Справа № 569/7701/25
УХВАЛА

про відмову у примусовому відібранні біологічних зразків

30 червня 2025 року м.Рівне

Слідча суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , пр розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС - криміналіст відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про надання дозволу на примусове відбирання біологічних зразків для проведення ряду судових експертиз у підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000209 від 14.04.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.299, ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС - криміналіст відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 звернулася з клопотанням, в якому просить надати дозвіл на примусове відібрання біологічних зразків - букального епітелію у ОСОБА_5 ..

Клопотання слідчого обґрунтоване тим, що управлінням Головного управління Національної поліції в Рівненській області розслідується кримінальне провадження №0000209 від 14.04.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.299, ч.1 ст.263 КК України, за фактом того, що 14.04.2025 у телеграм каналі «Рівне Головне» виявлено відеоматеріали жорстокого поводження з тваринами, на яких невідома особа вбиває собак, зокрема пострілом в голову з предмета зовні схожого на пістолет

Проведеними розшуковими заходами встановлено, що до вказаного злочину може бути причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 . Крім того, встановлено, що під час вчинення кримінального правопорушення, разом з останнім перебував його знайомий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 .

Окрім того, встановлено, що у провадженні ГСУ НПУ перебуває кримінальне провадження за № 0000950 від 19.12.2023, у якому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , підозрюваний у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 3, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України та останньому обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

02 травня 2025 року, старшим слідчий в ОВС відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Рівненській області майором поліції ОСОБА_3 проведено обшук по місцю проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 та по місцю проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , з метою відшукання предметів, які мають суттєве значення для об`єктивного та всебічного встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення.

Під час проведення вказаного обшуку на у житлових та нежитлових приміщеннях, надвірних будівлях та спорудах, господарськиз будівлях, за адресою: АДРЕСА_1 та за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено куртку синього кольору та куртку військового взірця комбінованих зелених кольорів.

22.05.2025 року, після ознайомлення з постановою про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи, ОСОБА_5 відмовився добровільно надавати відповідні біологічні зразки зразки букального епітелію, для проведення судових експертиз.

Слідчий у клопотанні вказав, що зразки букального епітелію, які передбачається отримати у ОСОБА_5 , після отримання яких, будуть долучені до матеріалів кримінального провадження з метою подальшого їх використання у якості порівняльного матеріалу при виконанні ряду судових біологічних експертиз, а також використані як доказ протиправної діяльності винних осіб та для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Заслухавши в судовому засіданні дслідчого, слідча суддя приходить до висновку, що клопотання про примусове відібрання біологічних зразків є необґрунтованим і задоволенню не підлягає з огляду на наступне:

Слідчим суддею встановлено, що управлінням Головного управління Національної поліції в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000209 від 14.04.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.299, ч.1 ст.263 КК України.

Згідно з ч.2 ст.22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Частиною 1 статті 245 КПК України визначено, що у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом.

Відповідно до частини 3 ст. 245 КПК України відібрання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими ст. 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки, слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відібрання біологічних зразків примусово.

Системне розміщення та аналіз змісту статті 245 КПК України свідчать, що підставою для примусового відібрання біологічних та інших зразків є призначення в рамках кримінального провадження відповідної судової експертизи.

Однак клопотання слідчого не містить відомостей про призначення у кримінальному провадженні №0000209 від 14.04.2025 року судової експертизи, для проведення якої необхідне примусове відібрання біологічних зразків у ОСОБА_5 ..

Як було зазначено слідчим в судовому засіданні, відповідна експертиза у кримінальному провадженні не призначена.

Тому слідчий суддя позбавлений можливості оцінити потреби досудового розслідування з урахуванням балансу інтересів сторін кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що за умови не призначення у кримінальному провадженні відповідної судової експертизи застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як примусове відібрання біологічних зразків та відповідно втручання в права та свободи підозрюваного є невиправданим, оскільки суперечить завданням кримінального провадження, визначениму статті 2 КПК України, відповідно до яких жодна особа не повинна бути піддана необґрунтованому процесуальному примусу і до кожного учасника кримінального провадження має бути застосована належна правова процедура.

Крім того, слідчий суддя враховує, що згідно з частиною 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини.

У справах ««Яллох проти Німеччини», «Функе проти Франції», «J.B. проти Швейцарії» Європейський суд з прав людини зазначав про недопущення застосування до особи примусових заходів задля отримання від неї даних, які можуть бути використані як підстава для висунення обвинувачення такій особі.

Зокрема у справі «Яллох проти Німеччини» Судом зазначено, що хоча право не свідчити проти себе в першу чергу стосується права обвинуваченого зберігати мовчання на допиті та не бути примушеним до давання показань, ЄСПЛ вже надавав цьому принципу більш широкого значення, що охоплює випадки, коли йшлося про передачу органам влади фактичних доказів.

У постанові від 10 лютого 2022 року у справі 163/2245/17 Верховний Суд також зазначив, що «суд має перевірити, чи вживалися стороною обвинувачення інші заходи щодо отримання зразків у інший спосіб та чи було виправданим відібрання біологічних зразків примусовим шляхом; право не свідчити проти себе передбачає, зокрема, що у кримінальній справі сторона обвинувачення, намагаючись довести вину обвинуваченого, не може використовувати докази, здобуті всупереч волі обвинуваченого за допомогою методів примусу чи тиску (справа «Яллох проти Німеччини», рішення від 11.07.2006; «Функе проти Франції», рішення від 25.02.1993; «Джей.Бі. проти Швейцарії», рішення від 03.05.2001). Викладені у цих справах висновки ЄСПЛ не означають того, що відібрання біологічних зразків у примусовому порядку в будь-якому разі суперечить Конвенції, однак у кожному разі має перевірятись правомірність отриманих доказів. Біологічні зразки у особи можуть бути отримані поза її згодою лише тоді, коли метою відібрання таких зразків не є отримання доказів обвинувачення особи, яка надає такі зразки».

Отже, коли біологічні зразки в особи вилучаються з метою встановлення причетності її до вчинення злочину і обумовлені відсутністю інших доказів для обґрунтованості висунення підозри, то примусове їх надання суперечитиме положенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та в такому випадку порушуються і засади, закріплені ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України.

Звернувшись із клопотанням про примусове відібрання біологічних зразків у підозрюваного, слідчий послався на необхідність проведення експертизи з метою доведення причетності підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, а саме його перебування за кермом автомобіля на момент дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому слідчий не обґрунтував неможливість доведення вказаних обставин на підставі інших доказів чи в інший спосіб. Відповідну судову експертизу у кримінальному провадженні взагалі не призначив.

Слідчим не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права підозрюваного як примусове відібрання біологічних зразків.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання слідчого про примусове відібрання біологічних зразків у підозрюваного ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст.18, 160-166, 245, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні клопотання слідчого про примусове відібрання біологічних зразків зразків букального епітелію у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для проведення ряду судових експертиз відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя Рівненського міського суду ОСОБА_7