У Х В А Л А

01.09.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі клопотання прокурора про продовження застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальних провадженнях, внесених до ЄРДР за № 0001086 від 06.07.2025 та № 0000231 від 04.06.2025, які ухвалою суду від 14.08.2025 об`єднані в одне провадження про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, офіційно непрацевлаштованого, з середньою освітою, неодруженого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , місце реєстрації відсутнє, раніше неодноразово судимого:

- 07.10.2019 Богунським районним судом м. Житомира за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виглдяді 4 років 3 місяців позбавлення волі,

- 04.10.2024 Корольовським районним судом м. Житомира за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у вигляді штрафу в сумі 17 000 грн,

- 28.01.2025 Богунським районним судом м. Житомира за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 122 та ч. 2 ст. 389 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Богунського районного суду м. Житомира перебуває вказане кримінальне провадження на стадії судового розгляду.

Прокурор звернувся до суду з письмовим клопотанням, яке підтримав у судовому засіданні, про продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 затосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, в обґрунтування якого зазначив, що 07.07.2025 під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 02.09.2025 без визначення застави. Ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу, а саме можливості обвинуваченого переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків не зменшилися та продовжують існувати. Відсутні міцні соціальні зв`язки та зареєстроване місце проживання обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення насильницьких злочинів. Судовий розгляд кримінального провадження на даний час не завершено.

Потерпілий підтримав клопотання прокурора.

Адвокат ОСОБА_6 просив суд змінити запобіжний захід щодо обвинуваченого у виді тримання під вартою на більш м`який у виді домашнього арешту або визначити як альтернативу заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, зважаючи на відсутність названих прокурором ризиків та необхідність здійснення обвинуваченим догляду за бабусею, у зв`язку з відсутністю інших родичів.

Обвинувачений підтримав позицію захисника.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши зміст клопотання прокурора, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України обставиною, яка є підставою для продовження строку тримання під вартою є те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При вирішенні клопотання, суд бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», відповідно до якого автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, тому виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Судом встановлено, що 07.07.2025 ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 02.09.2025 включно без визначення розміру застави.

Розгляд кримінального провадження до закінчення строку продовженого запобіжного заходу завершити неможливо з об`єктивних причин.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою, судом враховано суспільну небезпеку інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, одне з яких відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, а також відомості про особу обвинуваченого.

ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, не має зареєстрованого місця проживання, офіційно непрацевлаштованимй, неодружений, не має на утриманні дітей, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків.

Ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від суду, усвідомлюючи тяжкість покарання за інкриміновані злочини у разі визнання його винуватим, вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, зважаючи на те, що він неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, незаконного впливу на свідків, які були враховані при обранні запобіжного заходу, продовжують існувати.

Стан здоров`я та вік обвинуваченого дозволяють утримувати його під вартою, доказів про протилежне суду не надано.

Стороною захисту не зазначено посилань не докази, які свідчать про те, що необхідність у раніше обраному ОСОБА_5 запобіжному заході у виді тримання під вартою відпала, відсутні докази на підтвердження наявності у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків тощо.

Зазначені захисником доводи щодо необхідності догляду обвинуваченим за його бабусею похилого віку не підтверджені документально, надані адвокатом документи не підтверджують родинних зв`язків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 із обвинуваченим, не доводять відсутність інших опікунів чи піклувальників над недієздатними чи обмежено дієздатними членами сім`ї обвинуваченого.

Відтак, надані стороною захисту докази в їх сукупності, суд вважає недостатніми для зміни запобіжного заходу, а наведені твердження, на переконання суду, неможливо віднести до тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення обвинуваченим дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання.

Зважаючи на те, що норми КПК України, які регламентують порядок продовження строку тримання під вартою (статті 199, 331 КПК України), не передбачають обов`язкового визначення застави, з огляду на наведені захисником доводи, зважаючи на відомості про особу обвинуваченого та існування наведених вище ризиків у сукупності, суд вважає, що підстави для задоволення клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на більш м`який (домашній арешт) або визначення як альтернативи застави на даний час відсутні.

Водночас, виходячи з буквального тлумачення змісту ч. 3 ст. 183 КПК України, визначення розміру застави можливе саме при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а не його продовження.

На думку суду зміна запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний із утриманням під вартою, не забезпечить дієвості кримінального провадження.

За таких обставин суд дійшов висновку, що підстави, за яких стосовно обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не змінились, а встановлені слідчим суддею ризики не зменшились, у зв`язку з чим зміна запобіжного заходу на більш м`який не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду.

Враховуючи, що строк тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 спливає 02.09.2025, із метою дотримання балансу між суспільним інтересом та правом особи на особисту свободу, суд вважає, що наведені прокурором підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтованими, а клопотання таким, що підлягає до задоволення.

На підставі викладеного вище та керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 2, 7, 9, 177, 178, 183, 194, 331, 371, 372, 392, 395 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Житомирська установа виконання покарань (№ 8)» на строк 60 днів, тобто до 30.10.2025 включно.

Копію даної ухвали направити до Державної установи «Житомирська установа виконання покарань (№ 8)» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, з моменту вручення копії даної ухвали.

Суддя