Справа № 347/1321/25
Провадження № 1-кп/347/306/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2025 р. Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косів кримінальне провадження №0000173 від 23.06.2025 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працевлаштованого, з середньою освітою, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, не депутата, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 345 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразилися в погрозі насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 345 КК України, за наступних обставин:

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Так, ОСОБА_6 проходить службу в органах Національної поліції України на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Косівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області у званні каштан поліції, а від так є працівником правоохоронного органу.

Приблизно о 17:30 год. 23.06.2025 ОСОБА_4 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи у приміщенні магазину «Коровай», що в селі Рожнів по вул. Шевченка, Косівського району Івано-Франківської області, побачив старшого дільничного офіцера поліції ОСОБА_6 , який був одягнутий у однострій, та з метою подальшої провокації конфлікту, коли ОСОБА_6 проходив повз ОСОБА_4 , умисно штовхнув його ліктем лівої руки в ділянку тулубу. У свою чергу, ОСОБА_6 зробив зауваження ОСОБА_4 , однак останній діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, а також той факт, що ОСОБА_6 є працівником правоохоронного органу, неадекватно відреагував на зауваження старшого дільничного офіцера поліції ОСОБА_6 , почав висловлюватись у його сторону нецензурними словами, а також висловлював погрози застосування відносно нього фізичного насильства.

З метою припинення протиправної поведінки старший дільничний офіцер поліції ОСОБА_6 вимагав у ОСОБА_4 припинити правопорушення, однак останній не реагував на зауваження та законні вимоги поліцейського та, продовжуючи свої злочинні дії, підійшов до ОСОБА_6 , схопив за верхній одяг та у грубій нецензурній формі висловлював погрози застосування насильства відносно нього у формі нанесення ударів.

Окрім цього, коли ОСОБА_6 перебував біля каси магазину, ОСОБА_4 підійшов до нього, та продовжуючи свої злочині дії, об`єднані єдиним злочинним умислом, знову у грубій нецензурній формі висловив погрози застосування насильства відносно працівника правоохоронного органу ОСОБА_6 .

З метою припинення протиправної поведінки ОСОБА_4 , старший дільничний офіцер поліції ОСОБА_6 застосував відносно ОСОБА_4 фізичну силу та повідомив про вказаний факт на спецлінію 102 Головного управління Національної поліції у Івано-Франківській області.

Тим самим, встановлена достатність доказів для обвинувачення ОСОБА_4 у погрозі насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 345 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини та пояснив, що 23.06.2025 року він перебував в магазині «Коровай», який знаходиться в с. Рожнів, будучи у стані алкогольного сп`яніння штовхнув працівника поліції та не реагував на його зауваження. Щиро кається у вчиненому, стверджує, що у подальшому подібних вчинків не допускатиме. Просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 вважає на можливе призначити ОСОБА_4 покарання, не пов`язане із позбавленням волі.

Крім, повного визнання вини самим обвинуваченим, його винність доводиться зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним.

Відповідно до ст. 349 КПК України, суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст обставин кримінального провадження, пересвідчився у добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм про позбавлення права оскарження обставини, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Таким чином, суд визнав недоцільним дослідження доказів кримінального провадження щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечували учасники судового провадження.

Судом досліджені характеризуючі особу обвинуваченого ОСОБА_4 наступні письмові докази:

- копію паспорта ОСОБА_4 згідно якого останній народився ІНФОРМАЦІЯ_2 та є громадянином України;

- копію посвідчення НОМЕР_1 від 14.05.2012 року на ім`я ОСОБА_4 , згідно якого останній має ІІІ групу інвалідності;

- характеристику на ОСОБА_4 Рожнівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області №734/2.2-03 від 24.06.2025 року, згідно якої останній за місцем проживання характеризується посередньо, інколи зловживає алкогольними напоями;

- відомості про зареєстрованих осіб №8245/08-13 від 24.06.2025 року та акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №219/08-03 від 24.06.2025 року, за змістом якого ОСОБА_4 проживає в АДРЕСА_1 разом із мамою;

- довідку про судимість від 24.06.2025, згідно якої ОСОБА_4 не судимий;

- довідки Косівської райполіклініки №210 та № 307 від 24.06.2025 року, відповідно до яких ОСОБА_4 не знаходиться на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінеті даного медичного закладу.

Дослідивши матеріали обвинувального акту та матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні умисної погрози насильством щодо працівника правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 345 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують (обтяжують) покарання.

Водночас, згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Так, суд враховує, що інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином. Також, суд враховує досліджені дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінеті не перебуває, раніше не судимий та має на утриманні малолітню дитину, має інвалідність ІІІ групи, щиро розкаюється у вчиненому. За місцем проживання характеризується посередньо, жодних скарг на його поведінку від жителів села не надходило. Збитки кримінальним правопорушенням не заподіяно.

Обставинами, що пом`якшують покарання, передбаченими ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого та його активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

За змістом ст. 65 КК України - особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Отже, суд, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання, особу винного, його майновий стан, а також те, що ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненому злочині та щиро розкаявся, відповідно до дискреційних повноважень суду, дотримуючись принципів законності і верховенства права, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.1 ст. 345 КК України у виді пробаційного нагляду із покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1,2,3 ч.2 ст.59-1 КК України, яке в даному випадку є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігатиме вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. За цих же обставин суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченому покарання більш м`якого, ніж передбачено законом.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Речовим доказом у даному кримінальному провадженні є відеозаписи із системи відеоспостереження магазину «Коровай», у яких зафіксовані обставини вчинення кримінального правопорушення, що записані на носій інформації - microcard Goodram 32 Gb, що зберігається при матеріалах кримінального провадження.

За правилами п.7 ч.9 ст.100 КПК України - документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Отже, вказаний речовий доказ підлягає залишенню в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Керуючись ст. ст. 100, 349, 369-371, 373, 374 - 376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 345 КК України та призначити йому покарання у виді одного року пробаційного нагляду.

В силу п.п.1,2,3 ч.2 ст. 59-1 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання та роботи, а також періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речовий доказ у кримінальному провадженні - відеозаписи із системи відеоспостереження магазину «Коровай», у яких зафіксовані обставини вчинення кримінального правопорушення, що записані на носій інформації - microcard Goodram 32 Gb, - залишити при матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілому.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, крім оскарження з підстав, визначених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1