В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

заслухавши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за № 0002591 від 21.09.2021, по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

15.01.2021 року у період часу з 14:45 год. по 16:49 год., обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи на своєму робочому місці у приміщені магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_3, будучи матеріально-відповідальною особою, перебуваючи на посаді комірника магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», по раптово виниклому злочинному умислу направленому на отримання матеріального блага, діючи з корисливих мотивів, всупереч врегульованих законом суспільним відносинам у сфері власності та всупереч інтересам фізичної особи підприємця ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , визначив для себе предметом злочинного посягання та маючи відповідний доступ до товарно-матеріальних цінностей магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», взяв черевики «Under Armour» модель «Valsetz Cordura 100», сірого кольору, вартістю 4851,90 гривень та куртку зимову «Under Armour» модель «Armour Down Hooded Jkt 001», вартістю 5094,90 гривень, які реалізувавши під приводом їх продажу на власний розсуд, чим і здійснив привласнення чужого майна, а саме майна ФОП ОСОБА_7 .

Своїми діями ОСОБА_6 спричинив ФОП ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 9946,8 гривень.

Обвинувачений в судовому засіданні своєї вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав, суду показав, що 25 липня 2020 року між ним та ФОП ОСОБА_7 було укладено трудовий договір. Згідно з цим договором він працював комірником у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2», розташованому в місті Києві за адресою: вул. Борщагівська, 173/187. Також обвинувачений зазначив, що підписав договір про повну матеріальну відповідальність.

За словами обвинуваченого, магазин займався роздрібною торгівлею одягом та взуттям, мав складське приміщення та торговельний зал. Продаж товарів здійснювався також через інтернет-сайт, при цьому оплата проводилася покупцями в безготівковій формі на банківські рахунки зазначених ФОПів, які обслуговувалися Альфа Банком.

Обвинувачений повідомив, що на початку січня 2021 року на склад магазину надійшли черевики моделі «Valsetz Condura 100» та зимові куртки «Armour Down Hooded Jkt 001». Приймав ці товари комірник ОСОБА_8 , отже, саме йому були ввірені ці товарно-матеріальні цінності. Відповідно, за збереження вказаного товару у січні 2021 року був відповідальний саме ОСОБА_9 , а не обвинувачений.

Також обвинувачений зазначив, що у січні 2021 року, в умовах дії карантинних обмежень у зв`язку з епідемією COVID-19, торгівля у закритих приміщеннях була заборонена. У цей період продаж товару в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2» здійснювався лише за інтернет-замовленнями, з видачею товару за межами магазину.

За твердженням обвинуваченого, 15 січня 2021 року адміністратор магазину запропонував йому допомогти у видачі товару, замовленого через сайт. Обвинувачений погодився, незважаючи на те, що це не входило до його посадових обов`язків. Його завданням було винесення підготовленого товару з приміщення магазину покупцям.

Він уточнив, що того дня продавцем був ОСОБА_10 , який перебував за касовим апаратом, розкліпсовував товар, приймав готівку та вносив її до каси. Сам обвинувачений лише фізично передавав покупцям товар.

Обвинувачений зазначив, що приблизно о 14:40 до магазину прийшов покупець, який замовив черевики. Вказаний товар був підготовлений до видачі, продавець ОСОБА_11 його розкліпсував та передав обвинуваченому, який виніс коробку на вулицю та передав покупцю. Покупець передав йому готівкові кошти, які він поклав у кишеню (цей момент зафіксовано на відеозаписі). Через кілька хвилин, приблизно о 15:10, обвинувачений передав зазначені кошти продавцю ОСОБА_11 для внесення до каси.

У зв`язку з цим обвинувачений наголосив, що не привласнював ані черевики, ані грошові кошти.

