справа № 749/520/25
провадження № 1-кп/732/80/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2025 року місто Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

секретар - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Городня кримінальне провадження № 0000016 від 23.01.2025 по обвинуваченню за ч.2 ст. 286 КК України

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Хрінівка, Щорського (тепер Корюківського) району, Чернігівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з неповною вищою освітою (бакалавр), не одруженого, на утриманні дітей, осіб похилого віку та осіб із інвалідністю не має, депутатом не являється, займається ремонтом і доставкою мототехніки за індивідуальними договорами, раніше не судимого,-

за участі учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 23.01.2025 близько 18 години 00 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки Renault моделі Trafic з реєстраціним номером НОМЕР_1 та, рухаючись автомобільною дорогою Р83 у напрямку з с. Рогізки, Сновської ОТГ, Корюківського району, Чернігівської області до с. Кучинівка, Сновської ОТГ Корюківського району, Чернігівської області, на відстані близько 150 метрів від знаку «Пункт зупинки автобуса», передбаченого п.5.45.1 «Початок посадкового майданчика» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, діючи необережно, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, при виникненні погіршення видимості та засліпленні, викликаного світлом зустрічних фар зустрічного транспортного засобу, не зупинився, продовжив рух та здійснив зіткнення із велосипедисткою ОСОБА_6 , яка рухалася у попутному напрямку у дозволеній для останньої смузі руху.

У результаті вказаної дорожньо-транспортної події велосипедистка ОСОБА_6 отримала тілесне ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з підшкірною гематомою голови, переломом потиличної кістки зліва з переходом на сокоподібний відросток скроневої кістки,забоєм головного мозку, субдуральною гематомою правої лобної ділянки, субарахноїдальним крововиливом; закритої травми живота з синцем передньої черевної кістки, травматичним розривом селезінки, ускладненої внутрішньо-черевною кровотечею; закритої травми грудної клітки з осаднінням шкіри лівої бокової поверхні, переломами 4,5,6,7,8,9,10,11 ребер ліворуч, забоєм легень, ускладненої лівобічним гемопневмотораксом; синців правої верхньої кінцівки, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 184 від 25.03.2025 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

У вказаній дорожній обстановці водій ОСОБА_3 порушив вимоги п.2.3б (водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі), п.19.3 ( у разі погіршення видимості в напрямку руху, викликаного світлом фар зустрічних транспортних засобів, повинен був зменшити швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умови фактичної видимості дороги в напрямку руху, а в разі засліплення повинен був зупинитися, не змінюючи смуги руху, і увімкнути аварійну світлову сигналізацію; у разі зупинки повинен був відновити рух лише після того як пройдуть негативні наслідки засліплення) та п. 12.3 ( у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 зі змінами.

Вказані порушення Правил дорожнього руху України з боку ОСОБА_3 стали причиною та умовою виникнення та настання вказаної дорожньо-транспортної події і знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з тілесними ушкодженнями, отриманими ОСОБА_7 .

У судовому засіданні обвинувачений дав показання про те, що кримінальне правопорушення було вчинено 23.01.2025 у вечірній час, тобто у пору недостатньої видимості і освітлення. Він їхав із м. Чернігів і між селами Кучинівка та Рогізки був ускладнений роз`їзд із маршруткою, коли роз`їхалися із маршруткою він переключив світло на режим «ближнього» і освітив велосипедистку, він вчинив маневр між велосипедисткою та маршруткою, однак відчув, що дзеркалом задів велосипедистку. Одразу зупинився, викликав поліцію та швидку, надавав посильну допомогу. Надалі оплатив лікування, відшкодував моральну шкоду, щодня возив дочку потерпілої до матері в лікарню. Зараз вони приятелі, потерпіла запрошує його на День народження. Його водійський стаж понад 6 років. Він займається ремонтом і доставкою мототехніки за індивідуальними договорами і щоденнно використовує посвідчення водія, позбавлення права керування транспортними засобами негативно позначиться на його доході, позбавить можливості забезпечити щоденні побутові потреби, тому просить суд не позбавляти його волі і права керування транспортними засобами. Він усвідомлений водій, уважно виконує правила дорожнього руху. В умовах недостатньої видимості тепер керує ще більш відповідально.

Потерпіла у підготовчому судовому засіданні заявила клопотання про розгляд кримінального провадженння без її особистої участі. Просить суворо обвинуваченого не карати. Вказує, що він відшкодував їй повністю моральні та матеріальні збитки. Просить не позбавляти обвинуваченого волі та права керування транспорптними засобами.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні в повному обсязі.

Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер вчиненого діяння, яке належить до тяжких злочинів, форму вини і мотиви, а також наслідки, що настали у виді тяжких тілесних ушкоджень у потерпілої; особу винного, його вік, сімейний стан, стан його здоров`я та ставлення до вчиненого, а також компенсацію ним потерпілій моральних та матеріальних збитків, також думку потерпілої, яка прийняла щире каяття обвинуваченого та просила не позбавляти його волі та не ізолювати від суспільства, а також не позбавляти права керування транспортними засобами.

Доведені у судовому засіданні такі пом`якшуючі покарання обставини: щире каяття, активне сприяння розкритю злочину, добровільне відшкодування збитків. ОСОБА_3 виражає дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що відобразилось у відшкодуванні шкоди потерпілій. Обставини, які б обтяжували покарання винного відсутні.

Суд погоджується із сторонами провадження, що обвинуваченому слід обрати основне покарання у виді позбавлення волі у розмірі наближеним до його мінімальної межі, визначеної у санкції частини 2 ст. 286 КК України. Покарання не має на меті розправу за вчинене та не може бути призначене у максимальній, надмірній його межі.

Санкція ч. 2 ст. 286 КК передбачає можливість застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. Вказане положення закону України про кримінальну відповідальність має альтернативний характер стосовно його застосування, і вирішення цього питання законодавець відніс до дискреційних повноважень суду, реалізація яких залежить від конкретних обставин кримінального провадження.

Верховний Суд у справах про злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту послідовно у своїх Постановах висновує, що під час призначення як основного, так і додаткового покарання за відповідною частиною ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та конкретні обставини здійснених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, за наявності - вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх), обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, особу винного тощо, саме в контексті того, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення.

У розглянутому кримінальному провадженні судом встановлено, що ОСОБА_3 порушив три пункти Правил дорожнього руху внаслідок недбалості, яка була результатом неуважності, втоми в умовах недостатньої видимості, що призвело до випадкового порушення, яке не було наслідком зухвалої самовпевненості як умови свідомого нехтування Правилами. Потерпілій у цій дорожньо-транспортній пригоді, хоч і були завдані тяжкі тілесні ушкодження, однак шкода здоров`ю не була непоправною і була усунена шляхом фінансової допомоги обвинуваченого, який у відповідності до наданих розписок добровільно у позасудовому порядку оплатив лікарські препарати, медичні обстеження та супутні витрати потерпілої на лікування. Потерпіла висловила свою думку щодо додаткового покарання і просила не позбавляти обвинуваченого права керування транспортними засобами. Із такою позицією потерпілої під час судових дебатів погодився прокурор.

За таких обставин основне покарання обвинуваченому можливо призначити без додаткового покарання, тобто без позбавлення права керувати транспортними засобами.

З урахуванням конкретних обставин провадження, таких як: позасудове намагання винного усунути наслідки вчиненого, прийняття розкаяння потерпілою стороною, виходячи із висновку органу пробації, що соціально-виховні заходи у громаді та доступні пробаційні програми достатні для виправлення та запобігання повторних кримінальних правопорушень, відбуття основного покарання у виді позбавлення волі суд визнає передчасним. Тому, обравши основне покарання у виді позбавлення волі, суд вважає можливим розпочати виправлення засудженого без відбування основного покарання з прийняттям рішення про звільнення згідно ст. 75 КК України від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні слід стягнути з винного на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України. Арешт, застосований слідчим суддею слід скасувати. Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався і клопотань про його обрання не надходило.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 373, 374 КПК України , суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від основного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, визначені пп.1,2 ч.1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт накладений згідно ухвали слідчого судді Щорського районного суду Чернігівської області ОСОБА_8 від 29.01.2025 на автомобіль марки RENAULT моделі TRAFIC з реєстраційним номером НОМЕР_1 та велосипед марки ARDIS моделі VERONA, жіночого типу, бежевого кольору.

Речові докази: автомобіль марки RENAULT моделі TRAFIC з реєстраційним номером НОМЕР_1 , яким на момент скоєння ДТП користувався ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , що згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 14.12.2022 перебуває у власності ОСОБА_9 , АДРЕСА_3 повернути власнику ОСОБА_9 , а велосипед марки ARDIS моделі VERONA, жіночого типу, бежевого кольору, яким на момент скоєння ДТП користувалася ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_4 повернути ОСОБА_6 .

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 8454,90 грн

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору, направити потерпілій.

На вирок може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду через Городнянський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1