Справа № 203/6165/24
Провадження № 1-кс/0203/1937/2025
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
УХВАЛА

15 травня 2025 року слідчий суддя Центрального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

власника майна ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного у кримінальному провадженні, розпочатому з часу внесення 14 жовтня 2024 року відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003547 з попередньою правовою кваліфікацією посягання за ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

13 травня 2025 року ОСОБА_3 подала до слідчого судді клопотання про скасування арешту автомобіля «Renault Zoe», р.н. НОМЕР_1 , накладеного ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2024 року (справа № 932/9615/24, провадження № 1-кс/932/3544/24) у кримінальному провадженні № 0003547, обґрунтовуючи такі вимоги тим, що раніше вона зверталася до слідчого судді з аналогічним клопотанням, у зв`язку з тривалим утриманням органом досудового розслідування транспортного засобу та ризиком втрати ємкості тягової батареї, яка становить понад 60% вартості автомобіля, натомість у задоволенні такого клопотання було відмовлено через те, що не всі слідчі дії, зокрема, експертиза, проведені. Разом з тим, на теперішній час необхідна судова експертиза проведена 07 березня 2025 року, тобто підстави арешту відпали, однак, повернувши ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, слідчий не повертає автомобіль, не зважаючи на те, що сам автомобіль пошкоджень не зазнав, а його перебування на штрафмайданчику без зарядки батареї негативно впливає на технічний стан транспортного засобу, тому ОСОБА_3 просила скасувати арешт з автомобіля та надати дозвіл на відчуження (продаж) зазначеного транспортного засобу.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13 травня 2025 року клопотання передано слідчому судді Центрального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 14 травня 2025 року.

В судовому засіданні власник майна ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала та наполягала на його задоволенні з наведених у ньому підстав.

Слідчий в судовому засіданні заперечував проти клопотання про скасування арешту автомобіля «Renault Zoe», н.з. НОМЕР_1 тим, що на вказаний автомобіль накладено арешт з метою збереження останнього як речовий доказ у кримінальному провадженні № 0003547, в якому 15 травня 2025 року ОСОБА_5 , за участі якого відбулася дорожньо-транспортна пригода 14 жовтня 2024 року, повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесні ушкодження та заподіяло потерпілому ОСОБА_9 тяжке тілесне ушкодження. Автомобіль, який був під керуванням ОСОБА_5 має істотне значення для кримінального провадження, тому його відчуження, зміна, втрата може негативно вплинути на встановлення усіх обставин у кримінальному провадженні, тоді як наразі досудове розслідування триває і може виникнути потреба у подальших експертних дослідженнях, тощо. Також слідчий зазначив, що потерпілим завдано шкоду, у зв`язку із чим в рамках цього кримінального провадження потерпілими готуються до пред`явлення цивільні позови про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Слідчий суддя, вислухавши міркування власника майна, думку слідчого, а також дослідивши матеріали клопотання, приходить наступного висновку.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, різновидом яких є арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2024 року (справа № 932/9615/24, провадження № 1-кс/932/3544/24) накладений арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном на автомобіль «Renault Zoe» з номерним знаком НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 .

За змістом ухвали арешт на транспортний засіб накладений з підстав ст. 98, п.1 ч.2 ст. 170 КПК України з метою забезпечення збереження речового доказу транспортного засобу автомобіля «Renault Zoe» з номерним знаком НОМЕР_1 , за участю якого відбулася ДТП з метою проведення відповідних судових експертиз, інших слідчих дій.

Як встановлено в судовому засіданні станом на день розгляду клопотання у кримінальному провадженні № 0003547 проведений ряд слідчих дій і комплексна судова експертиза та 15 травня 2025 року у зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , який керував автомобілем «Renault Zoe»,н.з. НОМЕР_1 і за участі якого відбулася дорожньо-транспортна пригода 14 жовтня 2024 року, повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто в порушенні особою правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесні ушкодження та заподіяло потерпілому ОСОБА_9 тяжке тілесне ушкодження.

Згідно ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для скасування арешту автомобіля «Renault Zoe», н.з. НОМЕР_1 , оскільки автомобіль є речовим доказом кримінального правопорушення та має зберігатися у незмінному стані, оскільки може стати предметом дослідження подальших експертиз та слідчих дій, тоді як саме по собі відчуження цього транспортного засобу власником, про що заявлено ОСОБА_3 у своєму клопотанні, унеможливить дослідження цього речового доказу, встановлення усіх обставин кримінального правопорушення.

Зокрема, згідно вимог КПК України сторони кримінального провадження мають право заявляти клопотання про проведення судових експертиз, в тому числі повторних, додаткових, комплексних, тоді як скасування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення, втрати або пошкодження транспортного засобу, зокрема, у випадку користування ним, як джерелом підвищеної небезпеки, чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

В той же час, власником автомобіля у своєму клопотанні не наведено жодних доказів того, що в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба або, що вжитий захід забезпечення необґрунтований.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що не може бути підставою для скасування арешту майна і передачі автомобіля у користування ОСОБА_3 обставини псування транспортного засобу на штрафмайданчику, оскільки жодних доказів таких обставин слідчому судді не надано, а речові докази зберігаються у відповідності до вимог ст. 100 КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для скасування арешту майна, в тому числі і часткового, у зв`язку з чим в задоволенні клопотання належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 110, 131, 132, 170-174, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного у кримінальному провадженні, розпочатому з часу внесення 14 жовтня 2024 року відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003547 з попередньою правовою кваліфікацією посягання за ч. 2 ст. 286 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повна ухвала складена і оголошена учасникам провадження 20 травня 2025 року о 16:55 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1