Справа № 674/355/22
Провадження № 1-кп/674/7/25
УХВАЛА

іменем України

28 серпня 2025 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників: адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000008 від 07 травня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.2 ст.191 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.2 ст.191, ч.4 ст.358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дунаєвецького районного суду Хмельницької області знаходиться вказане кримінальне провадження.

Згідно з обвинувальним актом органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, за таких обставин.

Рішеннями сесії Дунаєвецької селищної ради від 26.08.2016 №1-11/2016 та першої сесії Новодунаєвецької селищної ради від 27.11.2020 №18-1/2020 ОСОБА_4 затверджено на посаду старости села Малий Карабчіїв. ОСОБА_4 постійно обіймає в органах місцевого самоврядування посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тобто, з урахуванням ст.18 та примітки 1 до ст.364 КК України, являється службовою особою.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.01.1994 ОСОБА_9 складено заповіт, згідно якого на випадок смерті все її майно, де б воно не було із чого б не складалося і взагалі все, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, вона заповідає синові ОСОБА_10 . Вказаний заповіт 19.02.1994 посвідчено секретарем виконавчого комітету Малокарабчіївської сільської ради народних депутатів Дунаєвецького району Хмельницької області та зареєстровано в реєстрі за №6. Станом на день смерті ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в неї на праві власності відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0260205 перебувала земельна ділянка розміром 2,65 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості у землі, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за межами с. Малий Карабчіїв, Дунаєвецького району Хмельницької області.

30.12.2019 (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), до виконавчого комітету Дунаєвецької селищної ради звернувся ОСОБА_5 із заявою від 30.12.2019 про видачу дублікату заповіту ОСОБА_9 , посвідченого секретарем Малокарабчіївської сільської ради Дунаєвецького району 19.02.1994 і зареєстрованого у реєстрі за №6. В подальшому, 21.01.2020 о 9 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді старости, на своєму робочому місці в приміщенні старостату у АДРЕСА_1 , діючи умисно, з метою одержання неправомірної вигоди на користь третіх осіб, за відсутності примірника документа в наряді (справі) органу місцевого самоврядування, усвідомлюючи, що заповіт від 19.01.1994 ОСОБА_9 на ОСОБА_5 не складався та не підписувався, склала та видала завідомо неправдивий офіційний документ - дублікат заповіту від 21.01.2020, у якому зазначила завідомо неправдиві відомості про те, що все належне майно ОСОБА_9 на випадок її смерті вона заповідає ОСОБА_5 , з яким ОСОБА_4 упродовж тривалого часу проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою.

Вказаний завідомо неправдивий офіційний документ - дублікат заповіту від 21.01.2020 ОСОБА_4 засвідчила особистим підписом в графі «Староста с. Малий Карабчіїв Н.М. Язаджі», скріпила його відтиском гербової печатки Дунаєвецької селищної ради та зареєструвала у реєстрі вчинення нотаріальних дій виконавчого комітету Дунаєвецької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області за №2-1, чим надала дублікату заповіту від 21.01.2020 статус офіційного документу у відповідності до примітки ст.358 КК України.

В подальшому ОСОБА_5 , використовуючи завідомо неправдивий офіційний документ - дублікат заповіту від 21.01.2020 за №2-1, подав його до Дунаєвецького районного суду разом з позовом до Дунаєвецької селищної ради про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Рішенням Дунаєвецького районного суду від 24.06.2020 у справі №674/616/20 за ОСОБА_5 визнано право на земельну ділянку (пай) розміром 2,65 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебувала у колективній власності спілки селян «Світанок» с. Малий Карабчіїв Дунаєвецького району Хмельницької області, як за спадкоємцем за заповітом, що належало ОСОБА_9 , на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0260205. Як наслідок, ОСОБА_5 отримав право та 13.10.2021 зареєстрував на своє ім`я земельну ділянку площею 2,1586 га з кадастровим номером :03:002:0066, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за межами с.Малий Карабчіїв, з нормативною грошовою оцінкою вказаної земельної ділянки 74509,30 грн, якою на день смерті володіла ОСОБА_9 . Внаслідок вищевказаних неправомірних дій ОСОБА_4 щодо складання та видачі завідомо неправдивого документу - дублікату заповіту від 21.01.2020, у зв`язку з втратою права на отримання спадщини на майно померлої ОСОБА_9 , яким вона володіла на момент смерті загальною вартістю 74509,30 грн, законним правам та інтересам потерпілого ОСОБА_10 завдано майнової шкоди на вказану суму.

