Справа № 308/9263/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 червня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , у присутності: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000082 від 01.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

28.06.2025 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000082 від 01.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_4 , за попередньою змовою з невстановленою у ході досудового розслідування особою, виник злочинний умисел, спрямований на незаконне переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за межі України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану».

ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на виконання свого злочинного умислу щодо незаконного переправлення осіб через держаний кордон України з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою з невстановленою у ході досудового розслідування особою, розробили протиправний механізм переправлення осіб через державний кордон України відповідно до якого, особи призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, перетинають кордон поза межами пункту пропуску до країн Європейського Союзу.

ОСОБА_4 , будучи обізнаною про явище нелегальної міграції на території України, використовуючи воєнний стан, введений на території України через збройну агресію російської федерації проти України та заборону виїзду за кордон громадянам України чоловічої статі, віком від 18 до 60 років, реалізуючи заздалегідь розроблений та схвалений злочинний план, спрямований на незаконне збагачення шляхом отримання коштів за незаконне переправлення осіб через державний кордон України, за невстановлених органом досудового розслідування обставинах, але не пізніше початку травня 2025, підшукала громадянина України ОСОБА_7 , який мав на меті незаконно, за грошову винагороду, перетнути державний кордон України.

За організацію незаконного переправлення через державний кордон України ОСОБА_4 пред`явила незаконну вимогу щодо отримання нею грошову винагороду від ОСОБА_7 в сумі 2 000 доларів США.

Після цього, ОСОБА_4 не зупиняючись на вчиненому, а доводячи свій єдиний злочинний намір спрямований на незаконне збагачення шляхом організації незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України до країн Європейського Союзу до кінця, будучи у попередній злочинній змові з невстановленою у ході досудового розслідування особою, у період з 25.06.2025 по 26.06.2025 року, за допомогою мобільного зв`язку надавала усні вказівки останньому щодо дати та часу приїзду ним до м. Берегове, Закарпатської області, речей, які повинні бути при ньому для безперешкодного перетину кордону України, а також проводила інструктаж щодо способу незаконного перетину державного кордону України у районі Берегівського району, Закарпатської області, подальших правил поведінки у країнах Європейського Союзу та надала усну вказівку ОСОБА_7 прибути 26.06.2025 біля 14 години до м. Берегово на автостанцію за адресою: м. Берегово, вул. Мужайська, 52.

Виконуючи вказівки ОСОБА_4 , 26.06.2025 біля 14 години 30 хвилин ОСОБА_7 , який діяв під контролем правоохоронних органів, прибув до м.Берегово, де по вул. Мужайська 52, де згідно обумовленого плану, його безпосередньо зустріла ОСОБА_4 , яка з метою подальшого незаконного переправлення через державний кордон України, відвела ОСОБА_7 за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 та продовжувала проводити інструктаж щодо порядку та місця перетину ним кордону, поведінки при виявленні його нарядами ДПС України або іншими працівниками правоохоронних органів

Після цього, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на виконання свого злочинного умислу щодо незаконного переправлення осіб через держаний кордон України з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою з невстановленою у ході досудового розслідування особою за місцем свого проживання приблизно о 23 год 55 хв, 26.06.2025 у відповідності до відведеної їй ролі, провела з ОСОБА_7 інструктаж щодо порядку та місця перетину ним кордону, поведінки при виявленні його нарядами ДПС України або іншими працівниками правоохоронних органів, та за допомогою мобільного застосунку «Мобіл Авто Водій» викликала таксі для подальшого незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України.

По прибуттю таксі марки «Renault Zoe» з державними номерними знаками НОМЕР_1 «Мобіл Авто Водій», водієм якого виявився ОСОБА_8 , приблизно о 23 годині 57 хвилин ОСОБА_4 наказала ОСОБА_7 сісти до салону вказаного авто, а водієві ОСОБА_8 , якому не було відомо про злочинні наміри ОСОБА_4 , поїхати у сторону державного кордону України за адресою: м.Берегово, проспект Геологів, 1.

