Справа №:755/3281/18
Провадження №: 1-в/755/302/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" липня 2025 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши заяву начальника Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_2 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу виконавчого листа щодо засудженого ОСОБА_3 ,

встановив:

В провадження Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява начальника Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_2 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу виконавчого листа щодо засудженого ОСОБА_3 .

В обґрунтування заяви зазначено, що вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 13.04.2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Вирок набув законної сили 15.05.2018 року.

На облік Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 був постановлений 27.06.2018 року.

Станом на 30.06.2025 року засудженим ОСОБА_3 не було надано відомостей про сплату штрафу.

З огляду на те, що 19.12.2024 року набули чинності зміни до Кримінально-виконавчого кодексу України щодо удосконалення виконання покарання у виді штрафу та громадських робіт (ст. 26 КВК України) та відсутність документів щодо виконання вироку суду, заявник просить поновити строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа та видати виконавчий лист у відношенні ОСОБА_3 . До заяви не долученого жодного документу.

Ознайомившись зі змістом заяви приходжу до наступного висновку.

Частиною 1 статті 35 КПК України визначено, що в суді функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система та/або її окремі підсистеми (модулі).

Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади, органи місцевого самоврядування реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі та/або її окремих підсистемах (модулях) в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі та/або її окремих підсистемах (модулях) в добровільному порядку.

Реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі та/або її окремих підсистемах (модулях) не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі в порядку, визначеному цим Кодексом.

За частиною 2 статті 35 КПК України процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Тобто, особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, подають процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняють інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Відповідно до пункту 3 Положення про ЄСІТС Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система (ЄСІТС) - це сукупність інформаційних та телекомунікаційних підсистем (модулів), які забезпечують автоматизацію визначених законодавством та цим Положенням процесів діяльності судів, органів та установ в системі правосуддя, включаючи документообіг, автоматизований розподіл справ, обмін документами між судом та учасниками судового процесу, фіксування судового процесу та участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції, складання оперативної та аналітичної звітності, надання інформаційної допомоги суддям, а також автоматизацію процесів, які забезпечують фінансові, майнові, організаційні, кадрові, інформаційно-телекомунікаційні та інші потреби користувачів ЄСІТС.

Електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, який містить обов`язкові реквізити документа, правовий статус якого засвідчено кваліфікованим електронним підписом автора (підпункт 5.4 пункту 5 Положення про ЄСІТС).

Користувач ЄСІТС (користувач) - це особа, що пройшла процедуру реєстрації в підсистемі «Електронний кабінет» (Електронний кабінет ЄСІТС), пройшла автентифікацію та якій надано доступ до підсистем ЄСІТС відповідно до її повноважень (підпункт 5.6 пункту 5 Положення про ЄСІТС).

Використання електронного цифрового підпису врегульовано Законом України «Про електронні довірчі послуги» від 05 жовтня 2017 року №2155-VIII (далі - Закон №2155-VIII), згідно зі статтею 1 якого автентифікація - це електронна процедура, яка дає змогу підтвердити електронну ідентифікацію фізичної, юридичної особи, інформаційної або інформаційно-комунікаційної системи та/або походження та цілісність електронних даних.

Відповідно до статті 18 Закону № 2155-VIII кваліфікований електронний підпис чи печатка вважається таким, що пройшов перевірку та отримав підтвердження, якщо: перевірку кваліфікованого електронного підпису чи печатки проведено засобом кваліфікованого електронного підпису чи печатки; перевіркою встановлено, що відповідно до вимог цього Закону на момент створення кваліфікованого електронного підпису чи печатки був чинним кваліфікований сертифікат електронного підпису чи печатки підписувача чи створювача електронної печатки; за допомогою кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки здійснено ідентифікацію підписувача чи створювача електронної печатки; під час перевірки за допомогою кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки отримано підтвердження того, що особистий ключ, який належить підписувачу чи створювачу електронної печатки, зберігається в засобі кваліфікованого електронного підпису чи печатки; під час перевірки підтверджено цілісність електронних даних в електронній формі, з якими пов`язаний цей кваліфікований електронний підпис чи печатка.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 вересня 2023 року у справі № 204/2321/22, зокрема у пунктах 12.1-12.3, дійшла висновку про те, що звернення фізичної особи до суду через офіційну електронну адресу суду з процесуальним електронним документом, який підписаний електронним цифровим підписом, є належним та правомірним способом безпосереднього звернення до суду, що ототожнюється із безпосереднім зверненням до суду через канцелярію або традиційними засобами поштового зв`язку і має кваліфікуватися саме як безпосереднє звернення до суду.

У цій справі Велика Палата Верховного Суду звернула увагу, що наведені висновки не стосуються адвокатів та інших, передбачених пунктом 10 Положення про ЄСІТС осіб (нотаріусів, приватних виконавців, судових експертів, державних органів та органів місцевого самоврядування, суб`єктів господарювання державного та комунального секторів економіки), які реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку.

Таким чином, Велика Палата Верховного Суду чітко окреслила, що фізичні особи наразі мають право звернення до суду з процесуальним документом (у тому числі апеляційною скаргою) через офіційну електронну адресу суду. Водночас під це правило не підпадають адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, судові експерти, державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки.

Аналогічні правові позиції викладені в постановах Верховного Суду від 13.09.2023 № 204/2321/22, від 25.01.2024 № 500/2570/23, від 07.03.2024 № 360/1050/22.

Таким чином, Верховний Суд чітко окреслив, що лише фізичні особи наразі мають право звернення до суду з процесуальним документом через офіційну електронну адресу суду. Водночас під це правило не підпадають адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, судові експерти, державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки.

Як було встановлено, заява органу пробації надійшла до суду електронною поштою.

При цьому, подання не містить як фізичного підпису заявника, так і окремо долученого в електронній формі підтвердження скріплення заяви електронним підписом.

Крім того, в ході перевірки електронного підпису начальника відділу ОСОБА_2 , її підпис не проходить верифікацію.

Зазначені обставини вказують на те, що суд не може встановити, що подання підписано особою, що його подала.

Відповідно до частини 6 статті 9 Кримінального процесуального кодексу України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною 1 статті 7 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що подане представником органу пробації подання не підписане, що свідчить про не підтвердження волевиявлення особи на його підписання, суд приходить до висновку про необхідність повернення подання, роз`яснивши, що заявник має право звернутись до суду після усунення умов, що були підставою для повернення подання.

Заявник не позбавлений можливості звернутися до суду з належним чином підписаним поданням, у тому числі з використанням підсистеми "Електронний суд" або направленим засобами поштового зв`язку.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суддя, -

ухвалив:

Заяву начальника Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_2 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу виконавчого листа щодо засудженого ОСОБА_3 - повернути суб`єкту подання для належного оформлення.

Роз`яснити, що повернення заяви не позбавляє представника, права повторно звернутися із заявою до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1