Справа №639/1253/25
Провадження №1-в/639/119/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2025 року Новобаварський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові клопотання про зарахування цілодобового домашнього арешту у строк відбування покарання, засудженого

ОСОБА_4 , 1989 року народження, уродженця с-ща Нова Водолага Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимого,

В С Т А Н О В И В:

До Новобаварського районного суду м. Харкова надійшло вищевказане клопотання про зарахування цілодобового домашнього арешту у строк відбування покарання.

Своє клопотання засуджений ОСОБА_4 обґрунтував тим, що він був засуджений вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 09.12.2022 року за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України. Вироком Харківського апеляційного суду від 28.03.2022 року вирок Нововодолазького районного суду Харківської області від 09 грудня 2022 року скасовано та остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. До затримання останній перебував під цілодобовим домашнім арештом з червня 2022 року по листопад 2022 року, але його не було зараховано в строк відбування покарання. У зв`язку із викладеним, просив суд зарахувати строк перебування під цілодобовим домашнім арештом в строк відбування покарання.

Представник ДУ «Холодногірська виправна колонія (№18)» та засуджений ОСОБА_4 у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином, на адресу суду надали заяви про розгляд справи без їх участі, що відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України не є перешкодою для розгляду зазначеного клопотання.

Прокурор не заперечував проти часткового задоволення клопотання.

Суд заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Пунктом 14 частини 1 ст. 537 КПК України визначено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Так, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 7-1, 13-1, 13-4, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 09.12.2022 року за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, і призначено йому покарання: - за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки; - за частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України, за сукупністю кримінальних правопорушень злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до частини 1 статті 75 Кримінального кодексу України звільнено ОСОБА_4 , від відбування основного покарання у виді позбавлення волі із встановленням іспитового строку на 3 (три) роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною 1 та пунктом 2 частиною 3 статті 76 Кримінального кодексу України

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обраний відносно ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у нічний час доби з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин наступного дня, залишено без змін до набрання вироком законної сили. Вказаним вироком вирішено питання строку відбування покарання.

Одночасно, відповідно до ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 19.08.2022 року ОСОБА_4 було змінено запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на цілодобовий домашній арешт, який діяв до 16.09.2022 року.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 14.09.2022 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту продовжено терміном на 2 (два) місяці, а саме до 14 листопада 2022 року.

В подальшому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 не продовжувався.

Отже, строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з 19.08.2022 року по 14.11.2022 року не був зарахований у строк відбування покарання, відповідно до ч. 7 ст. 72 КК України.

28.03.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23 серпня 2023 року № 3342-IX, яким, окрім іншого, статтю 72 доповнено частиною 7, згідно якої домашній арешт зараховується судом у строк покарання за правилами, передбаченими в частині першій цієї статті, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Частиною 1 ст. 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи вищевикладені вимоги закону, клопотання засудженого ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню та у строк відбування покарання підлягає зарахуванню строк його перебування під цілодобовим домашнім арештом в період з 19.08.2022 року по 14.11.2022 року з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 72 КК України, ст. 537, 539 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування цілодобового домашнього арешту у строк відбування покарання задовольнити частково.

На підставі ч. 7 ст. 72 КК України засудженому ОСОБА_4 , 1989 р.н. в строк відбування покарання за вироком Харківського апеляційного суду від 28.03.2023 зарахувати строк цілодобового домашнього арешту з 19.08.2022 року по 14.11.2022 року, із співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі, що становить 29 днів.

Ухвала суду може бути оскаржена через Новобаварський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1