Прибувши до місця незаконного переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_4 , не зупиняючись на вчиненому, а доводячи свій єдиний злочинний намір, спрямований на незаконне збагачення шляхом організації незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України до країн Європейського Союзу до кінця, будучи у попередній злочинній змові з невстановленою у ході досудового розслідування особою, вийшовши з автомобіля, провела ОСОБА_7 до лінії державного кордону України та, показавши напрямок його подальшого руху до країн Європейського Союзу, за організацію незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, незаконно отримала від останнього грошові кошти в сумі 2 000 доларів США, після чого була затримана працівниками правоохоронних органів.

27.06.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки російської федерації, Приморського краю, Хасанського району, с. Слов`янка, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

27.06.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується наступними зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , протоколами впізнання за фотознімками за участю свідків, протоколом огляду місця події, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

Слідча вказує, що необхідність у застосуванні до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою викликана тим, що наявні ризики, у зв`язку з якими до нього необхідно застосувати відповідний запобіжний захід.

Зокрема, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який відносяться до категорії тяжких.

У разі визнання її винуватою у вчиненні цього злочину їй загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з конфіскацією майна. З огляду на викладене, ОСОБА_4 , усвідомлюючи неминучість покарання, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, зокрема останній будучи мешканцем Ужгородського району, Закарпатської області, яке є прикордонним районом та межує із Республікою Угорщина, а також те, що останній може незаконно покинути територію України, в такому випадку наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, ОСОБА_4 , перебуваючи на волі під час досудового розслідування матиме можливість впливати на свідків у кримінальному провадженні, які можуть свідчити проти неї, щодо її протиправної діяльності, зокрема, ОСОБА_4 , з урахуванням відомих їй обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження, зможе вступати у поза процесуальні відносини із свідками та залякувати і схиляти їх до дачі слідству неправдивих показань, а тому існують достатні підстави вважати на незаконний вплив на них зі сторони підозрюваного.

Оцінюючи можливість впливу на свідків, слід виходити із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - шляхом допиту особи в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

Вказане дає підстави обґрунтовано припускати вірогідність незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків, їх родичів, в тому числі із застосуванням психологічного та фізичного насильства або ж шляхом підкупу з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань, приховування їх від органів досудового розслідування та суду, що утруднить встановлення дійсних обставин справи.

З огляду на вищевикладене, зазначене обумовлює необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою запобігання цьому ризику та таким чином, наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Окрім того, знаходячись на волі, ОСОБА_4 зможе може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для неї неправдиві покази, які викривлятимуть фактичні обставини самої події скоєного кримінального правопорушення. Крім того, ОСОБА_4 вчинила вказане кримінальне правопорушення разом із невстановленою у ході досудового розслідування особою, тому є ризик того, що пере буваючи на волі, остання може попередити вказану особу та надати їй можливість уникнути покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, відтак, в даному випадку наявний ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України.

Окрім цього, ОСОБА_4 , не маючі стабільного офіційного доходу для проживання, оскільки остання офіційно не працевлаштована, та з метою забезпечення себе матеріально, може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, тобто наявний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави унеможливить запобігання ризикам, вказаним у клопотанні, а тому необхідно застосувати до підозрювану ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Однак, такий розмір застави для підозрюваної ОСОБА_4 є недостатнім та нездатний повною міро забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, в тому числі з корисливих мотивів.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує зазначений розмір.

А тому, до підозрювану ОСОБА_4 в разі застосування застави слід призначити заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вищевикладене, орган досудового розслідування вивчивши докази здобуті під час досудового розслідування, а також дані, що характеризують особу підозрюваної ОСОБА_4 , враховуючи вимоги ст.ст.177, 178, 183 КПК України, приходить до висновку про неможливість забезпечити виконання підозрюваною ОСОБА_4 покладених на неї обов`язків, а також запобігти ризикам: переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

А тому, на підставі викладеного, орган досудового розслідування просить слідчого суддю застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки російської федерації, Приморського краю, Хасанського району, с. Слов`янка, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні та додані до нього матеріали кримінального провадження.

