УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000490 від 13.07.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110-2, ч. 2 ст. 321 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

І. ВИКЛАД ФАКТИЧНИХ ОБСТАВИН ДАНОГО КРИМІНАЛЬНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Згідно поданого стороною обвинувачення клопотання вбачається, що наразі слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження відомості про яке 13.07.2022внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000490за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 110-2, ч.2 ст. 321 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному проваджені здійснюється Одеською обласною прокуратурою.

В ході досудового розслідування встановлено,що на території Одеської області функціонує ряд суб`єктів господарської діяльності, власниками та кінцевими бенефіціарними власниками яких виступають або виступали раніше резиденти рф/рб, майно яких знаходиться (зареєстроване) на території України та безпосередньо або через афілійованих осіб належить російській федерації та її резидентам, що в свою чергу свідчить про те, що посадові особи вищевказаних підприємств можуть бути причетними до фінансування дій, вчинених з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади.

Досудове розслідування в межах кримінального провадження № 0000490 від 13.07.2022 проводиться за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110-2 КК України, кваліфікованого як: фінансування дій, вчинених з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної, ч. 2 ст. 321ККУкраїни, тобто незаконне виробництво, виготовлення, придбання, перевезення, пересилання, зберігання з метою збуту, збут отруйних або сильнодіючих речовин, що не є наркотичними або психотропними чи їх аналогами, або отруйних чи сильнодіючих лікарських засобів, а також здійснення таких дій щодо обладнання, призначеного для виробництва чи виготовлення отруйних або сильнодіючих речовин, або отруйних чи сильнодіючих лікарських засобів, вчинені без спеціального на те дозволу.

В ході проведення досудового розслідування надано окреме доручення оперативним підрозділам УСБУ в Одеській області, з метою документування злочинної діяльності та встановлення осіб причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

На території Придністровського регіону Республіки Молдова (так звана невизнана «придністровська молдавська республіка», фактичне управління якою здійснюється російською федерацією, функціонують окремі угрупування, які за завданням спеціальних служб рф здійснюють дестабілізаційні та деструктивні дії, як на території Республіки Молдова так і на території України.

Діяльність вказаних угруповань фінансується безпосередньо за рахунок грошових коштів отриманих від рф спрямованих на забезпечення діяльності так званих органів влади вказаного квазіутворення, а також за рахунок підприємств тіньового сектору економіки Республіки Молдова.

Одним з таких підприємств за матеріалами УСБУ в Одеській області є суб`єкт ЗЕД зареєстрований на території Республіки Молдова - «Eurodivin» ОСОБА_6 , який окрім основного виду господарської діяльності вантажоперевезення, за вказівкою та завданням представників «пмр» здійснює контрабандне перевезення підакцизних товарів спирту етилового, який в подальшому реалізується на території України, а отримані у зазначений спосіб грошові кошти спрямовуються та використовуються вищевказаними угрупуваннями у підривній діяльності на шкоду державній безпеці України.

Так, за завданням невстановлених на даний час представників «пмр». діяльність який координується спецслужбами рф фсб, рф, громадянин Республіки Молдова: ОСОБА_7 власник підприємства перевізника - суб`єкта ЗЕД зареєстрованого на території Республіки Молдова «Eurodivin» S. ОСОБА_8 , який за попередньою залучивши місцевих жителів м. Білгород-Дністровський Одеської області: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та за сприяння невстановлених осіб з метою отримання прибутку, здійснюють контрабандне перевезення, виготовлення та випуск у вільний обіг контрафактних підакцизних товарів горілчаних виробів, які можуть містити у своєму складі отруйні речовини.