Крім того органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, за таких обставин.

В грудні 2019 - січні 2020 років у старости села Малий Карабчіїв ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном на користь ОСОБА_5 , з яким вона упродовж тривалого часу проживає однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, а саме земельною ділянкою (паєм) розміром 2,65 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі померлої ОСОБА_9 , яким вона володіла на момент смерті, шляхом зловживання своїм службовим становищем. З цією метою, 30.12.2019 у невстановлений в ході досудового розслідування час до виконавчого комітету Дунаєвецької селищної ради звернувся ОСОБА_5 із заявою від 30.12.2019 про видачу дублікату заповіту ОСОБА_9 , посвідчений секретарем Малокарабчіївської сільської ради Дунаєвецького району 19.02.1994 і зареєстрованого у реєстрі за №6. В подальшому, 21.01.2020 о 9 год 30 хв ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді старости, на своєму робочому місці в приміщенні старостату у АДРЕСА_1 , зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди на користь третіх осіб, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, за відсутності примірника документа в наряді (справі) органу місцевого самоврядування, усвідомлюючи, що заповіт від 19.01.1994 ОСОБА_9 на ОСОБА_5 не складався та не підписувався, склала та видала ОСОБА_5 завідомо неправдивий офіційний документ - дублікат заповіту від 21.01.2020, у якому зазначила завідомо неправдиві відомості про те, що все належне майно ОСОБА_9 на випадок її смерті вона заповідає ОСОБА_5 , з яким ОСОБА_4 упродовж тривалого часу проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою.

В подальшому ОСОБА_5 , використовуючи завідомо неправдивий офіційний документ - дублікат заповіту від 21.01.2020 за №2-1, подав його до Дунаєвецького районного суду разом з позовом до Дунаєвецької селищної ради про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Рішенням Дунаєвецького районного суду від 24.06.2020 у справі №674/616/20 за ОСОБА_5 визнано право на земельну ділянку (пай) розміром 2,65 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебувала у колективній власності спілки селян «Світанок» с.Малий Карабчіїв Дунаєвецького району Хмельницької області, як за спадкоємцем за заповітом, що належало ОСОБА_9 , на підставі сертифікату на право на земельну пастку (пай) серії ХМ №0260205. Як наслідок, ОСОБА_5 отримав право та 13.10.2021 зареєстрував на своє ім`я земельну ділянку площею 2,1586 га з кадастровим номером :03:002:0066, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за межами с.Малий Карабчіїв, з нормативною грошовою оцінкою вказаної земельної ділянки 74509,30 грн, якою на день смерті володіла ОСОБА_9 . Внаслідок вказаних протиправних дій законним правам та інтересам потерпілого ОСОБА_10 завдано майнову шкоду на суму 74509,30 грн.

Згідно обвинувального акту органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч.2 ст.191 КК України, за таких обставин.

