Справа № 385/927/25
Провадження № 1-кп/385/61/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.07.2025 року м. Гайворон

Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гайворон кримінальне провадження № 0000063 щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вікнина Гайворонського району Кіровоградської області, з середньою освітою, який на утриманні малолітніх осіб та осіб похилого віку не має, працездатного, який не працює та не навчається, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Вікнина Гайворонського району Кіровоградської області, громадянина України, з середньою освітою, який не має на утриманні малолітніх осіб та осіб похилого віку, працездатного, який не працює та не навчається, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

20 грудня 2024 року в денний час доби перебуваючи в с. Вікнина, Голованівського району, Кіровоградської області, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, обговоривши час, спосіб та обставини вчинення злочину, пов`язаного з викраденням чужого майна з приміщення будинку культури, що за адресою: АДРЕСА_1 , тобто заздалегідь домовилися про його спільне вчинення як співвиконавці.

Реалізуючи свій злочинний корисливий намір, 20 грудня 2024 року близько 23.00 години ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , прийшли до будинку культури розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно, з корисливих мотивів, під час дії правового режиму воєнного стану , введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, який неодноразово продовжено, востаннє до 09 травня 2025 року, з метою особистого збагачення, злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, узгоджено, впевнившись у відсутності сторонніх осіб, одразу приступили до реалізації своїх протиправних дій відповідно до розподілу ролей як співвиконавці. З цією метою ОСОБА_5 та ОСОБА_4 шляхом злому рами дверей, незаконно проникли до приміщення будинку культури, що за адресою: АДРЕСА_1 звідки таємно викрали майно, належне ОСОБА_6 , а саме: металеві двері коричневого кольору вартістю 3117 гривень, два пластикових підвіконника загальною вартістю 1550 гривень, 14 (чотирнадцять) алюмінієвих ринв довжиною 1,25 метра кожна загальною вартістю 630 гривень.

Одержавши можливість вільно розпоряджатися викраденим майном ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та викраденим майном розпорядилась на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_4 заподіяли потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 5297 гривень, що становить середньо-ринкову вартість викраденого майна.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Таким чином ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вину у інкримінованому їм кримінальному правопорушенні, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 185 КК України, визнали повністю, детально розповіли про мотиви та обставини його вчинення. Кожен з них пояснив, що щиро розкаюється у скоєному, обіцяє виправитись та більше не вчиняти такого.

Прокурор просив застосувати до ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років із застосування іспитового строку згідно ст. 75 КК України на 1 рік. 6 місяців.

До ОСОБА_4 прокурор просив застосувати покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років із застосування іспитового строку згідно ст. 75 КК України на 1 рік. 6 місяців.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, будучи повідомленою про дату, час та місце проведення такого, подала письмову заяву, в якій зокрема зазначила, що претензій до обвинувачених ні морального ні майнового характеру не має, однак просить притягнути ОСОБА_4 і ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності, вид та міру покарання залишає на розсуд суду.

На підставі вимог ст. 325 КПК України, за погодженням із сторонами кримінального провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілої.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів у даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану.

Також суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Щодо ОСОБА_5 .

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує роз`яснення п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015, де вказано, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п. 3 - визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Обвинувачений ОСОБА_5 офіційно непрацевлаштований, не перебуває на обліку в лікаря нарколога та на обліку лікаря психіатра та за допомогою не звертався, раніше не судимий, добре характеризується за місцем проживання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

За положенням ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, який вчинив тяжкий злочин, фактичні обставини справи, спосіб вчинення кримінального правопорушення і його мотиви, те, що завдана шкода відшкодована, потерпіла претензій майнового чи морального характеру до обвинуваченого не має. Також суд враховує особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання і позицію потерпілої про притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності на розсуд суду.

При обранні покарання суд також враховує висновки досудової доповіді Гайворонського РС філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області щодо обвинуваченого за якою вбачається можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства.

Підсумовуючи наведене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції відповідної частини статті на мінімальний строк, що, на думку суду, має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, враховуючи характеризуючі дані особи винного, який на час розгляду справи повністю визнав свою вину, а, отже, готовий нести кримінальну відповідальність, з урахуванням пом`якшуючих обставин у вигляді щирого каяття, активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, беручи до уваги відсутність тяжких наслідків, заподіяних кримінальними правопорушеннями, те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, а також з урахуванням позиції потерпілої, яка претензій до обвинуваченого не має, суд доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання й вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання призначеного за сукупністю злочинів з випробуванням з встановленням іспитового строку з покладенням обов`язків, визначених в ст. 76 КК України.

Саме такий вид покарання, на погляд суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних проступків та за переконанням суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження, але й особі обвинуваченого, та є обґрунтованим і буде відповідати цілям покарання.

Щодо ОСОБА_4 .

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує роз`яснення п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015, де вказано, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п. 3 - визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Обвинувачений ОСОБА_4 офіційно непрацевлаштований, не перебуває на обліку в лікаря нарколога та на обліку лікаря психіатра та за допомогою не звертався, раніше не судимий, добре характеризується за місцем проживання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

За положенням ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, який вчинив тяжкий злочин, фактичні обставини справи, спосіб вчинення кримінального правопорушення і його мотиви, те, що завдана шкода відшкодована, потерпіла претензій майнового чи морального характеру до обвинуваченого не має. Також суд враховує особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання і позицію потерпілої про притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності на розсуд суду.

При обранні покарання суд також враховує висновки досудової доповіді Гайворонського РС філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області щодо обвинуваченого за якою вбачається можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства.

Підсумовуючи наведене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції відповідної частини статті на мінімальний строк, що, на думку суду, має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, враховуючи характеризуючі дані особи винного, який на час розгляду справи повністю визнав свою вину, а, отже, готовий нести кримінальну відповідальність, з урахуванням пом`якшуючих обставин у вигляді щирого каяття, активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, беручи до уваги відсутність тяжких наслідків, заподіяних кримінальними правопорушеннями, те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, а також з урахуванням позиції потерпілої, яка претензій до обвинуваченого не має, суд доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання й вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання призначеного за сукупністю злочинів з випробуванням з встановленням іспитового строку з покладенням обов`язків, визначених в ст. 76 КК України.

Саме такий вид покарання, на погляд суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних проступків та за переконанням суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження, але й особі обвинуваченого, та є обґрунтованим і буде відповідати цілям покарання.

Запобіжні заходи у виді особистого зобов`язання, обрані кожному з обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на підставі ухвал слідчих суддів Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 26.05.2025 та 13.05.2025 припинили свою дію. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає, клопотань про таке не заявлялось.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 368, 371, 373, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з органом пробації.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, обраний ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 26.05.2025 у даному кримінальному провадженні вважати таким, що припинив свою дію.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з органом пробації.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, обраний ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 13.05.2025 у даному кримінальному провадженні вважати таким, що припинив свою дію.

Речові докази - металеві двері коричневого кольору, два пластикових підвіконня, 14 алюмінієвих ринв, що передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 - залишити їй за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Роз`яснити обвинуваченим, потерпілій право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_7

Дата документу 29.07.2025