Справа № 471/891/24
Провадження №1-кс/471/268/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" серпня 2025 р. селище Братське

Слідчий суддя Братського районного суду Миколаївської області - ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника заявника - ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в селищі Братське Вознесенського району Миколаївської області клопотання представника заявника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна - автомобіля марки Toyota highlander, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна, в якому просить скасувати арешт з автомобіля марки Toyota highlander, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині заборони користування даним транспортним засобом та передати його на відповідальне зберігання власнику.

Клопотанння обґрунтовує тим, що ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 26 грудня 2024 року накладено арешт на майно, тимчасово вилучене за результатами проведення обшуку 27.11.2024, а саме: коробку від мобільного телефону марки iPhone 7 Black 128 з IMEI, аркуш А4, на якому мається друкований текст, та гарантійний талон, які поміщено до сейф пакету WAR1541733, опечатано, зроблено записи, завірено підписами; сім карту О2 в картонному чохлі, та аркуш А4, на якому мається рукописний текст, які поміщено до сейф пакету WAR1127097, опечатано, зроблено записи, завірено підписами; два ключі від автомобіля марки «OPEL», які поміщено до сейф пакету WAR1126977, опечатано, зроблено записи, завірено підписами; автомобіль марки Toyota highlander, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а користувачем є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Зазначає, що вилучений транспортний засіб є особистим майном ОСОБА_5 та, окрім цього, є виключно засобом пересування, та не містить будь-якої інформації, яка має безпосереднє доказове значення для кримінального провадження. Арешт вказаного транспортного засобу створює значні труднощі для повсякденного життя сім`ї ОСОБА_7 , негативно впливає на забезпечення основних потреб дітей та особи з інвалідністю матері ОСОБА_5 ОСОБА_8 .. Крім того, посилається на те, що минуло більше шести місяців з моменту накладення арешту на спірний транспортний засіб; протягом цього значного періоду часу жодних нових слідчих (розшукових) дій щодо зазначеного майна проведено не було, а відтак, на його думку, відсутні будь-які підстави вважати, що арешт і надалі є необхідним. Слідством не надано жодних належних та допустимих доказів того, що саме за допомогою даного транспортного засобу було вчинено кримінальне правопорушення чи, що він у будь-який спосіб може бути доказом у кримінальному провадженні. Таким чином, продовження арешту втрачає правове підґрунтя та виглядає невиправданим втручанням у право власності.

В судовому засідання представник заявника підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на те, що досудове розслідування кримінального провадження триває, проводяться слідчі дії у кримінальному провадженні, потреба у застосовуванні заходу забезпечення кримінального провадження не відпала.

Вислухавши представника заявника, прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема арешт майна.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 26 грудня 2024 року клопотання начальника Братського відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 про арешт майна задоволено та накладено арешт на майно, тимчасово вилучене за результатами проведення обшуку 27.11.2024, а саме:

- коробку від мобільного телефону марки iPhone 7 Black 128 з ІМЕІ, аркуш А4, на якому мається друкований текст, та гарантійний талон, які поміщено до сейф пакету WAR1541733, опечатано, зроблено записи, завірено підписами;

- сім карту О2 в картонному чохлі, та аркуш А4, на якому мається рукописний текст, які поміщено до сейф пакету WAR1127097, опечатано, зроблено записи, завірено підписами;

- два ключі від автомобіля марки «OPEL», які поміщено до сейф пакету WAR1126977, опечатано, зроблено записи, завірено підписами;

- автомобіль марки Toyota highlander, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а користувачем є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 2 ст. 174 КПК України).

Арешт на вищевказане майно, в тому числі на автомобіль марки Toyota highlander, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а користувачем є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було накладено з метою збереження речових доказів, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, для забезпечення завдань кримінального провадження.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що у зв`язку із недоведеністю представником заявника того, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, враховуючи, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000146 від 09.07.2024 триває, скасування арешту майна може призвести до пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а також беручи до уваги, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права власника майна, і саме за таких умов може бути виконане завдання кримінального провадження, в задоволенні клопотання про скасування арешту майна слід відмовити.

Керуючись ст. ст.170-174, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника заявника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна - автомобіля марки Toyota highlander, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1