Справа № 314/2117/25
Провадження № 1-кс/314/596/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2025 м. Вільнянськ

Слідчий суддя Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, по кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000321 від 11.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: с. Кірове, Оріхівського району, Запорізької області, громадянина України, освіта базова середня, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно працевлаштований в Запорізькій дирекції ДП «Укрзалізниця» на посаді складача поїздів, розлучений, мешкає за адресою як ВПО: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

встановив:

З наданих суду матеріалів вбачається, що в провадженні слідчого СВ ВП № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000321 від 11.05.2025, за ознаками кримінальних правопорушень(злочину), передбачених ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, 10.05.2025 приблизно о 19:00 годині, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на відкритій ділянці місцевості біля цвинтаря, розташованого поблизу вул. Садова в с. Таврійське Таврійської ТГ Запорізького району Запорізької області, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, які в нього щойно сформувались із раніше незнайомим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи реальнуможливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді настання смерті останнього та бажаючи їх настання, діючи умисно, направив в сторону тулубу ОСОБА_7 довгоствольну вогнепальну гладкоствольну рушницю «ИЖ», серійним номер А83304, яку ОСОБА_8 заздалегідь приніс із собою, та здійснив із вказаної зброї один постріл в напрямку тулубу ОСОБА_7 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді множинних вогнепальних кульових (приєднаних) проникаючих поранень передньої черевної стінки та грудної клітини справа, правобічного пневмотораксу, поранення лівої долі печінки, поперекового відділу товстої кишки, тонкої кишки, великого чепця, гемоперитонеуму, СКСП правого плеча та передпліччя, після чого із вказаною вище зброєю ОСОБА_5 покинув місце злочину, тим самим виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення свого умислу до кінця, однак смерть потерпілого не настала з причин, які не залежали від волі ОСОБА_5 , так як потерпілий був госпіталізований до КНП «Міська лікарня №7» ЗМР м. Запоріжжя, де останньому була надана кваліфікована медична допомога, тобто ОСОБА_5 вчинив закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: «закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині».

11.05.2025 о 19 годині 14хвилини ОСОБА_5 фактично був затриманий працівниками поліції та доставлений до відділення поліції №2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, де у період часу з 20 годині 30 хвилин до 22години 20 хвилин був складений протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину в порядку ст.208 КПК України.

12.05.2025 ОСОБА_5 повідомлено про обґрунтовану підозру по кримінальному провадженню №0000321 від 11 травня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 , зазіхнув на невід`ємне право будь-якої людини - право на життя, закріплене ст. ст. 3, 27 Конституції України, а саме скоїв особливо тяжкий умисний злочин, за який КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, а згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час проведення досудового розслідування встановлено наявність наступних ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 :

- може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

- може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

На підставі вищезазначеного органом досудового розслідування відповідно до положення п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування.

Зокрема, вищевказаний ризик підтверджуються тим, що підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, та невідворотності покарання за його вчинення, є ризик того, що підозрюваний може залишити своє місце проживання і таким чином буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чим перешкоджатиме встановленню істини у справі.

Окрім цього, ОСОБА_5 за місцем реєстрації не проживає та, відповідно, може постійно змінювати фактичне місце проживання. Також ОСОБА_5 фактично проживає в м. Запоріжжі, тобто не на території юрисдикції органу досудового розслідування та суду, що може ускладнити виконання заходів забезпечення кримінального провадження таких як виклик слідчим, прокурором, судовий виклик і привід.

Також, необхідно врахувати, що на території України діє правовий режим- воєнний стан, та з метою створення перешкод досудовому слідству, підозрюваний ОСОБА_5 матиме можливість виїхати на тимчасово окуповані території України, у зв`язку з цим, у правоохоронних органів фактично не буде можливості затримати підозрюваного та як наслідок, притягнути останнього до кримінальної відповідальності, тому існують ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

Вислухваши слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення учасників процесу, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ ВП № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000321 від 11.05.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стороною обвинувачення у клопотанні та доданих документах доведено наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України.

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі „Ілійков проти Болгарії Європейський суд з прав людини зазначив, що „суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Виходячи з того, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від семи до п`ятнадцяти років, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, зазначених у клопотанні слідчого та наведених прокурором у судовому засіданні.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Виходячи з інкримінованого ОСОБА_5 злочину, при вирішенні даного клопотання, слідчий суддя враховує його суспільну небезпеку, шкідливість неправомірної поведінки для суспільства, усвідомлення її підозрюваним.

В ході розгляду клопотання підозрюваним не надано слідчому судді доказів про відсутність у підозрюваного наміру вчинити дії, направлені на переховування від органу досудового розслідування, а також не доведено відсутності у підозрюваного наміру вчинити інший злочин, та враховуючи, що матеріали клопотання не містять даних про міцність соціальних зв`язків підозрюваного, а також даних про джерело його доходу, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним, у сукупності із даними про особу підозрюваного, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу свідків у провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення, підтверджує наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчим суддею не встановлено .

Зазначені обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів розслідування й суду, оскільки протягом розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність обставин, передбачених п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а також для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу,

За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Виходячи з вимог ст. 115 КПК України, строк дії запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слід обчислювати з моменту його фактичного затримання з 11.05.2025, та у відповідності до ст. 197 КПК України, згідно якої строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 до 09.07.2025 включно.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який обчислювати з 11.05.2025.

Встановити строк дії даної ухвали до 09.07.2025 включно.

Виконання ухвали про застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу доручити начальнику Державної установи «Вільнянська установа виконання покарань (№11)».

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1

13.05.2025