В грудні 2019 - січні 2020 років, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_5 спільно із старостою с. Малий Карабчіїв Кам`янець- Подільського району, Хмельницької області ОСОБА_4 , які упродовж тривалого часу проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі, виник єдиний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, а саме земельною ділянкою (паєм) розміром 2,65 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі померлої ОСОБА_9 . З цією метою, 30.12.2019 (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), до виконавчого комітету Дунаєвецької селищної ради звернувся ОСОБА_5 із заявою від 30.12.2019 про видачу дублікату заповіту ОСОБА_9 , посвідчений секретарем Малокарабчіївської сільської ради Дунаєвецького району 19.02.1994 і зареєстрованого у реєстрі за №6. В подальшому, 21.01.2020 о 9 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді старости, на своєму робочому місці в приміщенні старостату у АДРЕСА_1 , зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди на користь третіх осіб, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, за відсутності примірника документа в наряді (справі) органу місцевого самоврядування, усвідомлюючи, що заповіт від 19.01.1994 ОСОБА_9 на ОСОБА_5 не складався та не підписувався, склала та видала ОСОБА_5 завідомо неправдивий офіційний документ - дублікат заповіту від 21.01.2020, у якому зазначила завідомо неправдиві відомості про те, що все належне майно ОСОБА_9 на випадок її смерті вона заповідає ОСОБА_5 , з яким ОСОБА_4 упродовж тривалого часу проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою. В подальшому ОСОБА_5 , використовуючи завідомо неправдивий офіційний документ - дублікат заповіту від 21.01.2020 за №2-1, подав його до Дунаєвецького районного суду разом з позовом до Дунаєвецької селищної ради про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Рішенням Дунаєвецького районного суду від 24.06.2020 у справі №674/616/20 за ОСОБА_5 визнано право на земельну ділянку (пай) розміром 2,65 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебувала у колективній власності спілки селян «Світанок» с. Малий Карабчіїв Дунаєвецького району Хмельницької області, як за спадкоємцем за заповітом, що належало ОСОБА_9 , на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0260205. Як наслідок, ОСОБА_5 отримав право та 13.10.2021 зареєстрував на своє ім`я земельну ділянку площею 2,1586 га з кадастровим номером :03:002:0066, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за межами с. Малий Карабчіїв, з нормативною грошовою оцінкою вказаної земельної ділянки 74509,30 грн, якою на день смерті володіла ОСОБА_9 . Внаслідок вказаних протиправних дій законним правам та інтересам потерпілого ОСОБА_10 завдано майнову шкоду на суму 74509,30 грн.

Крім того, органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, за таких обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , отримавши завідомо підроблений для нього офіційний документ - дублікат заповіту від 21.01.2020 за №2-1, діючи з корисливих мотивів, прийняв рішення про його використання з метою обернення на свою користь земельної ділянки (паю) розміром 2,65 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі померлої ОСОБА_9 . З цією метою ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, 04.06.2020 (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), використав шляхом надання копії завідомо підробленого для нього офіційного документу - дублікат заповіту від 21.01.2020 за №2-1 до Дунаєвецького районного суду разом з позовом до Дунаєвецької селищної ради про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Рішенням Дунаєвецького районного суду від 24.06.2020 у справі №674/616/20 за ОСОБА_5 визнано право на земельну ділянку (пай) розміром 2,65 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебувала у колективній власності спілки селян «Світанок» с. Малий Карабчіїв Дунаєвецького району Хмельницької області, як за спадкоємцем за заповітом, що належало ОСОБА_9 , на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0260205. На підставі вищевказаного рішення суду ОСОБА_5 отримав право та 13.10.2021 зареєстрував на своє ім`я земельну ділянку площею 2,1586 га з кадастровим номером :03:002:0066 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за межами с. Малий Карабчіїв, з нормативною грошовою оцінкою вказаної земельної ділянки 74509,30 грн, якою на день смерті володіла ОСОБА_9 . Внаслідок вказаних протиправних дій законним правам та інтересам потерпілого ОСОБА_10 завдано майнову шкоду на суму 74509,30 грн.

В судовому засіданні захисник обвинувачених адвокат ОСОБА_6 подав письмове клопотання щодо звільнення обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. В обґрунтування клопотання зазначив, що як вбачається зі змісту обвинувального акту ОСОБА_4 інкримінується вчинення зазначених вище кримінальних правопорушень 21.01.2020, отже станом на 27.08.2025 сплинуло більше 5 років; ОСОБА_5 - вчинення дій в період з 21.01.2020 по 07.08.2020 (дата набрання рішенням суду про визнання права на земельну частку (пай) законної сили), тому пройшло вже більше 5 років. Тому на підставі ст. 49 КК України просить закрити дане кримінальне провадження. Також вказав, що майнове право є також об`єктом земельних відносин, злочин є закінченим з моменту набуття такого права.

Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала заявлене клопотання щодо звільнення її від кримінальної відповідальності, в зв`язку із закінченням строків давності, висловила, що розуміє правові наслідки закриття кримінального провадження з вказаних підстав, зокрема що сплив строків давності не є реабілітуючою підставою.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав заявлене клопотання щодо звільнення його від кримінальної відповідальності, в зв`язку із закінченням строків давності, висловив що розуміє правові наслідки закриття кримінального провадження з вказаних підстав, зокрема що сплив строків давності не є реабілітуючою підставою.

Захисник обвинувачених адвокат ОСОБА_7 підтримала подане клопотання захисника.

