Дата документу 19.06.2025 Справа № 321/709/15-к
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/69/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №321/709/15-кСуддя-доповідач у 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.307 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

до початку розгляду у відкритому судовому засіданні апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 на вирок Василівського районного суду Запорізької області від 02 березня 2021 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Василівка Запорізької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим і засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.308 КК та виправдано у зв`язку з недоведеністю вчинення кримінальних правопорушень,

ВСТАНОВИЛА

Вказаним вироком районного суду ОСОБА_8 визнано винуватим і засуджено за те, що він 21.03.2015 року приблизно о 13 годині, обіймаючи посаду старшого оперуповноваженого СКР Михайлівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області, діючи умисно, із корисливих мотивів, маючи злочинний намір, направлений на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, знаходячись поряд із домоволодінням АДРЕСА_2 , збув ОСОБА_10 за 2 500 грн. речовину темно-коричневого кольору об`ємом 51,4 мл., що знаходилась в прозорій полімерній пляшці з написом на етикетці «CocaСоlа», яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - концентратом з макової соломи, маса якого у перерахунку на суху речовину становить 1,4968г.

Крім цього 25.03.2015 року приблизно о 14 год. 30 хв. ОСОБА_8 , діючи умисно повторно із корисливих мотивів, маючи злочинний намір, направлений на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, знаходячись поряд із домоволодінням №196 по вул.Червоногвардійській в смт.Михайлівка Запорізької області, збув ОСОБА_10 за 2 500 грн. речовину темно-коричневого кольору об`ємом 50 мл., що знаходилась в прозорій полімерній пляшці з написом на етикетці «Одеколон тройной», яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - опієм ацетильованим, маса якого у перерахунку на суху речовину становить 1,3800 г. та є великим розміром.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.2 ст.307 КК, як незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу та як незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу у великих розмірах, вчинений повторно. Йому призначено покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього майна, яке є його власністю. На підставі ст.54 КК позбавлено спеціального звання «капітан міліції».

Вирішено питання про початок строку відбування покарання, зарахування в строк покарання строку попереднього ув`язнення, процесуальні витрати та речові докази.

Крім того, відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_8 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

Згідно з наказом МВС України №256 о/с від 19.06.2013 капітана міліції ОСОБА_8 призначено на посаду старшого оперуповноваженого СКР Михайлівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області, тобто він є особою, яка постійно здійснює функції представника влади.

Як особа, яка постійно здійснює функції представника влади, ОСОБА_8 03.03.2005 прийняв присягу працівника органів внутрішніх справ України та попереджений про спеціальні обмеження, встановлені Законом України «Про засади запобігання та протидії корупції».

Відповідно до п.п.«д» п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» від 07.04.2011 ОСОБА_8 є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.6 вказаного закону, ОСОБА_8 забороняється використовувати свої службові повноваження та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.2 ст.10 Закону України «Про міліцію», працівник міліції на території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу в разі звернення до нього громадян або службових осіб з заявою чи повідомленням про події, які загрожують особистій чи громадській безпеці, або у разі безпосереднього виявлення таких, зобов`язаний вжити заходів до попередження і припинення правопорушень.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ОСОБА_8 є службовою особою правоохоронного органу.

До функціональних обов`язків оперуповноваженого СКР ОСОБА_8 входить: безпосередня участь у практичних заходах реагування на виявлення злочинної діяльності структурного підрозділу; здійснення розвідувальних заходів у кримінальному середовищі з виявлення діючих на території обслуговування злочинних елементів; накопичення інформації щодо виявлення злочинної діяльності за напрямкам роботи структурного підрозділу.

Так, у лютому 2015 року у ОСОБА_8 виник умисел на заволодіння наркотичними засобами шляхом зловживання своїм службовим становищем та подальшого їх збуту.

З метою реалізації вказаного наміру, старший оперуповноважений СКР Михайлівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_8 , володіючи інформацією щодо осіб, які вживають наркотичні засоби, діючи умисно, під час виконання своїх службових обов`язків, шляхом зловживання своїм службовим становищем, у невстановлені досудовим розслідуванням місці та час, заволодів у невстановленої слідством особи особливо небезпечним наркотичним засобом - концентратом з макової соломи, маса якого у перерахунку на суху речовину становить 1,4968г, який він зберігав у службовому автомобілі ВАЗ 2107, державний номер НОМЕР_1 , з метою подальшого збуту особам, які вживають наркотичні засоби.