Для доставляння етилового спирту контрабандним шляхом до України Eurodivin» S.R.L. використовує транспортні засоби, з реєстраційними номерами республіки Молдова, якими на постійній основі здійснюється поставка спирту до коньячного заводу виробника AZNAURI, шляхом перетину держаного кордону у зоні діяльності ВМО № 3 «Старокозаче-Тудора» МП Білгород-Дністровський Одеської митниці в митному режимі IM 40 ЕЕ (попередня декларація) та в подальшому в зоні діяльності ВМО № 4 МП Білгород-Дністровський здійснюється оформлення вантажу у режимі IM 40 DE, (декларантом та вантажоодержувачем виступає ТОВ «Винокурня Аккермана» (), після чого вантаж знаходячись у вільному обігу доставляють до заводу AZNAURI, де здійснюють вивантаження спирту коньячного.

Після вивантаження вищевказані автомобілі по черзі прямують на територію колишнього агро-промислового підприємства, з метою вивантаження спирту етилового який ймовірно розташований у спеціально обладнаних схованках зроблених у причепі (бочці).

В подальшому ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та іншими на даний час невстановленими особами, з метою збільшення прибутку від збуту контрафактних горілчаних виробів, збільшують об`єм завезеного вищевказаним контрабандним способом етилового спирту шляхом додавання спирту метилового (т.з.в. «технічний спитр», ортуйна речовина), що в свою чергу може призвести до тяжких наслідків масового отруєння та смерті споживачів.

Доставляння етилового спирту по території Одеської області, з території колишнього агро-промислового підприємства до місць виготовлення та акумулювання горілчаних виробів, здійснюється транспортними засобами.

Отримані у зазначений спосіб грошові кошти розподіляються між всіма учасниками схеми, в свою чергу ОСОБА_4 скеровує відповідну частку для фінансування та забезпечення вищевказаних угрупувань на території «пмр», що здійснюють підривну діяльність проти України.

Таким чином можна зробити висновок, що ОСОБА_4 та ОСОБА_9 своїми діями сприяють країни агресору, отримуючи при цьому за незаконні операції значні суми грошових коштів.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України, запровадженням 24 лютого 2022 року воєнного стану на всій території України, для забезпечення захисту національних інтересів України та до прийняття і набрання чинності Законом України, яким врегулюються відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, були введені певні тимчасові законодавчі обмеження та мораторії (заборони) щодо взаємодії з такими пов`язаними з державою-агресором особами.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про валюту» фізичні особи-нерезиденти іноземні громадяни, громадяни України, особи без громадянства, які мають постійне місце проживання за межами України, у тому числі ті, які тимчасово перебувають на території України; фізичні особи-резиденти громадяни України, іноземні громадяни, особи без громадянства, які мають постійне місце проживання на території України, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за межами України. Таким чином, нерезиденти, визначені як такі згідно положень Закону «Про валюту», які постійно проживають в російської федерації/республіки білорусь (далі рф/рб) та тимчасово перебувають на території України.

Поряд з цим, Згідно постанови КМ України № 187 від 03.03.2022 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації», пунктом 1 визначено, що для забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації установити до прийняття та набрання чинності Законом України щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, мораторій (заборону) на: юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства Російської Федерації; юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства України, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, якої є Російська Федерація, громадянин Російської Федерації, крім того, що проживає на території України на законних підставах, або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства Російської Федерації ; юридичні особи, утворені відповідно до законодавства іноземної держави, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, яких є Російська Федерація, громадянин Російської Федерації, крім того, що проживає на території України на законних підставах, або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства Російської Федерації, - у випадку виконання зобов`язань перед ними за рахунок коштів, передбачених у державному бюджет

19.06.2025 слідчим на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси від 12.06.2025 проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого виявлено та вилучено: грошові кошти: 188 купюр номіналом 100 доларів США; 26 купюр номіналом 50 доларів США; 17 купюр номіналом 20 доларів США; 12 купюр номіналом 10 доларів США; 6 купюр номіналом 5 доларів США; 2. Чорнові записи в кількості 3 листа; 3. Мобільний телефон марки «Redmi»чорного кольору.

20.06.2025 вищевказане майно постановою слідчого визнано речовими доказами.

15.07.2025 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси клопотання про арешт означеного майна було повернуто прокурору для усунення недоліків.

