Справа № 476/85/25
Провадження № 1-кп/476/46/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2025 року Єланецький районний суд

Миколаївської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Єланець кримінальне провадження, внесене 09.01.2025 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000014 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Березнегуватське Новобузького району Миколаївської області, громадянина України, освіта базова вища, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 Кримінального кодексу України

ВСТАНОВИВ:

09.01.2025 року близько 04:30 годині у ОСОБА_4 , який рухався по вул. Набережна в с. Возсіятське Вознесенського району Миколаївської області, виник умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, мотоциклом марки «ІЖ - П14» червоного кольору н/з НОМЕР_1 з мотоколяскою чорного кольору, що знаходився на на території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_5 .

Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_4 через хвіртку пройшов до частково огородженого господарського подвір`я домоволодіння ОСОБА_5 , та усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні насідки, свідомо бажаючи їх настання, підійшов до мотоцикла марки «ІЖ - 4П» червоного кольору н/з НОМЕР_1 з мотоколяскою чорного кольору та шляхом штовхання викотив вказаний транспортний засіб за територію домоволодіння та здійснив спробу завести транспортний засіб, однак не зміг через відсутність акумулятора та ключів.

Після цього ОСОБА_4 закотив мотоцикл до території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_3 . Своїми діями обвинувачений завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 6000 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Суду пояснив, що щиро розкаюється у вчиненому.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності. Претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_4 не має. Просила суд призначити обвинуваченому мінімальне покарання з іспитовим строком.

Відповідно до положень ст. 325 КПК України судом ухвалено проводити розгляд справи за відсутності потерпілої, яка в межах диспозитивності кримінального процесу скористалася своїм правом на подання заяви про розгляд справи за її відсутності.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вислухавши обвинуваченого, дослідивши матеріали що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, за викладених вище обставин.

Наведені вище дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 289 КК України, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом.

Судом досліджені також характеризуючі матеріали на ОСОБА_4 , із яких вбачається, що обвинувачений проживає на території Возсіятського старостинського округу, за місцем проживання характеризується позитивно. На диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Знаходиться на обліку у в ІНФОРМАЦІЯ_2 .Згідно досудової доповіді на обвинуваченого ОСОБА_4 представник Вознесенського районного сектору №3 філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській області встановив, що ймовірність вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення зводиться до середнього рівня ризику, а також середнього рівня ризику небезпеки для суспільства, в тому числі і для окремих осіб. Проте орган з питань пробації вважає можливим виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства.

Обираючи обвинуваченому міру покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд враховує, як пом`якшуючі покарання обставини щире каяття ОСОБА_4 у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обтяжуючі покарання обставини відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та положень п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», особі, яка вчинила злочин має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а також з урахуванням обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

При визначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не працює, його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до нетяжких злочинів, суспільну небезпечність даного злочину, обставини за яких було вчинено злочин, наслідки, що настали від злочину, думку прокурора щодо покарання, яке необхідно призначити, висновок органу пробації, суд вважає доцільним призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинений ним злочин, у вигляді обмеження волі. Також суд вважає можливим виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізолювання від суспільства з застосуванням до нього ст. 75 КК України. Таке покарання буде, на думку суду, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Питання щодо речових доказів по кримінальному провадженню суд вирішує в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 Кримінального кодексу України, і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотири) роки обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по справі:

- мотоцикл марки «ІЖ - П14» червоного кольору н/з НОМЕР_1 з мотоколяскою чорного кольору, що передано на зберігання ОСОБА_5 - залишити в її повне розпорядження;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , що знаходиться в матеріалах кримінального провадження 0000014 - повернути потерпілій - ОСОБА_5 .

Необхідність застосування запобіжних заходів відсутня.

На вирок може бути подано апеляцію до Миколаївського апеляційного суду через Єланецький районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1