Прокурор ОСОБА_3 частково заперечував проти задоволення даного клопотання. Зазначив, що наявні підстави для закриття кримінального провадження за ч.1 ст. 366, ч.4 ст. 358 КК України, а для закриття в частині обвинувачення за ч. 2 ст. 191 КК України - відсутні такі підстави. Також вказав, що злочин, передбачений ст. 191 КК України є злочин з матеріальним складом, право власності та відповідно на розпорядження майном - земельною ділянкою виникло з моменту її державної реєстрації.

Представник потерпілого ОСОБА_8 підтримав думку прокурора.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, роз`яснивши обвинуваченим правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, в тому числі, що це не є реабілітуючою підставою, при вирішенні клопотання суд зазначає про таке.

Згідно з ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 3 ст.288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.2 ст.191 КК України, ОСОБА_5 - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.2 ст.191, ч.4 ст.358 КК України.

Як зазначено вище в обвинувальних актах кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , за позицією органу досудового розслідування, вчинені в період часу з30.12.2019 по 13.10.2021.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені: ч.1 ст.366 КК України відноситься до нетяжких злочинів, ч.4 ст.358 КК України до кримінальних проступків.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Положення ч.1 ст.285, ч.4 ст.286, ч.3 ст.288 КПК України і ст.49 КК України є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов`язок невідкладно розглянути наведене в цих положеннях питання.

Як роз`яснено в постановах Верховного Суду від 22.05.2025 у справі № 709/2049/17, від 18.02.2025 у справі №702/2049/17, якщо клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності було подано в ході судового розгляду справи по суті, під час або після стадії з`ясування обставин та перевірки їх доказами (ст.363 КПК України), то суд за результатами розгляду цього клопотання, установивши наявність підстав для застосування положень ст.49 КК України, у своєму рішенні може (однак не зобов`язаний) установити факт скоєння обвинуваченим інкримінованого йому кримінально караного діяння та наявність у його діях складу злочину.

За змістом постанови об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 12.09.2022 у справі № 203/241/17 особа звільняється судом від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності незалежно від наявності чи відсутності факту примирення з потерпілим, відшкодування шкоди, щирого каяття тощо, тобто, по суті, від особи взагалі не вимагається визнання своєї винуватості шляхом здійснення будь-яких активних дій.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України є лише такий сплив відповідного строку давності, який закінчився до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила кримінальне правопорушення певної тяжкості.

Даних про те, що в зазначені строки обвинувачені ухилялися від слідства чи суду матеріали кримінальних проваджень не містять.

Враховуючи, що з моменту вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.4 ст.358 КК України минули диференційовані у п.2 ч.1 ст.49 КК України строки притягнення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності, суд вважає, що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення зазначених кримінальних правопорушень підлягає задоволенню.

Тому суд вважає за можливе звільнити обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п. 2 ч.1 ст.49 КК України та закрити щодо них кримінальні провадження за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.4 ст.358 КК України.

Поряд з цим клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності, в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності в частині обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідно за ч.2 ст.191 та ч.2 ст.27, ч.2 ст.191 КК України не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно з п.3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Частина 2 ст.191 КК України відноситься до нетяжкого злочину з санкціями, в тому числі, обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Як зазначено вище ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні відповідних діянь, в тому числі за ч.2 ст.191 КК України в період часу по 13.10.2021. Твердження сторони захисту про закінчення відповідних дій обвинуваченими ОСОБА_5 07.08.2020, а ОСОБА_4 21.01.2020 є власним розумінням обставин справи та відповідною позицією, яка не відповідає наведеному вище.

Станом на час постановлення цієї ухвали п`ятирічний строк, передбачений для можливості звільнення від кримінальної відповідальності та закриття провадження не сплив, а тому в задоволенні клопотання про звільнення обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень відповідно за ч.2 ст.191 та ч.2 ст.27, ч.2 ст.191 КК України в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності слід відмовити.

Керуючись ст.49 КК України, с.ст.284, 372, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Закрити кримінальне провадження №0000008 від 07 травня 2021 року в частині обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Закрити кримінальне провадження №0000008 від 07 травня 2021 року, у частині обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

В задоволенні решти клопотання відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала в частині закриття кримінального провадження може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дунаєвецький районний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1