Справа №523/8767/25
Провадження №1-кс/523/4228/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , в присутності підозрюваного, розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_5 в матеріалах кримінального провадження №0000032 від 13.01.2025 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 258 КК України та за ознаками вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Львівської область, м. Стебник, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 258 КК України

ВСТАНОВИВ:

Так, органом досудового розслідування встановлено, що в невстановлену дату та час, але не пізніше 20 січня 2025 року ОСОБА_7 , перебуваючи на території м. Одеси, більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено, з метою отримання грошової винагороди, вступив у злочинну змову з невстановленим співробітником спеціальних служб Російської Федерації, направлену на вчинення терористичного акту тобто, вибуху, який створив би небезпеку для життя чи здоров`я людини або заподіяв значну майнову шкоду чи настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки та залякування населення, в тому числі створення хибного інформаційного приводу для пропагандистких медіа ресурсів РФ щодо діяльності на території міста Одеси російського підпілля та створення помилкового враження серед населення України відносно не сприйняття та протидії співробітникам органів військового управління та іншим представникам сил оборони України.

Так, на виконання вказаного злочину, невстановлений співробітник спеціальних служб Російської Федерації за допомогою меседжеру «Telegram» в невстановлений час в режимі відео виклику в режимі реального часу зателефонував громадянину ОСОБА_7 та надав інструкції, щодо виготовлення саморобного вибухового пристрою, при цьому повідомивши ОСОБА_7 про те, що йому необхідно придбати названі складові для виготовлення (збирання) саморобного вибухового пристрою.

В подальшому з метою виконання злочинного плану ОСОБА_7 придбав в різних торгівельних мережах в м. Одеси частину інгредієнтів для виготовлення (збирання) саморобного вибухового пристрою, іншу частину йому було надіслано поштовим відправленням невстановленою особою.

В невстановлену дату та час, але не пізніше 20 січня 2025 року ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем власного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за допомогою меседжеру «Telegram» зателефонував в режимі відео дзвінку невстановленому співробітнику спеціальних служб Російської Федерації, якому повідомив, що всі необхідні складові для виготовлення (збирання) саморобного вибухового пристрою знаходяться в нього, після чого невстановлений співробітник спеціальних служб Російської Федерації в режимі відео дзвінка надавав інструкції та керував послідовними діями ОСОБА_7 з метою виготовлення вибухової суміші з придбаних раніше ОСОБА_7 інгредієнтів.

Продовжуючи свій злочинний намір ОСОБА_7 під керуванням невстановленого представника спеціальних служб РФ, виконуючи інструкцію помістив до корпусу вогнегасника виготовлену раніше вибухову суміш, обмотавши корпус вогнегасника харчовою плівкою з фрагментами залізної арматури та під`єднавши до вказаного пристрою заздалегідь придбаний мобільний телефон тим сама завершив виготовлення саморобного вибухового пристрою, який помістив до сумки/пакету.

В подальшому в невстановлену дату та час, але не пізніше 20 січня 2025 року ОСОБА_7 виконуючи вказівки невстановленого представника спеціальних служб Російської Федерації, встановивши на мобільний телефон марки «Redmi», який перебував в користуванні у ОСОБА_7 програмне забезпечення, яке здійснює безперервний відео зв`язок з невстановленим представником спеціальних служб Російської Федерації під`єднавши його до павербанку марки «Borofone» та скріпивши між собою двосторонньою ліпкою стрічкою поклав зазначений телефон та пляшку з бензином, яку він придбав раніше для власних потреб, до сумки/ пакету з виготовленим раніше саморобним вибуховим пристроєм.

20 січня 2025 року ОСОБА_7 не пізніше 22 години 00 хвилин продовжуючи виконувати злочинний план взявши заздалегідь зібрану сумку/пакет з вибуховим пристроєм, пляшкою з бензином, мобільним телефоном марки «Redmi» з павербанком марки «Borofone», на якому ОСОБА_7 включив режим відео трансляції в режимі реального часу з власного місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за погодженням з невстановленим представником спеціальних служб Російської Федерації направився в провулок 2-й Першотравневий в м. Одесі. По прибуттю до зазначеного місця ОСОБА_7 сховав сумку/пакет з вибуховим пристроєм, пляшкою з бензином, мобільним телефоном марки «Redmi» та павербанком марки «Borofone» у невстановленому досудовим розслідуванням місці та зник у невідомому напрямку.