Також він повідомив, що приблизно о 16:40 до магазину прийшов ще один покупець, який мав забрати куртку, попередньо замовлену та оплачену онлайн - у безготівковій формі, з перерахуванням коштів на банківський рахунок ФОП ОСОБА_12 . Куртка вже знаходилася у торговельному залі, її розкліпсував ОСОБА_11 , а обвинувачений виніс її на вулицю та передав покупцю. Крім того, він перевірив факт здійснення оплати - цей момент також зафіксовано на відео (16:48).

Обвинувачений категорично заперечив факт отримання будь-яких коштів за цю куртку, вказав, що не користувався карткою Монобанку, а гроші були перераховані безпосередньо на рахунок ФОП ОСОБА_12 . У зв`язку з цим він заперечив факт привласнення як куртки, так і коштів за неї.

Також обвинувачений повідомив, що під час досудового розслідування підписував усі документи, складені слідчим, не читаючи їх.

На завершення обвинувачений заявив, що відмовляється від надання подальших показань та відповідей на запитання суду і учасників процесу, посилаючись на статтю 63 Конституції України.

Не зважаючи на те, що обвинувачений своєї вини під час судового розгляду не визнав, вона повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування письмовими доказами.

Вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому правопорушення підтверджується наданими прокурором та дослідженими під час судового розгляду доказами, зокрема:

- даними протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 21 вересня 21-го року, згідно з яким ОСОБА_4 подав усну заяву про вчинення кримінального правопорушення відповідно до змісту якої 15 січня 21-го року приблизно о 13:00 ОСОБА_6 перебуваючи на посаді комірника магазину ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_2 шляхом зловживання своїм службовим становищем незаконно заволодів грошовими коштами від продажу взуття що належить даному магазину (а.с. 43-44);

- даними трудового договору між ФОП ОСОБА_7 та ОСОБА_6 від 25 липня 2000 року, виходячи із змісту якого обвинувачений працював на посаді комірника у ФОП ОСОБА_13 з 25 липня 2020 року (а.с.48);

- даними заяви про прийняття на роботу від ОСОБА_6 від 24.07.2020 року на посаду «Комірник» до ФОП ОСОБА_14 );

- даними договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 25.07.2020 укладеного між ФОП ОСОБА_13 і ОСОБА_6 , виходячи із змісту якого, працівник який займає посаду Комірник в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_3 виконує роботи пов`язані із збереженням, обробкою, продажем, поверненням, перевезенням або застосуванням в процесі роботи переданих йому матеріальних цінностей, приймає на себе повну матеріальну відповідальність за збереження довірених йому матеріальних цінностей і грошей, і у зв`язку з викладеним зобов`язується:

- дбайливо відноситися до переданих йому для зберігання, продажу та інших пов`язаних з цим дій матеріальних цінностей підприємства і приймати заходів для запобігання збитків;

- своєчасно повідомляти Адміністрацію про обставини, загрозливі забезпеченню збереження довірених йому матеріальних цінностей;

- вести облік, складати і представляти в установленому порядку товарно- грошові та інші звіти про рух і залишки увірених йому товарно-матеріальних цінностей;

- брати участь в інвентаризації матеріальних цінностей,, переданих йому.

Відповідно до договору, ОСОБА_6 у разі незабезпечення з його вини збереження довірених йому матеріальних цінностей, визначення розміру збитку, заподіяного підприємству і його відшкодування проводиться відповідно до чинного законодавства України. Дія даного договору поширюється на весь час роботи з майном і іншими довіреними працівникові матеріальним цінностями підприємства (а.с. 50);

- даними заяви від ОСОБА_6 на ім`я ФОП ОСОБА_13 про звільнення з роботи з 11 березня 2021 р. за власним бажанням відповідно до статті 38 КЗпП України (а.с. 51);

- даними видаткової накладної № 1 від 15 січня 2021 року виходячи із змісту якої ботинки «Under Armour» модель «Valsetz Cordura 100», сірого кольору коштують 4851,90 гривень та куртка зимова «Under Armour» модель «Armour Down Hooded Jkt 001» коштує 5094,90 гривень (а.с. 55);

