Справа № 206/1889/23
Провадження № 1-кс/206/957/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2025м. Дніпро

Слідчий суддя Самарського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Луганській області майора поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Луганської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000970 від 24.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду міста Дніпра надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Луганській області майора поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Луганської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000970 від 24.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що відповідно до ст. 132 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасова окупація Російською Федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав.

Датою початку тимчасової окупації Російською Федерацією окремих територій України є 19.02.2014.

Крім того, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії розмежування», а також Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 визначено перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Статтею 10 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі проведення на окупованій території бойових дій в`їзд громадян України на тимчасово окуповану територію у зв`язку із загрозою їх життю та здоров`ю обмежується на період проведення бойових дій.

Крім того, зазначеним Законом передбачено, що в`їзд та виїзд з тимчасово окупованої території України здійснюється через контрольні пункти в`їзду-виїзду, на яких здійснюється тимчасовий прикордонний контроль, а у разі виїзду через лінію зіткнення через гуманітарні коридори, організовані представниками державних органів, а також у будь-який інший доступний для них спосіб.

Статтею 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» встановлено, що перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України, після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону.

Встановлено, що відповідно до ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України.

Пункт пропуску через державний кордон України це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, автомобільних і пішохідних шляхах, в аеропортах (аеродромах), морських і річкових портах, включаючи частину їх акваторії (захищена повністю або частково огороджувальними гідротехнічними спорудами чи об`єктами природного походження), з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, на якій здійснюються прикордонний, митний контроль, інші види контролю і пропуск через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Статтею 11 вказаного Закону передбачено, що особи, транспортні засоби, вантажі та інше майно, що перетинають державний кордон України, підлягають прикордонному і митному контролю.

Так, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 13.03.2020 № 288-р «Про тимчасове закриття деяких пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю» та розпорядженням Кабінету Міністрів України від 26.02.2022 № 188-р «Про тимчасове закриття деяких пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю» у зв`язку із загостренням ситуації в Луганській області і вторгненням на територію України озброєних формувань, екстремістські налаштованих осіб та військовою агресією з боку Російської Федерації, блокуванням роботи пунктів пропуску через державний кордон (далі - пункти пропуску) та пунктів контролю, які розташовані в Луганській області, що призводить до неможливості провадження подальшої діяльності в них та перешкоджає здійсненню передбачених законодавством України видів державного контролю під час перетинання державного кордону, та відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово закрити пункти пропуску та пункти контролю за переліком згідно з додатком.

Згідно з Переліком пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю, які підлягають закриттю, визначеними у Додатках до вказаних Розпоряджень закрито 5 міжнародних пунктів пропуску, що розташовані в Луганській області, а саме: Просяне, Танющівка, Мілове, Сиротине, Лантратівка.

Також, розпорядженням Кабінету Міністрів України № 106-р від 18.02.2015 «Про тимчасове закриття пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю» закрито міжнародні та міждержавні пункти пропуску України з Російською Федерацією.

Крім того, 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Президент України видав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, з подальшими продовженнями, у зв`язку із вторгненням Російської Федерації на територію України, що діє і на теперішній час.

Таким чином, на даний час перетин державного кордону України з Російською Федерацією унеможливлено через заборону у користуванні законодавчо визначеними пунктами пропуску.

Однак, в жовтні 2022 року, більш точну дату та час під час проведення досудового розслідування встановити не надалося можливим, ОСОБА_5 , здійснюючи діяльність у сфері надання транспортних послуг та перевезення пасажирів, без чинної ліцензії на право перевезення пасажирів, у порушення вимог ст. 9 Закону України «Про державний кордон України», ст. 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», розпорядження Кабінету Міністрів України № 424-р від 30.04.2014 «Про тимчасове закриття пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю», розпорядження Кабінету Міністрів України № 106-р від 18.02.2015 «Про тимчасове закриття пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю», розпорядження Кабінету Міністрів України № 288-р від 13.03.2020 «Про тимчасове закриття деяких пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю», розпорядження Кабінету Міністрів України № 188-р від 26.02.2022 «Про тимчасове закриття деяких пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю», діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та іншими невстановленими під час досудовим розслідуванням особами, організував незаконне переправлення осіб через державний кордон України, щодо кількох осіб та здійснив керівництво такими діями за наступних обставин.

З цією метою ОСОБА_5 у невстановлений під час досудового розслідування час, але не пізніше жовтня 2022 року залучив до своєї протиправної діяльності ОСОБА_6 , як диспетчера не зареєстрованої у встановленому законом порядку компанії «MEGATOUR».