Крім того, старший оперуповноважений СКР Михайлівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_8 , володіючи інформацією щодо осіб, які вживають наркотичні засоби, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, під час виконання своїх службових обов`язків, шляхом зловживання своїм службовим становищем, будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України, у невстановлені досудовим розслідуванням місці та час, заволодів у невстановленої слідством особи особливо небезпечним наркотичним засобом - опієм ацетильованим, маса якого у перерахунку на суху речовину становить 1,3800 г. та є великим розміром, який він зберігав у службовому автомобілі ВАЗ 21099, державний номер НОМЕР_2 , з метою подальшого збуту особам, які вживають наркотичні засоби.

Вказані дії ОСОБА_8 були кваліфіковані прокурором за ч.2 ст.308 КК, як заволодіння наркотичними засобами шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем та як заволодіння наркотичними засобами у великих розмірах, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.307 КК, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.308 КК та виправдано у зв`язку з недоведеністю вчинення кримінальних правопорушень.

На вказаний вирок захисником ОСОБА_9 було подано апеляційну скаргу, в якій він просив вирок в частині визнання ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК, скасувати, а кримінальне провадження в цій частині закрити на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК. Свої вимоги мотивував тим, що в порушення ч.3 ст.214 КПК по другому епізоду вчинення злочину, у якому судом першої інстанції визнано обвинуваченого винним, досудове розслідування проводилось без внесення відомостей до ЄРДР. Також в порушення ч.3 ст.271 КПК органом досудового розслідування було фактично здійснено провокацію ОСОБА_8 на вчинення злочину, саме під час проведення контролю за вчиненням ним злочину. В якості доказів обвинувачення покладено недопустимі докази, а саме протоколи оглядів та ідентифікації грошових коштів для здійснення оперативних закупок; грошові кошти, які використовувалися під час оперативної закупки; висновки експертів.

Проте до початку апеляційного розгляду захисник ОСОБА_7 , яка наразі здійснює захист обвинуваченого, звернулася до апеляційного суду із клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.307 КК у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК, та закриття кримінального провадження.

Обвинувачений в судовому засіданні повністю підтримав клопотання свого захисника та наполягав на застосуванні до нього звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор не заперечувала проти задоволення клопотання захисника.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позицію сторін, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання захисника про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.307 КК підлягає задоволенню з таких підстав.

Положеннями ч.4 ст.286 КПК визначено, що в разі, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Ця норма, як і положення ст.49 КК є імперативною, тобто закріплює не право, а обов`язок суду розглянути відповідне клопотання.

За частиною 1 статті 285 КПК особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження. За правилами ч.8 згаданої статті закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п.1 ч.2 цієї ж статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.49 КК особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Матеріально-правовою підставою застосування інституту давності вважається істотне зменшення суспільної небезпечності вчиненого злочину внаслідок спливу певного проміжку часу, що суттєво позначається на досягненні мети покарання.

Досягнення мети кари і виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, загального і спеціального попередження іноді стає або взагалі неможливим, або просто зайвим. Тому недоцільним є і притягнення особи до кримінальної відповідальності. Внаслідок цього ст.49 КК встановлює строки давності, тобто строки, після закінчення яких особа не може бути піддана кримінальній відповідальності за раніше вчинене кримінальне правопорушення. Закінчення цих строків є підставою обов`язкового і безумовного звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Факт визнання чи невизнання особою своєї винуватості у даному випадку не має значення для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК, яке вчинив 21.03.2015 року та 25.03.2015 року. Відповідно до ст.12 КК вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів.

Враховуючи, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК, обвинуваченим ОСОБА_8 вчинене 21.03.2015 року та 25.03.2015 року, а даних про переривання чи зупинення строку давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності не надано і колегією суддів не встановлено, то з огляду на п.4 ч.1 ст.49 КК строк давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності на час апеляційного розгляду закінчився, у зв`язку з чим клопотання захисника підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.417 КПК суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.284, 417, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Клопотання захисника ОСОБА_7 про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.307 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України, задовольнити.

Вирок Василівського районного суду Запорізької області від 02 березня 2021 року щодо ОСОБА_8 в частині його засудження за ч.2 ст.307 КК України скасувати.

Звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України на підставі п.4 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 за ч.2 ст.307 КК України закрити.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з часу її проголошення.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4