ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/923/25 Справа № 201/4302/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представників третьої особи,

щодо майна якої вирішується

питання про арешт адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 15 квітня 2025 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000115,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 15 квітня 2025 року задоволено клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури ОСОБА_10 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000115, та накладено арешт на майно, вилучене 10 квітня 2025 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ноутбук сірого кольору марки «Lenovo», серійний номер PF3F62JW; зарядний пристрій чорного кольору марки «Lenovo» ADLX53CLGE2A; блокнот білого кольору, 80 арк, з чорновими записами; 1 аркуш білого кольору з чорновими записами; договір оренди №17 від 01.04.2025; телефон синього кольору марки «Iphone 13 mini», IMEI 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 ; грошові кошти в сумі 11 215 грн: 1 купюра номіналом 5 гривень; 23 купюри номіналом 20 гривень; 87 купюр номіналом 50 гривень; 11 купюр номіналом 100 гривень; 9 купюр номіналом 200 гривень; 3 купюри номіналом 500 гривень; 2 купюри номіналом 1000 гривень, заборонивши будь-яким особам користуватись та розпоряджатись вказаним майном.

Мотивуючи ухвалене рішення слідчий суддя зазначив, що вилучені в ході проведеного обшуку речі можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Оскільки існують ризики приховування, знищення вилученого майна, суд вважав за необхідне клопотання прокурора задовольнити та накласти арешт із забороною користування та розпорядження на зазначене в клопотанні майно.

В апеляційній скарзі ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді про арешт майна та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги ОСОБА_9 вказує на те, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону. Вказує на те, що у клопотанні прокурора не вказано жодних підстав, у зв`язку із якими необхідно накласти арешт, що є порушенням вимог ст.171 КПК України. Наголошує на тому, що вилучений ноутбук належить іншій особі, а саме ОСОБА_11 , а договір оренди №17 від 01 квітня 2025 року не має жодного відношення до вказаного кримінального провадження. Зазначає, що слідчим суддею було здійснено розгляд клопотання без повідомлення власника майна.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, які підтримали вимоги поданої апеляційної скарги та просили її задовольнити, прокурора, який просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, перевіривши надані матеріали та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально- протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як слідує з матеріалів провадження СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000115від 09 жовтня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.203-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на території м.Дніпра невстановлені особи під виглядом платіжних терміналів самообслуговування встановлюють схожі за зовнішнім виглядом гральні автомати без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор.

10 квітня 2025 року на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 07 квітня 2025 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено майно, а саме: ноутбук сірого кольору марки «Lenovo», серійний номер PF3F62JW; зарядний пристрій чорного кольору марки «Lenovo» ADLX53CLGE2A; блокнот білого кольору, 80 арк, з чорновими записами; 1 аркуш білого кольору з чорновими записами; договір оренди №17 від 01.04.2025; телефон синього кольору марки «Iphone 13 mini», IMEI 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 ; грошові кошти в сумі 11 215 грн: 1 купюра номіналом 5 гривень; 23 купюри номіналом 20 гривень; 87 купюр номіналом 50 гривень; 11 купюр номіналом 100 гривень; 9 купюр номіналом 200 гривень; 3 купюри номіналом 500 гривень; 2 купюри номіналом 1000 гривень.

Постановою прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра від 10 квітня 2025 року вказане вище майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000115 від 09 жовтня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України

На переконання апеляційного суду вилучене на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 07 квітня 2025 року майно, а саме: ноутбук сірого кольору марки «Lenovo», серійний номер PF3F62JW; зарядний пристрій чорного кольору марки «Lenovo» ADLX53CLGE2A; блокнот білого кольору, 80 арк, з чорновими записами; 1 аркуш білого кольору з чорновими записами; телефон синього кольору марки «Iphone 13 mini», IMEI 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 ; грошові кошти в сумі 11 215 грн: 1 купюра номіналом 5 гривень; 23 купюри номіналом 20 гривень; 87 купюр номіналом 50 гривень; 11 купюр номіналом 100 гривень; 9 купюр номіналом 200 гривень; 3 купюри номіналом 500 гривень; 2 купюри номіналом 1000 гривень, відповідають критеріям ст.98 КПК України, є матеріальними об`єктами, які містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому тільки заборона користування та розпорядження вказаним майном може запобігти їх приховуванню, знищенню.