Далі, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , використовуючи канали в месенджерах «Telegram», «Viber» та соціальній мережі «Facebook», на яких розмістив оголошення про здійснення пасажирських перевезень із м. Дніпро до тимчасово окупованої території Луганської області, через закриті пункти пропуску та у зворотному напрямку.

Починаючи з жовтня 2022 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , організував регулярний рух по маршруту Дніпро - Сіверськодонецьк, Луганської області, із відправкою транспортного засобу від залізничного вокзалу, розташованого за адресою: Дніпропетровської області, м. Дніпро, вул. Вокзальна, 11.

При цьому, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , розробив та організував декілька маршрутів руху автобусів транзитним сполученням через Республіку Польща, Литву, Латвійську Республіку та Російську Федерацію, звідки невстановлена в ході досудового розслідування особа, виконуючи функцію перевізника, через територію Російської Федерації та закриті пункти пропуску «Танюшівка», «Просяне» або «Мілове» здійснювала переправлення осіб до тимчасово окупованої території Луганської області поза межами пунктів пропуску державного кордону України.

Водночас, перевезення пасажирів, що виїхали з підконтрольної Уряду України території до тимчасово окупованої території Луганської області через територію Російської Федерації здійснювалось транспортними засобами, що перебували в користуванні ОСОБА_5 .

Оплата за надання послуг із переправлення громадян України на тимчасово окуповану територію Луганської області здійснювалась пасажирами під час посадки до автобусів у м. Дніпро, на залізничному вокзалі, розташованому за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Вокзальна, 11, у готівковій формі ОСОБА_5 або у вигляді безготівкових зарахувань на банківські карти, що належать останньому, ОСОБА_6 та іншим, невстановленим на теперішній час досудовим розслідуванням особам.

Таким самим маршрутом і у аналогічний спосіб, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , організував незаконне перевезення пасажирів у зворотному напрямку з відправленням автобусів, що використовувались невстановленою під час досудового розслідування особою, з м. Сіверськодонецьк, Луганської області, через закриті пункти пропуску «Танюшівка», «Просяне» або «Мілове», Російську Федерацію до кордону з Латвією, звідки ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , організовано перевезення пасажирів через Латвію, Литву, Республіку Польща до кінцевого місця призначення у м. Дніпро.

Таким чином, в період з жовтня 2022 року по червень 2023 року ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , використовуючи автомобіль «RENAULT TRAFIC», державний номерний знак НОМЕР_1 , RENAULT TRAFIC», державний номерний знак НОМЕР_2 , VOLKSWAGEN TRANSPORTER», державний номерний знак НОМЕР_3 , та інші не встановлені в ході досудового розслідування транспортні засоби, організував через державний кордон у закритих пунктах пропуску з відправленням з м. Дніпро до тимчасово окупованої території м. Сіверськодонецьк, Луганської області та у зворотному напрямку, незаконне переправлення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 .

Водночас, ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , здійснювала логістичне супроводження автобусних рейсів, а також особисто підшукувала пасажирів з метою здійснення їх подальшого переправлення на тимчасово окуповані території України та у зворотному напрямку, приймала безготівкову оплату на свою банківську картку здійснювала консультації та займалась обліком громадян України, що бажають потрапити до тимчасово окупованої території Луганської області.

Відповідно до реєстраційної картки транспортного засобу отриманої від Головного сервісного центру МВС встановлено, що на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований транспортний засіб:

- автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2017 року випуску, колір- сірий, № кузова: НОМЕР_4 , кількість місць з водієм 9, державний номерний знак НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_5 видане в ТСЦ №1842/2023/3792063, дата реєстрації 29.04.2023;

Враховуючи, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, яке відповідно до санкції вказаної частини і статті карається позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, то у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України для конфіскації майна як виду покарання виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_5 .

Враховуючи, що існує реальна загроза зміни та приховування вказаного майна шляхом зміни його власника, на думку слідчого, розгляд даного клопотання необхідно здійснити без участі власника цього майна підозрюваного у кримінальному провадженні ОСОБА_5 та його представників.

На територію Луганської області розповсюджується юрисдикція Головного управління Національної поліції в Луганській області, яке функціонує на території Луганської області та розташоване за адресою: Луганська область, м. Сіверськодонецьк, вул. Д.Сірика, 1.

У складі ГУНП в Луганській області функціонує слідче управління.

Разом з цим, відповідно до листа начальника ГУНП в Луганській області № 833/111/18/01-2023 від 17.04.2023, у зв`язку із проведенням активних бойових дій на території області Головне управління тимчасово передислоковано до м. Дніпра, а в свою чергу органи досудового розслідування ГУНП в Луганській області з 18.04.2023 дислокуються та виконують свої функції, відповідно вимог діючого законодавства України, за адресою: вул. Гайова (Рощинська), 78, м. Дніпро.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження у справах, що розслідуються слідчим управлінням ГУНП в Луганській області, підлягають направленню до Самарського районного суду м. Дніпра для здійснення судового розгляду.