На теперішній час, усунувши недоліки, зазначені в ухвалі слідчого судді, сторона обвинувачення повторно підіймає питання арешту майна.

ІІ. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОДАНОГО КЛОПОТАННЯ:

В обґрунтування поданого клопотання сторона обвинувачення зазначає, що вилучені грошові кошти, мобільний телефон належать ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,,та підтверджує протиправну його діяльність та групи осіб, причетних до скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110-2, ч.2 ст. 321КК України.

Наразі слідством планується проведення ряду судових експертиз, зокрема комп`ютерно-технічної щодо наявності інформації на вилучених мобільних телефонах, криміналістичної експертизи сильнодіючих і отруйних речовин щодо вилученої речовини.

Враховуючи, що ОСОБА_4 не має офіційного джерела доходів, то можна зробити висновок, що вилучені кошти здобуті ним від незаконних дій із реалізації горілчаних виробів та інших отруйних речовин, тобто злочинним шляхом.

З урахуванням викладеного у своїй сукупності, сторона обвинувачення просить дане клопотання задовольнити та накласти арешт на зазначене у клопотанні майно.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СУДОВОГО ЗАСІДАННЯ:

Прокурор вимоги поданого клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 зазначила, що клопотання прокурора є необгрунтованим, долучила витяг щодо підприємницької діяльності ОСОБА_4 . При цьому, вказала на те, що вилучені грошові кошти не мають відношення до кримінального провадження. Прокурором порушено строки на звернення з клопотанням після усунення недоліків, крмі того, адвокат ОСОБА_5 вважає, що недоліки стороною обвинувачення усунуті не були. Просила відмовити у задоволення клопотання. Долучила копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

IV. ВИСНОВКИ СЛІДЧОГО СУДДІ:

Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступних висновків, а також звертає увагу на наступні правові підстави для прийнятого рішення.

(1). Нормативно-правова основа при вирішенні даного клопотання:

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ст. 98 КПК України).

(2). Правова підстава та мета арешту майна:

Досудове розслідування кримінального провадження наразі триває, встановлюються усі фактичні обставини, які можуть мати значення для доведення предмету доказування у кримінальному провадженні.

Так, слідчий суддя враховує, що органом досудового розслідування на теперішній час встановлено, що на території Одеської області функціонує ряд суб`єктів господарської діяльності, власниками та кінцевими бенефіціарними власниками яких виступають або виступали раніше резиденти рф/рб, майно яких знаходиться (зареєстроване) на території України та безпосередньо або через афілійованих осіб належить російській федерації та її резидентам, що в свою чергу свідчить про те, що посадові особи вищевказаних підприємств можуть бути причетними до фінансування дій, вчинених з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади.

Проведеними оперативно-розшуковими заходами було встановлено, що за завданням невстановлених на даний час представників «пмр». діяльність який координується спецслужбами рф фсб, рф, громадянин Республіки Молдова: ОСОБА_7 власник підприємства перевізника - суб`єкта ЗЕД зареєстрованого на території Республіки Молдова «Eurodivin» S. ОСОБА_8 , який попередньою залучивши місцевих жителів м. Білгород-Дністровський Одеської області: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та за сприяння невстановлених осіб з метою отримання прибутку, ймовірно здійснюють контрабандне перевезення, виготовлення та випуск у вільний обіг контрафактних підакцизних товарів горілчаних виробів, які можуть містити у своєму складі отруйні речовини.

Так, мобільний телефон, вилучений за місцем проживання ОСОБА_4 , ймовірно є об`єктами означеної комп`ютерно-технічної експертизи, оскільки можуть містити інформацію, яка може бути використана на підтвердження факту та обставин можливого вчинення кримінально-караних дій, у тому числі й зв`язків власника такого технічного пристрою з іншими, ймовірно причетними до вчинення кримінальних правопорушень, особами.