- даними протоколів перегляду відеозапису від 28 вересня 2021 року, виходячи із змісту якого, обвинувачений ОСОБА_6 особисто отримав від чоловіка готівкові кошти, а потім особисто видав йому коробку із взуттям (а.с 68-70, 115-117);

- даними протоколів перегляду відеозапису від 28 вересня 2021 року виходячи із змісту якого, обвинувачений ОСОБА_6 особисто передав куртку особі чоловічої статі, яку той забрав та пішов геть (а.с. 74-75, 121-122);

Дані докази суд визнає належними та допустимими.

Зазначені вище письмові докази повністю підтверджують обставини, зазначені в обвинувальному акті.

Інші докази, які наявні в матеріалах справи та були досліджені в ході судового розгляду, суд не покладає в основу вироку, оскільки вони не підтверджують та не спростовують вини обвинуваченого.

Суд не довіряє показанням обвинуваченого, оскільки вони не відповідають дійсним обставинам події, що були встановлені судом на підставі належних та допустимих доказів та вважає їх такими, які були дані суду з метою ввести його в оману та уникнути законного покарання за вчинене кримінальне правопорушення.

Так, суд не довіряє показанням обвинуваченого, що він не здійснював передачу товару іншим особам від власного імені, а просто виносив підготовлений товар покупцям. Суд наголошує на тому, що винос товару покупцям не входить до повноважень комірника згідно умов трудового договору та договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Таким чином, виносячи товар за межі магазину та передаючи його іншим особам, обвинувачений діяв неправомірно, із перевищенням повноважень, розуміючи це.

Відеозаписи з камер спостереження також зафіксували той факт, що обвинувачений особисто з власних рук передавав іншим особам речі, що належали ФОП ОСОБА_7 , внаслідок чого її представник адвокат ОСОБА_4 , подав заяву про вчинене кримінальне правопорушення. Про те, що ОСОБА_4 є представником ФОП ОСОБА_7 він особисто зазначив суду під час судового розгляду. Те, що ОСОБА_4 також є представником ФОП ОСОБА_7 в даному кримінальному провадженні, підтверджується ордером та копією договору про надання правової допомоги.

Факт того, що представник ФОП ОСОБА_13 подав в поліцію відповідну заяву, свідчить про те, що дії обвинуваченого не були узгоджені із ФОП ОСОБА_7 , а також завдали їй матеріального збитку.

Враховуючи те, що обвинувачений діяв всупереч своїм трудовим обов`язкам, незаконно заволодів речами, що йому не належать та були йому ввірені, а також незаконно розпорядився ними, суд вважає вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому правопорушення встановленою.

Таким чином, під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_6 своїми умисними діями, які виразились у привласненні чужого майна, яке було ввірене особі, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 191 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є нетяжким злочином, особу винного, який раніше не судимий, стан його здоров`я, який на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем навчання характеризується позитивно.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст. 66 та 67 КК України судом не встановлено.

Враховуючи те, що обвинувачений раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення вперше, суд вважає, що застосування максимального покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 191 Кримінального кодексу України є недоцільним. Разом з тим, не може суд призначити обвинуваченому і мінімальне покарання у виді штрафу, оскільки обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутні. Покарання у виді виправних робіт не може бути призначене, оскільки обвинувачений офіційно не працює, а покарання у виді позбавлення волі є занадто суворим для тих діянь, що вчинив обвинувачений, тому суд вважає за необхідне призначити основне покарання обвинуваченому у виді обмеження волі без призначення додаткового покарання.

Доля речових доказів вирішується відповідно до вимог ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України, процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

Таким чином, виходячи із зазначеного, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю

Початок строку відбуття покарання рахувати з моменту фактичного виконання вироку.

Речовий доказ: носій інформації з відеозаписом з камер спостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_3 - залишити зберігатися в матеріалах справи.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1