Відтак слідчий просить накласти арешт на майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на: транспортний засіб - автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2017 року випуску, колір- сірий, № кузова: НОМЕР_4 , кількість місць з водієм 9, державний номерний знак НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_5 видане в ТСЦ № 1842/2023/3792063, дата реєстрації 29.04.2023, позбавивши ОСОБА_5 права на відчуження та розпорядження майном для забезпечення можливої конфіскації майна, а також враховуючи положення ч. 2 ст. 172 КПК України, у зв`язку з тим, що існує реальна загроза зміни та приховування вказаного майна шляхом зміни його власника, з метою забезпечення арешту майна розгляд даного клопотання здійснити без участі власника цього майна підозрюваного у кримінальному провадженні ОСОБА_5 та його представників.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримала вважаючи його законним та обгрунтованим.

Особа, власник майна щодо якого вирішується питання про арешт, у судове засідання не викликався враховуючи клопотання слідчого та перебування його у розшуку на час розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що СВ СУ ГУНП в Луганській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000970 від 24.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Згідно матеріалів провадження в жовтні 2022 року, ОСОБА_5 , здійснюючи діяльність у сфері надання транспортних послуг та перевезення пасажирів, без чинної ліцензії на право перевезення пасажирів, у порушення вимог ст. 9 Закону України «Про державний кордон України», ст. 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», розпорядження Кабінету Міністрів України № 424-р від 30.04.2014 «Про тимчасове закриття пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю», розпорядження Кабінету Міністрів України № 106-р від 18.02.2015 «Про тимчасове закриття пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю», розпорядження Кабінету Міністрів України № 288-р від 13.03.2020 «Про тимчасове закриття деяких пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю», розпорядження Кабінету Міністрів України № 188-р від 26.02.2022 «Про тимчасове закриття деяких пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю», діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та іншими невстановленими під час досудовим розслідуванням особами, організував незаконне переправлення осіб через державний кордон України, щодо кількох осіб та здійснив керівництво такими діями.

Повідомленням про підозру від 05 червня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Статтею 332 КК України передбачене покарання за незаконне переправлення осіб через державний кордон України, організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями або сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод. Ч 2 цієї статті передбачене покарання за вчинення тих самих дій, вчинених способом, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яку незаконно переправляли через державний кордон України, чи вчинені щодо кількох осіб, або повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або службовою особою з використанням службового становища.

Відповідно до постанови СУ ГУНП в Луганській області від 24 травня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000970 від 24.03.2023 змінено правову кваліфікацію дій підозрюваного ОСОБА_5 з ч. 2 ст. 332 КК України на ч. 3 ст. 332 КК України.

Частиною 3 ст. 332 КК України визначено покарання особам у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, за дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені організованою групою або вчинені з корисливих мотивів.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України підтверджується доказами, зібраними в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000970 від 24.03.2023, зокрема: копією інформації УДМС про особу ОСОБА_5 ; копією витягу з банку даних ВПО; копією запиту ГСЦС МВС України; копією реєстраційної картки транспортного засобу; копією повідомлення про вчинення кримінального правопорушення; копією рапорту поліцейського; копією довідки з відомостями про осіб, які перетинали державний кордон; копіями протоколів допитів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ; копіями протоколів огляду предметів; копіями протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з додатками та іншими матеріалами справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 40 КПК України слідчий уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно п.1 ч.2, ч.3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.7 ч.2. ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, оцінивши досліджені докази в сукупності, слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт того, що майно, про яке йдеться у клопотанні, є речовими доказами по даному кримінальному провадженню і тому доводи слідчого, які зазначені в клопотанні про необхідність арешту вказаного майна з метою збереження речових доказів є обґрунтованими, у зв`язку з чим, клопотання підлягає задоволенню.

В той час слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України якщо в подальшому у застосуванні арешту відпаде потреба, володілець майна може звернутись з відповідним клопотанням про скасування арешту майна до слідчого судді під час досудового розслідування або до суду під час судового провадження.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 36, 40, 98, 132, 167, 170-173, 309, 369, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Луганській області майора поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Луганської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000970 від 24.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на: транспортний засіб - автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2017 року випуску, колір - сірий, № кузова: НОМЕР_4 , кількість місць з водієм 9, державний номерний знак НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_5 видане в ТСЦ № 1842/2023/3792063, дата реєстрації 29.04.2023, позбавивши ОСОБА_5 права на відчуження та розпорядження майном для забезпечення можливої конфіскації майна.

Роз`яснити, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню, оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1