Справа № 487/3140/25
Провадження № 1-кс/487/2624/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва клопотання слідчого ВР ОТЗ СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001716 від 21.12.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 162, ч.ч. 4, 5 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

20.05.2025 року слідчий ВР ОТЗ СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 звернулась до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням, погодженим прокурором, в якому просила накласти арешт на автомобіль Citroen Nemo 1399 д.н.з. НОМЕР_1 , 2011 року випуску, білого кольору, кузов № НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з забороною відчужувати, користуватися та розпоряджатися вказаним майном.

Слідчий у судовому засіданні підтримала клопотання, просила його задовольнити, пояснила, що з моменту поміщення транспортного засобу у грудні 2023 року на спеціальний майданчик для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів жодної слідчої дії щодо вказаного майна проведено не було, наразі власник звернулась з заявою про повернення вказаного майна, що сталою підставою для звернення до слідчого судді з клопотанням про його арешт з метою збереження речового доказу.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001716 від 21.12.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 162, ч.ч. 4, 5 ст.185 ч. 2 ст. 289 КК України.

У кримінальному провадженні розслідується факт незаконного заволодіння невстановленими особами, в період часу з 24.02.2022 по 20.12.2023 з гаражного приміщення, за адресою: АДРЕСА_1 транспортним засобом марки CITROEN NEMO д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також викрадення іншого майна з території домоволодіння за вищевказаною адресою, яке належить потерпілій ОСОБА_4 вартість якого встановлюється.

21.12.2023 на підставі рапорту старшого оперуповноваженого СКП ВП №2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області транспортний засіб Citroen Nemo 1399 д.н.з. НОМЕР_1 , 2011 року випуску, білого кольору, кузов № НОМЕР_2 оголошено в розшук.

Цього ж дня встановлено місцезнаходження вищезазначеного транспортного засобу та проведено його вилучення в ході огляду за адресою: м. Миколаїв, вул. Велика Морська, 9 у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В ході огляду у ОСОБА_5 також вилучено комплект ключів від автомобілю та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспорту серії НОМЕР_3 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 дав свідчення відповідно яких, 12.12.2023 він придбав у гр-на Загоскіна Рахмаджо автомобіль Citroen Nemo 1399 д.н.з. НОМЕР_1 , 2011 року випуску, білого кольору, кузов № НОМЕР_2 за грошові кошти в сумі 2500 доларів США по свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 без подальшого здійснення його переоформлення.

22.12.2023 автомобіль Citroen Nemo 1399 д.н.з. НОМЕР_1 , 2011 року випуску, білого кольору, кузов № НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та ключ від автомобілю визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки вони є предметами, що були об`єктами кримінально протиправних дій.

Того ж дня автомобіль Citroen Nemo 1399 д.н.з. НОМЕР_1 , 2011 року випуску, білого кольору, кузов № НОМЕР_2 поміщено на спеціальний майданчик для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів в м. Херсон, вул. Бериславське шосе, 13.

13.05.2025 ОСОБА_4 визнано потерпілою.

Відповідно відомостей РСЦ ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, автомобіль Citroen Nemo д.н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи те, що транспортний засіб Citroen Nemo д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, кузов № НОМЕР_2 є предметом вчинення злочину, має значення речового доказу, з метою його збереження та запобігання можливості відчуження, пошкодження або знищення, сторона обвинувачення вважає за необхідне накласти на нього арешт з забороною відчужувати, користуватися та розпоряджатися ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 статті 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Згідно частин 1 та 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен, у тому числі, враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Загальним правилом застосування заходів забезпечення кримінального провадження є те, що їх застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, зокрема, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора (п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України).

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься верховенство права (п. 1 ч. 1 ст. 7 КПК України). Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 8 КПК України).

Одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який означає, зокрема, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею (абзац 3 пункту 2.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України №3-рп/2012 від 25.01.2012).

У § 44 рішення Lavrechov v. the Czech Republic від 20.06.2013 (заява № 57404/08) ЄСПЛ наголошує, що для того щоб втручання було сумісним із положенням першого речення частини першої статті 1 Протоколу № 1, воно повинно бути законним, задля загального (суспільного) інтересу та пропорційним, тобто воно повинно мати "справедливий баланс" між вимогами загальних інтересів громади та вимогами захисту основних прав особи (див., зокрема, Beyeler v. Italy, заява № 33202/96, § 107, та Gladysheva v. Russia, заява № 7097/10, 06.12.2011, § 75). Оцінюючи пропорційність втручання, суд повинен враховувати, з одного боку, важливість переслідуваної мети, а з іншого - тягар, який покладається на заявника, включаючи характер втручання, поведінку заявника та поведінку органів державної влади (див. Yildirim v. Italy, заява № 38602/02, та Forminster Enterprises Limited v. Czech Republic, заява № 38238/04, 09.10.2008, § 75).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що особа однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що вона має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження або в майбутньому.

З матеріалів клопотання встановлено, що автомобіль Citroen Nemo 1399 д.н.з. НОМЕР_1 , 2011 року випуску, білого кольору, кузов № НОМЕР_2 , належний ОСОБА_4 , було поміщено 22.12.2023 року на спеціальний майданчик для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів в м. Херсон, вул. Бериславське шосе, 13, де він перебуває по теперішній час під охороною держави. При цьому, з моменту поміщення транспортного засобу жодні слідчі дії щодо вказаного майна не проводились. Питання щодо арешту транспортного засобу було ініційовано органом досудового розслідування після звернення потерпілої, яка просила повернути належне їй майно, яке тривалий час без накладення арешту на нього перебуває у розпорядженні органу досудового розслідування та не повернуто володільцю. Даних про те, що транспортний засіб містить сліди злочину, які можуть бути втрачені у разі повернення володільцю, в матеріалах справи відсутні.

При зверненні з клопотання слідчим формально зазначено, що арешт на майно підлягає накладенню з метою його збереження та запобігання можливості відчуження, пошкодження або знищення. Жодного обґрунтування вказаних ризиків не наведено, так само як і не обґрунтовано розумність та співрозмірність обмеження права власності потерпілої завданням кримінального провадження з урахуванням часу, протягом якого транспортний засіб перебуває на спеціальному майданчику, та обсягу проведених за цей період слідчих дій.

З огляду на викладене, у зв`язку із недоведеністю слідчим наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, щодо можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження транспортного засобу, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності потерпілої завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання на підставі норм ч. 1 та ч. 2 ст. 173 КПК України.

Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого ВР ОТЗ СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001716 від 21.12.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 162, ч.ч. 4, 5 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1