н/п 1-кс/766/6663/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2025 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 2 ХРУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000868 від 21.07.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП № 2 ХРУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_5 звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з клопотанням, погодженим прокурором, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000868 від 21.07.2025, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Обґрунтування клопотання.

В обґрунтування клопотання зазначено, що у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 . Викладені обставини щодо суті повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення в повній мірі обґрунтовуються отриманими стороною обвинувачення в порядку, визначеному КПК України, доказами. Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

-переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Підозрюваний може переховуватися від органів розслідування та суду, що обґрунтовуються тяжкістю покарання за вчинене кримінальне правопорушення, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, а саме позбавлення волі до 8 років.

-незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні.

-вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується тим, що обвинувачений ніде не працевлаштований, законних джерел доходу немає, у зв`язку з чим для забезпечення свого існування може вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказані кримінальні правопорушення вчинив у зв`язку із скрутним матеріальним становищем.

Беручи до уваги, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що відносяться відповідно до ст. 12 КК України, до категорії тяжких злочинів, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до восьми років, враховуючи наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, оскільки усвідомлюючи невідворотність покарання, може ухилятися від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, продовжувати злочинну діяльність, вважає, що застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу саме домашнього арешту в період часу з 21:00 години до 05:00 години, є достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Позиція сторін у судовому засіданні.

Прокурор підтримав подане клопотання, просив його задовольнити та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що житло належить його матері на підставі права власності.

Мотивація суду.

Заслухавши думку учасників розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчим відділом ВП №2 ХРУП ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000868 від 21.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

За версією сторони обвинувачення, ОСОБА_4 , 13.07.2025 приблизно о 11:00 год., переслідуючи корисливий мотив, спрямований на викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи таємно, умисно та в умовах воєнного стану з корисливих мотивів, перебуваючи на розі вулиці Шолом Алейхема та вулиці Підпільна в м.Херсон, розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу зі сходів продуктового магазину здійснив крадіжку мобільного телефону марки Realme 6 Pro 8/128GB (вартістю 3880 грн.) належного потерпілому ОСОБА_7 та мобільного телефону марки Samsung Galaxy A13 4/64 GB (вартістю 3340 грн.) належного потерпілій ОСОБА_8 .

Після цього, ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, а саме о 13:44 13.07.2025 та о 09:07 23.07.2025 здав вищевказані мобільні телефони до відділення ломбарду ПТ «Ломбард Компроміс» Нікітіч Н.В. і Компанія» за адресою м.Херсон, вул.Примаченка Володимира,8, в результаті чого спричинив потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 3 340 грн., та потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 3 880 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого за ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

05.08.2025 у відповідності до ст.ст. 40, 42, 276-278 КПК України ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

1.Протоколами прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.07.2025 від ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 ;

2.Протоколом огляду місця події від 19.03.2025 та фототаблицею до нього, в ході якого зафіксовано місце події де відбулося кримінальне правопорушення;

3.Протоколом огляду від 30.07.2025 та фототаблицею до нього.

4.Показаннями свідка ОСОБА_9 , який повідомив, що 13.07.2025 року на прохання ОСОБА_10 , здав до ПО «Ломбард «Компроміс» ОСОБА_11 і Компанія» Realme 6 Pro 8/128GB.;

5.Протоколом огляду від 23.07.2025 в ході якого ОСОБА_4 видав додаток до договору оферти між ОСОБА_12 , та ПО «Ломбард «Компроміс» Нікітіч Н.В. і Компанія», відповідно якого ОСОБА_4 , 23.07.2025 року заклав мобільний телефон Samsung Galaxy A 13 4/64 GB.

6.Показаннями потерпілих - ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 .

7.Протоколом огляду від 01.08.2025 в ході якого ОСОБА_4 , видав два мобільних телефони Realme 6 Pro 8/128GB та Samsung Galaxy A 13 4/64 GB.

8.Відповіддю на запит ПО «Ломбард «Компроміс» Нікітіч Н.В. і Компанія».

9.Протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 ..

10.Протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_8 .

11.Висновком експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи №2082/25 від 30.07.2025.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

У клопотанні зазначено ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: що підозрюваний може: переховуватися від органу досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків та потерпілого.

Щодо ризиків, зазначених у клопотанні.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000).

Згідно ч. 4 ст. 185 КК України передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Отже, відповідно до ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 є тяжкими, за які передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до восьми років, є злочинами, що дає підстави вважати, що підозрюваний з метою ухилення від кримінального покарання може переховуватися від органів досудового слідства та суду, тому існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також прокурором у судовому засіданні доведено, що існує ризик, передбачений пунктом 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик незаконного впливу ОСОБА_4 на свідків. При цьому слідчий суддя враховує, що за змістом ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тобто ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ризику впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність. За таких умов слідчий суддя доходить висновку про достатню вірогідність ризику впливу на свідків, оскільки не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з вказаними особами, ОСОБА_4 може здійснювати на них вплив з метою спонукання їх до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.

Крім того, слідчий суддя вважає, що існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_4 не має джерел заробітку, що спонукає останнього до вчинення нових кримінальних правопорушень.

На переконання слідчого судді наявність підозри та застосовування будь-якого іншого запобіжного заходу вже є стримуючим фактором від вчинення правопорушень і належної процесуальної поведінки особи.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого повинен бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення; в разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Також слідчим суддею враховуються: вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 який народився у 1980 році, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів, сидром залежності, інвалідність не встановлювалась, відомості про потребу у лікуванні відсутні. Також суддею враховуються міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, а саме: ОСОБА_4 має середню освіту, має місце реєстрації та місце постійного проживання ( АДРЕСА_1 ), зі слів одружений, має дітей 2014 та 2020 року народження, які з ним не проживають , не працюючий, офіційне джерело доходу відсутнє, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України. Викрадене майно повернув потерпілим. Крім того, відносно нього на розгляді Херсонського міського суду перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_13 .

Від останньої надійшла письмова згода на відбування ОСОБА_4 домашнього арешту за вказаною адресою.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини 1 ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої ст. 194 КПК України цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, з огляду на конкретні, наведені вище, обставини кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що прокурор не довів недостатності застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, а тому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який відповідно до ст. 181 КПК України полягає в забороні підозрюваному залишати житло в певний період доби, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти ризикам в межах строку досудового слідства.

Згідно ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, а також виконувати обов`язки, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, та відповідають меті досягнення дієвості кримінального провадження.

Згідно ч.7 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Керуючись ст.ст.132,176-179, 184, 193-194,196 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_4 залишати житло розташоване за адресою: АДРЕСА_1 у певний час доби, а саме з 21:00 години до 05:00 години, строком до 05.10.2025 року в межах строку досудового розслідування, без застосування електронного засобу контролю, зобов`язавши його прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого.

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

- утриматися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Повідомити підозрюваного про те, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Роз`яснити, що згідно ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1