Справа № 727/4911/25
Провадження № 1-кп/727/276/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2025 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

потерпілої: ОСОБА_6 ,

представника потерпілої: ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000803 від 04.03.2025 року відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Чернівці, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, зокрема:

- 09.10.2019 Першотравневим районним судом м. Чернівці за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі;

- 21.12.2019 Шевченківським районним судом м. Чернівці за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України, у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі, 10.02.2023 звільнений із Райківецької ВК (№78) по відбуттю покарання;

- 06.02.2025 Шевченківським районним судом м. Чернівці за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді 3 роки 6 місяців позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , маючи непогашену та не зняту судимість за вчинення злочинів, спрямованих проти власності громадян, вчинив новий корисливий злочин.

Так, 04.03.2025 близько 10:00, перебуваючи за адресою: вул. Головна, 162, в м. Чернівці, в умовах воєнного стану, який був введений із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який діє по теперішній час, реалізуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, умисно, повторно, протиправно, з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер своїх дій, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, тобто вважаючи, що діє непомітно для інших осіб, шляхом відчинення двері, проник до транспортного засобу «Volkswagen Jetta», державний номерний знак НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_9 , звідки викрав рюкзак чорного кольору марки «ОYSHO», в якому знаходились: пристрій для куріння «IQOS ILUMA», коричневого кольору; три толстовки - білого і фіолетового кольору марки «Асікс», та чорного кольору марки «HqM»; спортивний топ марки «Найк»; бездротові навушники марки «Apple», модель «AirPods Pro 2», вартість яких, згідно висновку експерта від 18.03.2025 року №СЕ-19/126-25/3403-ТВ, становить 4899,67 грн; та грошові кошти в сумі 2500 грн.

Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 з місця скоєного пішов, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 7399,67грн.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного із проникненням в інше володіння особи, в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому діянні за ч.4 ст.185 КК України визнав у повному обсязі та у вчиненому щиро розкаявся. Суду пояснив, що 04.03.2025 близько 10:00, перебуваючи за адресою: вул. Головна, 162, в м. Чернівці, проник до автомобіля «Volkswagen» в якому були відчинені двері та викрав рюкзак чорного кольору, в якому знаходились: пристрій для куріння, одяг, бездротові навушники та грошові кошти, в якій сумі точно не пригадує. Розумів, що вказане діяння вчиняє в умовах воєнного стану. Просить суд не призначати йому сувору міру покарання.

Потерпіла ОСОБА_6 дала покази суду, вказала, що 04.03.2025 близько 10:00, припаркувала автомобіль «Volkswagen», яким користується за адресою: вул. Головна, 162, в м. Чернівці, повернувшись з магазину помітила відсутність своїх речей в автомобілі, зокрема рюкзак в якому знаходився пристрій для куріння, одяг, бездротові навушники та грошові кошти орієнтовно в сумі 2500 грн. через деякий час на телефон прийшло сповіщення про місцезнаходження навушників після чого викликала працівників поліції. Проїхавши на місце де знаходилися навушники виявили обвинуваченого і працівниками поліції в останнього вони були вилучені. Інших речей при обвинуваченому не було. Будь яких претензій до обвинуваченого немає, шкода відшкодована.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

На підтвердження винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, стороною обвинувачення надано наступні докази, які були досліджені судом:

Протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 04.03.2025 року (т.1 а.с.10-13).

Протокол огляду місця події від 04.03.2025 року (т.1 а.с. 14-28).

Протокол огляду від 05.03.2025 року (т.1 а.с. 39-42).

Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 04.03.2025 (т.1 а.с. 44-58).

Висновок експерта №СЕ-19/126-25/3403-ТБ (т.1 а.с. 114-119).

Висновок експерта №СЕ-19/126-25/3545-Д (т.1 а.с. 124-132).

Одночасно слід зазначити, що суд не покладає в обґрунтування даного вироку в якості доказів вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, інші матеріали та процесуальні документи, що надані стороною обвинувачення, оскільки за своїм змістом вказані документи не містять ознак доказів, що мають значення для вирішення кримінального провадження, а лише засвідчують відповідність окремих проведених слідчих та процесуальних дій вимогам закону та належними особами.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, визначених КПК України, враховуючи, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає їх належними та допустимими.

Зокрема, оцінюючи показання обвинуваченого та потерпілої, суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і достатньо повно відображають обстановку і обставини скоєних обвинуваченим злочинів, підтверджуються дослідженими під час розгляду справи письмовими доказами, підстав сумніватися в правдивості показів у суду немає.