Слідчий суддя вважає, що результати такого дослідження можуть стати підставою для прийняття відповідних процесуальних рішень у кримінальному провадженні, оскільки можуть підтвердити або спростувати робочу наразі версію сторони обвинувачення.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що чорнові записи також можуть містити інформацію, яка може бути використана на підтвердження факту та обставин можливого вчинення кримінально-караних дій в рамках даного кримінального провадження.

Що стосується вилучених грошових коштів, слідчий суддя враховує специфіку кримінальних правопорушень, які є предметом досудового розслідування даного кримінального провадження, його обставини та те, що метою ймовірного здійснення контрабандного перевезення, виготовлення та випуску у вільний обіг контрафактних підакцизних товарів горілчаних виробів є отримання прибутку. Прокурором у клопотанні зазначено, що означені грошові кошти здобуті ОСОБА_4 від незаконних дій із реалізації горілчаних виробів та інших отруйних речовин, тобто злочинним шляхом. Слідчий суддя критично оцінює долучений адвокатом ОСОБА_5 витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у якості підтвердження походження даних грошових коштів внаслідок здійснення останнім підприємницької діяльності, оскільки вказаний документ не містить відомостей про прибутки ПП «НІМБ», засновником якого є ОСОБА_4 .

Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що наразі відсутні відомості (у т.ч. й документальне підтвердження) щодо походження/законного набуття ОСОБА_4 грошових коштів, які були вилучені за його місцем проживання. Відтак, слідчий вважає, що вони могли бути отримані останнім внаслідок кримінально-протиправних дій за обставинами даного кримінального провадження.

З огляду на вищевикладене у сукупності, слідчий суддя вважає, що вилучене майно відповідає категорії речових доказів, що власне підтверджується долученою до клопотання постановою про визнання речових доказів від 20.06.2025, а отже, вилучене майно потребує збереження, в цілях його подальшого дослідження та у тому числі проведення відповідних експертних досліджень.

Додатково слідчий суддя зауважує, що особа, за місцем проживання якої було вилучено означене майно ОСОБА_4 станом на теперішній час про підозру не повідомлявся, та тим більше слідчий суддя на даній стадії кримінального провадження, не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів, в рамках розгляду даного клопотання, вирішує питання доведеності існування сукупності підстав та/або розумних підозр вважати, що вилучене майно є доказом кримінального правопорушення.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя зазначає, що підставою для арешту майна є відповідність вилученого майна до категорії речових доказів (абзац 1 ч. 1 ст. 170 КПК України), при цьому метою арешту майна є необхідність забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Що стосується доводів представника власника майна відносно пропуску строку на звернення з даним клопотанням, то слідчий суддя зазначає, що наведені доводи адвоката ОСОБА_5 свого підтвердження в ході розгляду клопотання не знайшли.

В цьому розрізі слідчий суддя зазначає, що метою повернення клопотання прокурору є необхідність виправлення відповідних недоліків, про які прокурор вочевидь повинен бути обізнаний з метою подальшого досягнення такого завдання.

Більше того, навіть якби доводи адвоката ОСОБА_5 відповідали дійсності, то пропуск віповідного строку не може бути достатньою підставою для нерозгляду такого клопотання в тому числі з огляду на правовий висновок, зроблений у постанові Верховного суду від 08.04.2020 року (справа № 263/15845/2019).

(3). Завдання, необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України:

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно відповідає критеріям речових доказів, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України.

Відтак, оскільки майно є речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту на вилучене майно, з встановленням заборони розпорядження та користування такого майна, з огляду на встановлені вище ризики.

(4). Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження:

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

Додатково, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт із забороною користування та розпорядження на майно, вилучене 19.06.2025 у ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- грошові кошти: 188 купюр номіналом 100 доларів США; 26 купюр номіналом 50 доларів США; 17 купюр номіналом 20 доларів США; 12 купюр номіналом 10 доларів США; 6 купюр номіналом 5 доларів США;

- чорнові записи в кількості 3 арк;

- мобільний телефон марки «Redmi»чорного кольору.

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1