ОСОБА_5 раптово виник умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна - мобільного телефону, що належав ОСОБА_8 .

Після нетривалого спілкування біля станції трамвая ОСОБА_5 та ОСОБА_8 розійшлися. Проте того ж дня, вже близько 00:10 години 07 липня 2025 року, ОСОБА_5 знову зустрів ОСОБА_8 у дворі біля будинку №39 по вулиці Героїв АТО, що також у Металургійному районі міста Кривого Рогу.

Використовуючи формальний привід для розмови, ОСОБА_5 вступив із останньою у бесіду, під час якої звернувся до неї з проханням дозволити йому скористатися її мобільним телефоном для здійснення телефонного дзвінка. ОСОБА_8 , не довіряючи незнайомому чоловікові, відмовила у безпосередній передачі пристрою, проте погодилася самостійно набрати вказаний ним номер та здійснити дзвінок, при цьому не випускаючи телефон з рук.

Після кількох дзвінків, які вона виконала за проханням ОСОБА_5 , останній почав наполегливо вимагати передати йому телефон у руки. Отримавши чергову відмову, ОСОБА_5 07 липня 2025 року близько о 00 годині 40 хвилин, реалізовуючи раптово виниклий злочинний умисел, діючи умисно, в умовах воєнного стану, із корисливих мотивів, з метою протиправного заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, вчинив відкрите викрадення майна ОСОБА_8 .

Зокрема, він схопив потерпілу за руку, після чого вирвав з її рук мобільний телефон марки Xiaomi Redmi Note 12 Pro 5G, IMEI: НОМЕР_2 , у корпусі чорного кольору, з захисним чохлом, та двома SIM-картками мобільних операторів: НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , після чого негайно з місця вчинення злочину зник, не реагуючи на дії потерпілої, яка бігла за ОСОБА_5 та вимагала повернення її мобільного пристрою.

Унаслідок злочинних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_8 було завдано майнової шкоди на загальну суму 300 євро, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 07 липня 2025 року становить 14 790грн.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано органом досудового розслідування за ч.4 ст.186 КК України, як грабіж, за ознаками відкритого викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану.

07 липня 2025 року, о 11год. 05хв. ОСОБА_5 затримано на підставі п.1 ч.1 ст.208, п.6 ч.1 ст.615 КПК України.

07 липня 2025 року, о 20год. 04хв. ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Підозра, пред`явлена ОСОБА_5 , на переконання слідства обґрунтована доказами, зібраними в ході досудового розслідування, зокрема:

- оглядом місця події від 07 липня 2025 року;

- показаннями потерпілої ОСОБА_8 від 07 липня 2025 року;

- пред`явленням особи для впізнання від 07 липня 2025 року;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 07 липня 2025 року;

- показаннями свідка ОСОБА_9 від 07 липня 2025 року.

На думку сторони обвинувачення, відносно підозрюваного ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Так, підозрюваний ОСОБА_5 на переконання слідства обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

На переконання слідства, підставою для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, а також наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний зможе вчинити наступні дії:

п.1) переховуватись від органу досудового розслідування та суду, враховуючи суворість покарання у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення (від семи до десяти років позбавлення волі) ОСОБА_5 зможе покинути територію м. Кривого Рогу з метою ухилення від кримінальної відповідальності та покарання.

Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 покинув місце вчинення злочину з метою недопущення затримання правоохоронними органами. ОСОБА_5 не має міцних соціальних зав`язків, не працевлаштований, не має постійного джерела доходу та не має місця проживання у місті Кривий Ріг, що вказує на високий ступінь ризику переховування від органу досудового розслідування та суду.

Окрім цього ОСОБА_5 , згідно обліків Національної поліції України рахується як особа, яка перебуває у розшуку в зв`язку із самовільним залишенням військової частини. Згідно інформації, яка мається в ІПНП МВС України, ОСОБА_5 не повернувся до військової частини з лікування 04 січня 2025 року із міста Дніпро.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу об`єктивно на переконання слідства не зможе запобігти вказаному ризику, оскільки підозрюваний не буде обмежений у пересуванні та не буде під постійним контролем органів правопорядку.