Згідно з ч.1 ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й не упередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, адже ні підозра, ні обвинувачення не можуть відповідно до ч.3 ст.17 КПК України ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а сукупність зібраних доказів, суд оцінює з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд, по закінченні з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, поставив на обговорення питання чи бажають сторони доповнити судовий розгляд та чим саме. Будь-яких клопотань щодо доповнення судового розгляду від учасників судового провадження не надійшло.

Таким чином, слід зазначити, що судом в межах повноважень, визначених ч.3 ст.26 КПК України, були створені всі необхідні умови та вжиті всі можливі заходи для реалізації стороною обвинувачення та захисту своїх процесуальних прав, в тому числі права відстоювати свою правову кваліфікацію і надавати докази на її обґрунтування та для повного і об`єктивного з`ясування обставин на підставі наданих сторонами доказів.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч.1 ст.337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ, наданий стороною обвинувачення та захисту, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає зазначені докази належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України поза розумним сумнівом.

Виходячи з зазначеного, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_4 таємно викрав чуже майно (крадіжка), вчинене повторно, поєднане із проникненням в інше володіння особи та в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Особі, яка вчинила кримінальні правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нового кримінального правопорушення.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю. Дії обвинуваченого, суд вважає за необхідне кваліфікувати за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного із проникненням в інше володіння особи, в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст. 50, 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості скоєного діяння, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обставини, які обтяжують відповідальність, його відношення до скоєного злочину.

Обвинувачений ОСОБА_4 , раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, зареєстрований в ОКНП «Чернівецький обласний наркологічний диспансер» з діагнозом «гостра інтоксикація в наслідок вживання опіоїдів», згідно висновку судово-психіатричного експерта №370 від 18.03.2025 року щодо ОСОБА_4 , на час вчинення інкримінованого діяння ознак хронічного психічного захворювання, недоумства та ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а виявляв ознаки психічного захворювання у формі розладів психіки та поведінки внаслідок вживання ПАР, синдром залежності. За своїм психічним станом він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на даний час, ОСОБА_4 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

ДО обставин, відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття, відшкодування завданого збитку.

Обставини, відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлені.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченого, те що останній хворіє на невиліковну хворобу, потребує постійного обстеження і лікування.

Водночас, суд звертає увагу на те, що мета покарання, зокрема, виправлення засуджених та запобігання вчиненню ними нових кримінальних правопорушень, може бути досягнута лише тоді, коли кримінальне покарання буде для засудженого важким, але у той же час реальним щодо його виконання.

Враховуючи вищевикладене, суспільну небезпечність вчиненого ОСОБА_4 протиправного діяння, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.4 ст.185 КК України, що буде реальним для виконання та необхідним і достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень і для досягнення мети покарання згідно зі ст.50 КК України.

Таке покарання, є співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень і не може вважатися явно несправедливим в наслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання. Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Крім того, 06.02.2025 Шевченківським районним судом м. Чернівці ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді 3 роки 6 місяців позбавлення волі, а тому покарання необхідно призначити із застосуванням ст. 71 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці № 725/1852/25 від 07 березня 2025 року - після набрання вироком законної сили підлягає скасуванню.

Процесуальні витрати на залучення експертів по кримінальному провадженню за проведення експертиз складають 3183, 60 гривень. Вказані процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави.

Речовими доказами суд розпоряджається згідно вимог 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обирався у виді тримання під вартою.

Керуючись статтями 100, 124, 369-371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного даним вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання, призначеного вироком Шевченківським районним судом м. Чернівці від 06.02.2025 та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років 1 місяць позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили, залишити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 враховувати з моменту його затримання, тобто з 04.03.2025 р.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта по кримінальному провадженню, що складають 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) гривні 60 коп. за проведення експертиз.

Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці № 725/1852/25 від 07 березня 2025 року - після набрання вироком законної сили скасувати.

Речові докази, а саме:

Носії інформації залишити при матеріалах кримінального провадження.

Рюкзак чорного кольору, пристрій для куріння айкос, навушники Airpods білого кольору, що належить потерпілій ОСОБА_6 - повернути останній. (т.1 а.с.43, 107).

Аркуш бланку зі слідами руки на 2 в.п.л.с., аркуш бланку зі слідами руки на 2 в.п.л.с., одна дактилокарта, два розпакованих паперових конверти, упаковані у сейф пакет №6195694 - знищити.

Грошові кошти у сумі 37 грн., сумку чорного кольору, куртку синього кольору, мобільний телефон Самсунг, павербанк, банківська карта, мобільний телефон Техно, ручка зеленого кольору, картонну коробку, чохол картонний чорного кольору, вилучені у ОСОБА_4 - повернути останньому.

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1