В подальшому, органом досудового розслідування встановлено, що в невстановлену дату та час, але не пізніше 20 січня 2025 року ОСОБА_6 , перебуваючи на території м. Одеси, більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено, з метою отримання грошової винагороди, вступив у злочинну змову з невстановленим співробітником спеціальних служб Російської Федерації, який записаний у його меседжері «Telegram» під ніком « ОСОБА_8 », направлену на вчинення терористичного акту тобто, вибуху, який створив би небезпеку для життя чи здоров`я людини або заподіяв значну майнову шкоду чи настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки та залякування населення, в тому числі створення хибного інформаційного приводу для пропагандистких медіа ресурсів РФ щодо діяльності на території міста Одеси російського підпілля та створення помилкового враження серед населення України відносно не сприйняття та протидії співробітникам органів військового управління та іншим представникам сил оборони України. Так, на виконання вказаного злочину, невстановлений співробітник спеціальних служб Російської Федерації під ніком «ДЖОН РЭМБО» надав при невстановлених слідствам обставинах, але не пізніше 20.01.2025 ОСОБА_6 , вказівку щодо прибуття на вказану ним локацію, а саме неподалік будинку за адресою: м. Одеса, провулок 2-й Першотравневий, буд. 7, та очікувати подальших інструкцій.

В подальшому, згідно розробленого невстановленим співробітником спеціальних служб Російської Федерації під ніком «ДЖОН РЭМБО» злочинного плану ОСОБА_6 була надана вказівка підшукати осіб, які з метою порушення громадської безпеки та залякування населення, за грошову винагороду у розмірі 2500 доларів США повинні були здійснити вибух саморобного вибухового пристрою виготовленого (зібраного) ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 , за яким проживав ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з родиною.

На виконання спільного злочинного плану ОСОБА_6 залучив до вчинення вищевказаних дій, за грошову винагороду у розмірі 2500 доларів США, своїх знайомих громадянина України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На виконання спільного злочинного плану 20.01.2025 у вечірній час, але не пізніше 22 години 50 хвилин ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на автомобілі марки «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору під керуванням останнього прибули до зазначеної невстановленим співробітником спеціальних служб Російської Федерації під ніком «ДЖОН РЭМБО» адреси: м. Одеса, провулок 2-й Першотравневий. В подальшому за допомогою меседжеру «Telegram» невстановлений співробітник спеціальних служб Російської Федерації під ніком « ОСОБА_8 » зателефонував ОСОБА_6 та в режимі реального часу надав вказівку останньому вийти з вказаного автомобіля та направитись до місця де схаваний мобільний телефон марки «Redmi», павербанк марки «Borofone», пляшка з бензином та саморобний вибуховий пристрій виготовлений (зібраний) та в подальшому схований ОСОБА_7 неподалік від будинку №7 у провулку 2-й Першотравневий в м. Одесі.

На далі ОСОБА_6 забрав з вказаного місця сумку/пакет з мобільним телефоном марки «Redmi», павербанком марки «Borofone», пляшку з бензином та саморобний вибуховий пристрій та повернувся до автомобіля марки «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , де на нього та на подальші дії очікували ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , відповідно до заздалегідь узгодженого злочинного плану

ОСОБА_6 та ОСОБА_10 взявши з собою мобільний телефон марки «Redmi», павербанк марки «Borofone», який здійснював відео трансляцію в режимі реального часу та сумку з саморобним вибуховим пристроєм виготовленим (зібраним) ОСОБА_7 направились до будинку №7 у провулку 2-й Першотравневий в м. Одесі, ОСОБА_11 залишився у заведеному автомобілі очікувати виконання ОСОБА_6 та ОСОБА_10 злочинного плану, після чого надання можливості швидко зникнути з місця вчинення злочину у невідомому напрямку.

В подальшому, переслідуючи досягнення спільного злочинного умислу, направленого на вчинення терористичного акту ОСОБА_6 за вказівкою невстановленого співробітника спеціальних служб Російської Федерації під ніком «ДЖОН РЭМБО» встановив/закріпив на дереві напроти будинку № 7 у провулку 2-й Першотравневий в м. Одесі павербанк марки «Borofone» та мобільний телефон марки «Redmi», який здійснював трансляцію в режимі реального часу невстановленому співробітнику спеціальних служб Російської Федерації під ніком «ДЖОН РЭМБО», після чого ОСОБА_6 встановив сумку/пакет з саморобним вибуховим пристроєм виготовленим (зібраним) ОСОБА_7 біля паркану будинку № 7 у провулку 2-й Першотравневий в м. Одесі та з метою привертання уваги потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з ОСОБА_10 здійснив підпал автомобіля марки «Hyundai H-1» д.н.з. НОМЕР_2 , шляхом розпалювання вогню на його передній частині за допомогою пляшки з легкозаймистою речовиною (бензин), яку раніше приховав ОСОБА_7 та запальнички, після досягнення мети ОСОБА_6 та ОСОБА_10 направились до місця де на них чекав ОСОБА_11 .