Враховуючи викладене та те, що вказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та існує ризик їх приховування, знищення, і в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно може бути використано як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, може містити відомості про обставини вчинення цього кримінального правопорушення, тобто має суттєве значення при розслідуванні кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що слідчим суддею обґрунтовано накладено арешт на зазначене майно.

Вказаний захід забезпечення кримінального провадження є крайнім та необхідним, а також найбільш ефективним у зв`язку із тим, що іншими наявними заходами, окрім як накладення арешту, забезпечити схоронність вказаного майна, не допущення його приховування, знищення неможливо, у зв`язку з чим незастосування вказаного заходу може призвести до зазначених ризиків.

Крім того, під час досудового розслідування необхідно забезпечити проведення ряду слідчих (розшукових) дій, в першу чергу ряд відповідних судових експертиз, а тому виникла необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Разом з тим, апеляційний суд вважає слушними доводи апеляційної скарги з приводу відсутності правових підстав для накладення арешту на договір оренди №17 від 01 квітня 2025 року, укладеного між ОСОБА_12 та ТОВ Янтарний.

Так, у клопотанні прокурора та в ухвалі слідчого судді прямо не зазначені, та відсутні підстави вважати, що вказаний договір: підшуканий, виготовлений, пристосований чи використаний як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберіг на собі його сліди; призначався (використовувався) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з його незаконним обігом; одержаний внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходом від них, а також майно, в яке його було повністю або частково перетворено, тобто, що він відповідає критеріям тимчасового вилученого майна, встановленим ст. 167КПК України.

З огляду на зазначене, апеляційний суд приходить до висновку, що слідчим суддею безпідставно було задоволено клопотання прокурора в частині накладення арешту на договір оренди №17 від 01 квітня 2025 року, укладеного між ОСОБА_12 та ТОВ Янтарний, що відповідно є підставою для скасування ухвали слідчого судді в цій частині та постановлення нової ухвали апеляційного суду, якою клопотання прокурора слід задовольнити частково.

Що стосується решти доводів та вимог апеляційної скарги, то апеляційний суд з ними не погоджується, оскільки інші вилучені прокурором та арештовані слідчим суддею речі мають ознаки речей, визначених у ст. 98 КПК України, та можуть бути використані органом досудового розслідування для з`ясування обставин кримінального провадження, наведених у ст. 91 цього Кодексу.

Крім того, слід зазначити, що у випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянт не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 15 квітня 2025 року про накладення арешту на майно, вилучене 10 квітня 2025 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ноутбук сірого кольору марки «Lenovo», серійний номер PF3F62JW; зарядний пристрій чорного кольору марки «Lenovo» ADLX53CLGE2A; блокнот білого кольору, 80 арк, з чорновими записами; 1 аркуш білого кольору з чорновими записами; договір оренди №17 від 01.04.2025; телефон синього кольору марки «Iphone 13 mini», IMEI 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 ; грошові кошти в сумі 11 215 грн: 1 купюра номіналом 5 гривень; 23 купюри номіналом 20 гривень; 87 купюр номіналом 50 гривень; 11 купюр номіналом 100 гривень; 9 купюр номіналом 200 гривень; 3 купюри номіналом 500 гривень; 2 купюри номіналом 1000 гривень, шляхом заборони будь-яким особам користуватись та розпоряджатись вказаним майном скасувати.

Постановити нову ухвалу апеляційного суду, якою клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури ОСОБА_10 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000115, задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 10 квітня 2025 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ноутбук сірого кольору марки «Lenovo», серійний номер PF3F62JW; зарядний пристрій чорного кольору марки «Lenovo» ADLX53CLGE2A; блокнот білого кольору, 80 арк, з чорновими записами; 1 аркуш білого кольору з чорновими записами; телефон синього кольору марки «Iphone 13 mini», IMEI 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 ; грошові кошти в сумі 11 215 грн: 1 купюра номіналом 5 гривень; 23 купюри номіналом 20 гривень; 87 купюр номіналом 50 гривень; 11 купюр номіналом 100 гривень; 9 купюр номіналом 200 гривень; 3 купюри номіналом 500 гривень; 2 купюри номіналом 1000 гривень, шляхом заборони будь-яким особам користуватись та розпоряджатись вказаним майном.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ _________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4