п.3) незаконно впливати на учасників кримінального провадження, зокрема, на потерпілу ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_9 .

Достовірно знаючи анкетні дані свідка та потерпілої, їх місце проживання, ОСОБА_5 зможе прямо або опосередковано із використанням інших осіб здійснювати моральний або фізичний вплив на свідків та потерпілу з метою зміни останніми показань та недопущення викриття ОСОБА_5 у вчиненні злочину.

Оскільки свідки та потерпілий мають бути допитані судом під час судового розгляду, вказаний ризик на стадії досудового розслідування має високий ступінь.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу об`єктивно не зможе запобігти вказаному ризику, оскільки підозрюваний не буде обмежений у пересуванні та фізичному доступі до інших учасників кримінального провадження, не буде під постійним контролем органів правопорядку.

п.5) вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, в якому ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється.

ОСОБА_5 являється військовослужбовцем військової служби за призовом під час загальної мобілізації військової частини НОМЕР_1 , який обіймає посаду гранатометника, у військовому званні «солдат», але самовільно залишив місце несення служби. Такі дії утворюють склад іншого кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.407-408 КК України. Крім того, він не є працевлаштованим, не має постійного джерела доходу, що також може спонукати останнього до вчинення інших корисливих злочинів.

Неможливість застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту, застави та особистої поруки відносно підозрюваного пов`язана з тим, що вказані запобіжні заході будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризиками, зокрема:

- особисте зобов`язання не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 є підозрюваним у вчиненні тяжкого злочину та не будучи обмеженим у пересуванні та фізичному доступі до інших учасників кримінального провадження зможе перешкоджати встановленню об`єктивної істини по даному кримінальному провадженні, повному, всебічному розслідуванню шляхом знищення та спотворення ним речей (доказів), які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення з метою уникнення кримінального покарання, незаконно впливати на свідків та потерпілу;

- особисту поруку не можливо застосувати у зв`язку з тим, що до сторони обвинувачення та суду не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст.194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити його до суду на першу вимогу. Разом з тим, поручителі з числа цивільних осіб не зможуть забезпечити виконання підозрюваним обов`язків, оскільки ОСОБА_5 є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу за місцем дислокації військової частини, що фактично унеможливить поручителем з числа цивільних осіб забезпечити належне виконання покладених на нього обов`язків відповідно до ст.194 КПК України. Водночас, поручителі з числа командування військової частини та інших військових формувань не зможуть забезпечити виконання підозрюваним обов`язків, у зв`язку з тим, що підозрюваний самовільно залишив місце несення служби та продовжує ухилятись, але навіть у тому разі, якщо у суді під час розгляду даного клопотання будуть такі звернення, на думку слідства такий запобіжний захід не є достатнім для запобігання вищевказаним ризикам;

- застава - прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу;

- домашній арешт не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, вважається таким що самовільно залишив місце несення служби, він не має постійного місця проживання у місті Кривий Ріг та підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу об`єктивно не зможе запобігти вказаному ризику, оскільки підозрюваний не буде обмежений у пересуванні та не буде під постійним контролем органів правопорядку.

Разом з тим, 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Законом України №2102-IX затверджено Указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні».

Вказані обставини на переконання слідства значно ускладнюють здійснення контролю за виконанням підозрюваним своїх процесуальних обов`язків поза установою пенітенціарної служби України у випадку обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 на переконання органу досудового розслідування вчинив тяжкий злочин з корисливих мотивів, йому на думку сторони обвинувачення слід визначити заставу в розмірі шістдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

На підставі викладеного, враховуючи, що ОСОБА_5 на переконання слідства обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, наведені ризики та обставини, що свідчать про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, слідчий просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання.

Підозрюваний та його захисник, кожен окремо проти клопотання слідчого заперечували, посилаючись на відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на підставі чого просили застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, а у випадку, якщо суд прийде до переконання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зменшити розмір застави до 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прокурор, мотивуючи доцільність задоволення клопотання слідчого, зазначив, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності, за вчинення котрого законом передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі строком від 07 до 10 років, раніше і не судимий, є військовослужбовцем, котрий самовільно залишив військову частину, таким чином, не має засобів для існування, не одружений, не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, знаходячись на волі, підозрюваний може впливати на потерпілу та свідків, не має міцних соціальних зв`язків, тобто, в сукупності його поведінка дає підстави вважати, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення та переховуватись від слідства, а у подальшому і від суду. Також зазначає, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим, і відповідає меті такого заходу.