Захисник підозрюваної у судовому засіданні заперечив проти клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки вважає, що відсутні будь які ризики зазначені у клопотанні. Просив застосувати до підозрюваної більш м`який запобіжний захід у вигляді.

Підозрювана у судовому засіданні підтримала позицію свого захисника та просила застосувати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши прокурора, підозрювану та її захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, а також додатково подані докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

У відповідності до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Як зазначено у ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо можливого вчинення підозрюваною ОСОБА_4 , інкримінованого їй кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні та доданих до клопотання, а саме: протоколі затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 27.06.2025 року, протоколі допиту підозрюваної від 27.06.2025 року, дозволі від 27.06.2025 року, протоколі обшуку від 27.06.2025 року, протоколі огляду місця події від 27.06.2025 року, протоколі допиту свідка від 29.05.2025 року, протоколі допиту свідка від 27.06.2025 року, протоколі допиту свідка від 27.06.2025 року, протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.06.2025 року, протоколі огляду предмета від 27.06.2025 року.

Приймаючи вказані дані з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, слідчий суддя вважає їх достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення ч. 3 ст. 332 КК України, на даній стадії досудового розслідування.

Між тим, поняття «обґрунтована підозра» з позиції Європейського суду з прав людини (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04), рішення від 21.04.2011 року) означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Водночас слідчий суддя констатує, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення ч. 3 ст. 332 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України як є тяжким злочином за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна., проте слідчий суддя також враховує, що підозрювана ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, уродженка російської федерації, Приморського краю, Хасанського району, с. Слов`янка, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , хворіє на жирову дегенерацію печінки та туберкульоз легенів, одружена, має сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чоловік ОСОБА_11 військовослужбовець в/ч НОМЕР_2 , тимчасово не працююча, раніше не судима, а відтак має міцні соціальні зв`язки.

Слідчий суддя також дійшов висновку про обґрунтованість ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни їх показань на свою користь

Проте ризики, що ОСОБА_4 матиме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України) не підтверджений прокурором будь якими доказами, оскільки жодних дій з метою переховування від органів досудового розслідування та суду вона не здійснювала.

Також, відсутній ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки підозрювана раніше не судима, має міцні соціальні зв`язки (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Крім того відсутній ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки прокурором не доведено яким саме чином підозрювана може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що органом досудового розслідування належними та допустимими доказами доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України та наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Всі вищезазначені обставини у їх сукупності дають суду підстави вважати, що слідчим не доведено належними та допустимими доказами недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання лише одного обґрунтованого ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, який на цей час об`єктивно існує, тоді як більш тяжким запобіжним заходом може бути реально завдана шкода підозрюваному, відтак слід відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

З урахуванням викладеного слідчий суддя дійшов висновку, що для убезпечення вищезазначеного ризику достатньо буде обрати більш м`який запобіжний захід щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, та застосувати до неї запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без застосування електронного засобу контролю, на строк до 27 серпня 2025 року включно.

Зобов`язати підозрювану ОСОБА_4 у строк до 27 серпня 2025 року включно прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або слідчого судді за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю, а також виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 КПК, а саме:

- цілодобово не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого або прокурора;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- не спілкуватися із свідками, спеціалістами, експертами у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби у Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалу направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Також роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 193-195, 309, 392, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без застосування електронного засобу контролю, на строк до 27 серпня 2025 року включно.

Зобов`язати підозрювану ОСОБА_4 у строк до 27 серпня 2025 року включно прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або слідчого судді за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю, а також виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 КПК, а саме:

- цілодобово не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого або прокурора;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- не спілкуватися із свідками, спеціалістами, експертами у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби у Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалу направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Також роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії зазначеної ухвали до 27.08.2025 року включно.

Під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні.

Оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, - через суд, який ухвалив судове рішення. Апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1