справа № 619/2237/21
провадження № 1-кп/619/46/25
УХВАЛА

іменем України

10 липня 2025 року,

м. Дергачі,

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву представника потерпілих адвоката ОСОБА_3 про стягнення витрат на правничу допомогу по кримінальному провадженню №0001317 від 28.10.2020.

Суть питання, що вирішується ухвалою.

Вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 16.06.2025 визнано ОСОБА_4 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 273 КК України. Цивільні позови потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 500000,00 грн та 10000,00 грн за проведення психологічної експертизи, а всього 510000,00 грн; на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 250000,00 грн; на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 250000,00 грн.

Разом із тим, представником потерпілих заявлено у судовому засіданні про те, що докази, що підтверджують розмір понесених ними судових витрат буде надано у встановлені строки.

Відповідно до положень ст. 246 ЦПК, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

23 червня 2025 року від представника потерпілих - адвоката ОСОБА_3 надійшла заява про стягнення витрат на правничу допомогу з АТ «ХАРКІВГАЗ» на користь потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у розмірі по 100000,00 грн.

Сторони кримінального провадження в судове засідання не з`явилися. Від представника потерпілих адвоката ОСОБА_3 та представника цивільного відповідача адвоката ОСОБА_8 надійшли заяви, у якій просять здійснити розгляд заяви за їх відсутності.

Від представника цивільного відповідача адвоката ОСОБА_8 надійшли заперечення, у яких він просить відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на правову допомогу, посилаючись на те, що заява про долучення доказів понесених витрат на правничу допомогу та їх стягнення на користь цивільних позивачів подана до суду як додаток у PDF форматі, беручи до уваги відповідні висновки Верховного Суду, дана заява не підписана заявником, а тому не може бути прийнята до уваги при розгляді справи. Жодних належних, допустимих та достатніх доказів понесення позивачами витрат на правничу допомогу, надану адвокатами ОСОБА_9 , ОСОБА_3 до суду не надано. В матеріалах справи відсутні детальні звіти про надані послуги, акти приймання-передачі наданих послуг з детальним описом наданих послуг. До того ж, представникам цивільних позивачів зі статусом адвоката, який передбачає відповідну фахову підготовку, професійні знання, практичний досвід участі у судових засіданнях, об`єктивно потребувалось небагато часу на опрацювання матеріалів справи, з урахуванням предмета даного спору та предмета доказування. Отже, заявлений адвокатом ОСОБА_3 гонорар є надзвичайно завищеним, необґрунтованим, безпідставним, а тому витрати на правничу допомогу за договорами про надання правничої допомоги від 06.06.2024, укладені між ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 є непідтвердженими та такими, що не підлягають стягненню. Докази укладення договорів про надання правничої (правової) допомоги від 29.04.2021, укладених між адвокатом ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 не можуть бути належними, допустимими та достатніми доказами понесення витрат на правничу допомогу. Надані до суду докази не відповідають критеріям стандартів доказування та порушують приписи правил адвокатської етики, тож, не підлягають оцінці судом при вирішенні питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу.

Дослідивши заяву та додані документи, суд дійшов такого висновку.

Частиною першою статті 126 КПК України визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, якщо процесуальні відносини, що виникли в зв`язку з цивільним позовом, цим кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільно процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 118 визначено, що процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу.

За правилами ч. 2 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування даних щодо розміру процесуальних витрат покладається на сторону, що їх подає.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

За змістом статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно вимог статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі, гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

При зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту.

Зазначене відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19 (провадження № К/9901/27657/20).

Із наданих договорів про надання правничої допомоги потерпілим від 29.04.2021, укладених з адвокатом ОСОБА_9 , від 06.06.2024, укладених з адвокатом ОСОБА_3 , вбачається фіксований розмір для виплати адвокатського гонорару - 50000,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи інтереси потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в суді представляв адвокат ОСОБА_9 , що підтверджується договором про надання правничої (правової) допомоги від 29.04.2021, додатковою угодою про розірвання договору про надання правничої (правової) допомоги №б/н від 29.04.2021 від 30.11.2023, актом виконаних робіт до договору про надання правничої (правової) допомоги №б/н від 29.04.2021 від 30.11.2023, у якому зазначено, що розмір гонорару складає 50000,00 грн, договором про надання правничої допомоги від 06.06.2024, з якого вбачається, що інтереси потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в суді представляв адвокат ОСОБА_3 , товарним чеком № б/н від 06.06.2024, з якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_5 сплатила гонорар у розмірі 50000,00 грн, актом виконаних робіт до договору про надання правничої (правової) допомоги №б/н від 06.06.2024 від 16.06.2025, у якому зазначено, що розмір гонорару складає 50000,00 грн, товарним чеком № б/н від 29.04.2021 та від 06.06.2024, з якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_6 сплатила гонорар у розмірі 50000,00 грн, товарним чеком № б/н від 29.04.2021 та від 06.06.2024, з якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_7 сплатила гонорар у розмірі 50000,00 грн.

Оскільки позовні вимоги потерпілої ОСОБА_5 задоволено частково, в розмірі 24,10%, позовні вимоги потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в розмірі 11,87%, то відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу - пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: на користь ОСОБА_5 24100,00 грн; на користь ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по 11870,00 грн кожній.

Керуючись ст. 118, 124, 126, 128, 369-372КПК України, ст. 137, 141 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву представника потерпілих адвоката ОСОБА_3 про стягнення витрат на правничу допомогу по кримінальному провадженню №0001317 від 28.10.2020 задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» на користь ОСОБА_5 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 24100,00 грн (двадцять чотири тисячі сто гривень).

Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» на користь ОСОБА_6 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11870,00 грн (одинадцять тисяч вісімсот сімдесят гривень).

Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» на користь ОСОБА_7 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11870,00 грн (одинадцять тисяч вісімсот сімдесят гривень).

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги через Дергачівський районний суд Харківської області.

Суддя ОСОБА_1