Заслухавши доводи прокурора про необхідність задоволення клопотання, пояснення слідчого, підозрюваного, його захисника, дослідивши матеріали провадження додані до клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000660 від 07 липня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено вищевикладені обставини, викладені в мотивувальній частині клопотання слідчого.

07 липня 2025 року, о 11год. 05хв. ОСОБА_5 затримано на підставі п.1 ч.1 ст.208, п.6 ч.1 ст.615 КПК України.

07 липня 2025 року, о 20год. 04хв. ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

З наявних в матеріалах клопотання доказів вбачається, що підозра ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні доказами.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків передбачених ст.177 ч.1 КПК України.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст.2 КПК України).

Відповідно до ст.194 ч.1 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час проведення досудового слідства у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності. Відповідно до вимог ст.184 ч.1 п.4 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 на слідчого покладається обов`язок запобігання можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, суд враховує вимоги ст.5 п.п.3, 4 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється, не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

В силу ст.183 ч.2 п.4 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При обранні даного запобіжного заходу, суддею було також оцінено в сукупності такі обставини: тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків підозрюваного; відсутність у підозрюваного офіційного місця роботи, утриманців; його репутація та майновий стан. Також судом досліджено докази, надані в обґрунтування заявленого клопотання.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 даного кримінального правопорушення підтверджується наданими до клопотання доказами, а саме:

- оглядом місця події від 07 липня 2025 року;

- показаннями потерпілої ОСОБА_8 від 07 липня 2025 року;

- пред`явленням особи для впізнання від 07 липня 2025 року;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 07 липня 2025 року;

- показаннями свідка ОСОБА_9 від 07 липня 2025 року.

У клопотанні слідчого наведені дані, що вказують на причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних в наданих суду матеріалах клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.

Враховуючи те, що в діях підозрюваного ОСОБА_5 вбачаються ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.4 КК України, який є тяжким злочином проти власності, прокурором доведено вагомі докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, достатні підстави вважати, що у діях та поведінці підозрюваного існує ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від слідства, а в подальшому і від суду, та з метою запобіганням цим спробам, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень, відносно останнього, який не працює, таким чином не має засобів для існування, раніше не судимий, не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, не одружений, є військовослужбовцем, котрий самовільно залишив військову частину, може впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, вважає, що підозрюваному ОСОБА_5 доцільно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, беручи до уваги що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності, обставини його вчинення, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначених ризиків застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя вважає за доцільне клопотання задовольнити, та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до ст.183 ч.3 КПК України, при постановленні ухвали слідчий суддя визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваного обов`язків, передбачених КПК України, в межах передбачених ст.182 ч.5 КПК України. В разі внесення застави суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває без дозволу слідчого, прокурора, суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця перебування.

Відповідно до ст.202 ч.4 КПК України, підозрюваний звільняється з під варти після внесення застави, визначеної в ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Застосовуючи до ОСОБА_5 заставу, суд виходить із того, що злочин, у вчиненні котрого він підозрюється, не підпадає під критерії, зазначені ст.183 ч.4 КПК України.

При цьому, суд вважає, що саме застава у розмірі 60-ти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

На підставі вищевикладеного та керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 176-178, 183, 184, 194 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Винесене по кримінальному провадженню №0000660 від 07 липня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, слідчим СВ Відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 , та погоджене прокурором Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто з 07 липня 2025 року по 04 вересня 2025 року включно.

Розмір застави визначити у межах 60-ти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 181 680,00 гривень (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят гривень 00 копійок) у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самою підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває без дозволу слідчого, прокурора, суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця перебування.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документів, що підтверджують внесення застави, уповноважена особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з під варти та повідомити письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з під варти, у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали, до 04 вересня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 09 липня 2025 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1