Справа № 346/5396/22
Провадження № 11-сс/4808/301/25
Категорія ст. 199 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому в режимі відеоконференції засіданні апеляційну скаргу прокурора Коломийської окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 серпня 2025 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу в кримінальному провадженні №0000045 за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_10

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 серпня 2025 року клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено частково та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 302 800 грн.

Свої висновки слідчий суддя мотивував наявністю обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 України, що підтверджується фактичними даними, та наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді застави до ОСОБА_8 . Постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_8 тримання під вартою строком на 60 днів, а у випадку застосування застави, як альтернативного запобіжного заходу, визначити її в розмірі 360 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 093 108 грн.

Вважає рішення суду першої інстанції необґрунтованим унаслідок невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Вказує, що враховуючи, що запобігти ризикам передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України шляхом застосуванням інших, більш м`яких запобіжних заходів не можливо, з огляду на те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покараних виключно у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, до нього слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Зазначає, що на даний час завдана шкода не відшкодована, враховуючи майновий стан підозрюваного ОСОБА_8 , а тому вважає, за можливе обрати запобіжний захід у вигляді застави у розмірі завданих збитків, а саме 1 095 717, 14 гривень, який буде доцільним та співрозмірним.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора, вважає, що тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить запобігання існуючим ризикам згідно з ст. 177 КПК України та виконання підозрюваним ОСОБА_8 процесуальних обов`язків;

- підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_10 просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги, вважають її безпідставною.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали клопотання, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що в задоволенні апеляційної скарги прокурора необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд апеляційної інстанції вважає, що рішення слідчого судді про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у вигляді застави відповідає цим вимогам, слідчий суддя правильно відмовив в застосуванні відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, таке рішення прийнято за наявності необхідних для цього підстав, з наведенням відповідних мотивів.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком слідчого судді про доцільність застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 302 800 грн. з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

За приписами ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

В суді першої інстанції долученими до клопотання копіями доказів підтверджено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, вони підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Так, підозра ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, об`єктивно підтверджується копіями матеріалів кримінального провадження в їх сукупності.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до переконливого висновку про обґрунтованість підозри, оскільки вони підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення, може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу.

При цьому, досудове розслідування триває, встановлюються обставини, які мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Також, суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів належним чином врахував в сукупності всі обставини згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, в тому числі характеризуючи дані на особу підозрюваного ОСОБА_8 , який є громадянином України, неодружений, на утриманні має неповнолітню дочку, працює, що вказує на його міцні соціальні зв`язки та позитивно характеризується за місцем роботи чи професійного заняття, негативний стан здоров`я ОСОБА_8 , що підтверджується наданими в судовому засіданні медичними документами.

Наведене слідчим у клопотанні обґрунтування існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які мають місце в даному випадку, а саме:

- усвідомлюючи міру покарання передбачену за вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового слідства;

- незаконно впливати на потерпілого, свідків, з метою схилити їх до зміни раніше наданих ними свідчень для уникнення покарання.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що ризик в свою чергу не є визначеною подією, а по суті представляє ймовірність отримання несприятливих для судового провадження подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного необхідно вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

Також, сукупність відомостей, які містяться в клопотанні та долучених до нього доказах дали підстави слідчому судді дійти висновку, що в даному випадку ступінь ризиків передбачених ст. 177 КПК України не є такими істотними, що потребує обрання запобіжного заходу виключно у вигляді тримання під вартою, та в судовому засіданні прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам. При цьому, лише зазначення в клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою того, що підозрювана може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, без достатнього обґрунтування, є недостатнім для обрання зазначеного прокурором запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

За змістом ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В силу ч. 4 цієї статті якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

За вчинення кримінально правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, встановлено відповідальність у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, таке згідно з ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.

На думку колегії суддів сторона обвинувачення не навела переконливих доводів того, що запобіжний захід у вигляді застави відносно ОСОБА_8 буде недостатнім та не забезпечить запобігання відповідним ризикам.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя при обранні запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 302 800 грн. в повній мірі взяв до уваги відомості, що були в матеріалах клопотання відносно особи підозрюваного, та правильно оцінюючи їх, також в сукупності з іншими доказами, які підтверджували заявлені слідчим ризики, зробив висновок по вирішенню клопотання.

Під час апеляційного розгляду прокурором не наведено таких обставин, які можуть вказувати на те, що підозрюваний порушуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки, а також, що запобіжний захід у вигляді застави є недостатнім та не забезпечить запобігання відповідним ризикам.

З огляду на необхідність обрання запобіжного заходу, обумовленого підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, їх обставини, наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, недоведення стороною обвинувачення того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти цим ризикам, інші обставини, які враховуються згідно з ст. 178 КПК України, слідчий суддя мав всі підстави для висновку про необхідність застосування запобіжного заходу саме у вигляді застави з покладенням відповідних обов`язків.

Під час апеляційного розгляду прокурор зазначив, що з часу сплати застави підозрюваним не порушувалися покладені на нього процесуальні обов`язки.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу.

Також суд правильно визначив розмір застави, враховуючи характеризуючі дані особи підозрюваного, наявність постійного місця проживання та роботи, відсутність судимостей, розмір шкоди, яку завдано, в межах 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в загальному складає 302 800 гривень, яка є помірною та достатньою для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України.

Суд апеляційної інстанції не вбачає на даний час підстав для обрання щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що не перешкоджає у подальшому прийняття такого рішення в порядку передбаченому КПК України.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 419, 422 КПК України колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Коломийської окружної прокуратури ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 серпня 2025 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу в кримінальному провадженні №0000045 за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5