УХВАЛА

про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та зменшення розміру застави

29 липня 2025 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Рівне кримінальне провадження № 0001499 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подав до суду клопотання прокурора ОСОБА_9 про продовження обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на два місяці з визначенням застави у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та просив суд задоволити з підстав, викладених у них.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечили щодо клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили суд змінити його на домашній арешт, а також визначити мінімальний розмір застави.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечив щодо клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив суд змінити його на цілодобовий домашній арешт із носінням електронного засобу, а також зменшити розмір застави до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з підстав, викладених у клопотанні/заяві від 29 липня 2025 року.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає за доцільне продовжити обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з огляду на наступне.

За положенням ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність судимостей у обвинуваченого тощо.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, рішення «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року).

Вирішуючи клопотання прокурора щодо доцільності продовження обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом враховуються вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини, згідно з якою обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачені можуть вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у яких обвинувачуються, також із ступеня тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень.

Крім того, останні, будучи раніше судимими, обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, які у відповідності до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, та в якості максимальної міри покарання передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, що, на думку суду, є вагомим психологічним фактором, який може сприяти переховуванню обвинувачених від суду.

Отже підстави, за яких судом було застосовано до обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та обставини, які при цьому враховувались не змінились, а ризики не зменшились та є триваючими.

Враховуючи вищевикладене, а також відсутність підстав вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть забезпечити виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченим запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не встановлено.

Як визначено в ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Як визначено в ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

На підставі ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на одну особу в розрахунку на місяць встановлений в розмірі 3 028 гривень.

Як вбачається з ухвали Рівненського міського судку Рівненької області від 16 квітня 2025 року обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було зменшено розмір застави до 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що є розміром застави, передбаченим щодо особи, підозрюваної у вчинення тяжкого злочину, який відповідно до вимог ст. 182 КПК України становить від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, встановлені ст. 177, 178 КПК України, вимоги ст. 182 КПК України та позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, а з іншого боку її внесення не призведе до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людяного проживання, суд вважає, що обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 слід зменшити розмір застави до 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90 840 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 182, 183, 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу та зменшення розміру застави задоволити частково.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу та зменшення розміру застави задоволити частково.

Клопотання прокурора ОСОБА_9 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задоволити частково.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Остріїв, Млинівського району Рівненської області, на даний час ув`язненому в ДУ «Рівненський слідчий ізолятор», раніше судимому, строком на 60 діб з 29 липня 2025 року по 26 вересня 2025 року.

Зменшити обвинуваченому ОСОБА_4 розмір застави до 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий суду.

З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими обвинуваченими у даному кримінальному провадженні.

Вказані обов`язки покладаються на обвинуваченого ОСОБА_4 на строк до 26 вересня 2025 року.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 та заставодавцю що, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Клопотання прокурора ОСОБА_9 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 задоволити частково.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Рівне, на даний час ув`язненому в ДУ «Рівненський слідчий ізолятор», раніше судимому, строком на 60 діб з 29 липня 2025 року по 26 вересня 2025 року.

Зменшити обвинуваченому ОСОБА_6 розмір застави до 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий суду.

З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими обвинуваченими у даному кримінальному провадженні.

Вказані обов`язки покладаються на обвинуваченого ОСОБА_6 на строк до 26 вересня 2025 року.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 та заставодавцю що, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору, надіслати начальнику Державної установи «Рівненський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя Рівненського міського суду

Рівненської області ОСОБА_10