Після цього, під час зникнення з місця вчинення злочину та не викриття своєї злочинної діяльності ОСОБА_6 та ОСОБА_10 прослідували до автомобіля марки «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_11 та зникли у невідомому напрямку, в той же час з метою гасіння пожежі власного автомобілю марки «Hyundai H-1» д.н.з. НОМЕР_2 з будинку № 7 у провулку 2-й Першотравневий в м. Одесі вийшов ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та не встигнувши зробити будь-яких дій в наслідок вибуху саморобного вибухового пристрою виготовленого (зібраного) ОСОБА_7 залишеного ОСОБА_12 та ОСОБА_10 біля паркану отримав тілесні ушкодження не сумісні з життям від яких загинув на місці.

З метою перевірки виконаного злочинного завдання та отримання грошової винагороди ОСОБА_6 за допомогою меседжеру «Telegram» зателефонував невстановленому співробітнику спеціальних служб Російської Федерації під ніком « ОСОБА_8 », який спостерігав за вчиненням злочину у режимі реального часу за допомогою встановленого ОСОБА_6 мобільного телефону марки «Redmi», та павербанку марки «Borofone», який заздалегідь налаштував ОСОБА_7 , підтвердив виконання ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 поставленого перед ними завдання та в подальшому перевів грошову винагороду в сумі 1000 доларів США, яку ОСОБА_6 ОСОБА_10 та ОСОБА_11 розділили між собою у відповідності до заздалегідь погоджених між собою ролей.

Так, 21.01.2025 ОСОБА_6 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 в порядку ст.ст. 208, 615 КПК України, затримано посадовою особою слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області.

У зв`язку з наведеними фактичними обставинами, 22.01.2025 ОСОБА_6 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 оголошено про підозру та вручено повідомлення про підозру за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 258 КК України.

Слідчим подано клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .

Клопотання вмотивоване тим, що ризики, визначені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, продовжують існувати, тому просив продовжити строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали заявлене клопотання, надавши пояснення аналогічні змісту клопотання.

Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання та просила застосувати запобіжний захід з застосуванням застави.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Підставою для обрання і надалі продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стали достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від суду, може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, що стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експерта у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії» автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_13 строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, що стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експерта у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозри у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення повністю підтверджується комплексом зібраних у кримінальному проваджені доказів, а саме:

?Повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 21.01.2025;

?Протоколом огляду місця події від 21.01.2025 за адресою: будинку АДРЕСА_4 ;

?Протоколом огляду місця події від 21.01.2025 біля будинку № 18 у провулку 2-й Першотравневий в м. Одесі;

?Допитом потерпілої ОСОБА_14 від 06.02.2025;

?Атом про пожежу № 29 від 21.01.2025;

?Протоколом обшуку від 25.01.2025 за адресою:

АДРЕСА_2 ;

?Протоколом обшуку від 21.01.2025 за адресою: АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 ;

?Протоколом обшуку від 21.01.2025 за адресою: АДРЕСА_7 ;

?Матеріалами виконаних доручень слідчого.

?За сукупністю іншими матеріалами кримінального провадження.

За змістом ст. 199 КПК України, підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

З моменту взяття підозрюваного ОСОБА_6 під варту, і продовження такого запобіжного заходу та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 258 КК України, при цьому санкція даної статті передбачає можливість призначити покарання у вигляді позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна або без такої, що відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, що згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, дозволяє продовжити йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому ОСОБА_6 , більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не встановлено.

Таким чином, враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_6 , його характеризуючи дані, ризики, які стали підставою для обрання і надалі продовження щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, які продовжують існувати і не зменшилися, а також те, що останній підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, яке має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, що стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експерта у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу, за даних обставин слідчий суддя вважає недоцільним, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам та забезпечити належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 , а тому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід продовжити.

При цьому, відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України - під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини 1 ст. 176 КПК України тримання під вартою.

Відповідно до положення ст. 183 КПК України - під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

Згідно статті 197 КПК України, строк дії ухвали про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_5 в матеріалах кримінальтного провадження №0000032 від 13.01.2025 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком до 60 днів, тобто до 09.09.2025 включно, без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1