Миколаївський районний суд Миколаївської області

Справа № 945/2475/21
Провадження № 1-кп/945/223/25
УХВАЛА

Іменем України

24 червня 2025 року м.Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 (приймає участь дистанційно),

під час розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві, в режимі відеоконференції, кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 29.10.2021 року за №0000348 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новомиргород Кіровоградської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, раніше не судимого, одруженого, пожежного-рятувальника 10 державної пожежно-рятувальної частини 3 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області, на момент вчинення кримінального правопорушення військовослужбовця військової служби за контрактом, на посаді механіка-водія 1 танкового взводу 2 танкової роти НОМЕР_1 танкового батальйону військової частини НОМЕР_2 у військовому званні «солдат», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.415 КК України,

встановив:

В провадженні Миколаївського районного суду Миколаївської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.10.2021 року за №0000348 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.415 КК України.

Відповідно до обвинувального акта, громадянин ОСОБА_4 30.09.2013 року уклав з Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_2 контракт про проходження громадянами України військової служби в Збройних Силах України, строком на 3 (три) роки. Наказом командира військової частини НОМЕР_2 №223 від 30.09.2013 року солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду стрільця-регулювальника комендантського відділення комендантського взводу військової частини НОМЕР_2 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 №277 від 19.08.2016 року солдату ОСОБА_4 продовжено термін військової служби за контрактом понад встановлений строк на період до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію з 30.09.2016.

У період з 10.07.2017 року по 03.08.2017 року солдат ОСОБА_4 пройшов курс підготовки за спеціальністю механік - водій танку T-64 у військовій частині НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ).

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 №46 від 10.08.2017 року солдата ОСОБА_4 призначено на посаду механіка-водія 1 танкового взводу 2 танкової роти НОМЕР_1 танкового батальйону військової частини НОМЕР_2 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 18.08.2017 року (по технічній частині) №640 року танк Т-64БМ1 (стройовий номер 122, заводський Ф10ЕT05018) закріплено за механіком - водієм солдатом ОСОБА_4 .

Згідно положень п.2 ч.1 ст.24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу контрактом, У військовозобов?язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації, є день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).

Відтак, з 30.09.2013 року, тобто з моменту зарахування ОСОБА_4 до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , останній набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов?язку проходження військової служби.

Відповідно до ст.65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов?язком громадян України.

Згідно п.п.1, 3 ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов?язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов?язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Проходячи військову службу, ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст.17, 65, 68 Конституції України, ст.ст.9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов?язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов?язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Однак, діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні військового злочину проти встановленого порядку несення військової служби, за наступних обставин.

Так, наказом Командувача оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 01.08.2017 року №227 на НОМЕР_4 загальновійськовому полігоні (військова частина НОМЕР_5 ), який дислокується у АДРЕСА_3 , військова частина НОМЕР_2 була залучена до виконання бойових (навчально-бойових) завдань.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 15.08.2017 року №53 солдат ОСОБА_4 - механік-водій 1 танкового взводу 2 танкової роти НОМЕР_1 танкового батальйону військової частини НОМЕР_2 був відряджений до військової частини НОМЕР_5 на польовий вихід для виконання навчально-бойових завдань.

Відповідно до п.п.1.5 Бойового статуту Сухопутних військ Збройних сил України, затвердженого наказом №575 командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 29.12.2010 року, частини 3 (взводу, відділення, екіпаж танка) ст.ст.28, 35, кожний військовослужбовець зобов?язується досконало знати й утримувати в постійній бойовій готовності свою зброю і бойову техніку, майстерно володіти ними й уміло застосовувати, а також знати і розуміти поставлене йому завдання взводу.

Згідно з п.п. 3, 9 Додатку №1 до Курсу водіння бойових машин Сухопутних військ Збройних Сил України (КВБМ СВ-99) введеного в дію наказом №75 заступника Міністра оборони України - командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 25.03.1999 року, згідно з якими:

п.3 команди на рух машин з вихідної лінії повинні подаватися керівником заняття по радіо чи за допомогою світлофора;

- інструктор (командир машини), знаходячись у машині, повинен мати постійний зв?язок по ТП з тими, хто навчається, та по радіо з керівником заняття;

п.9 забороняється:

- сідати в машину, виходити з неї та знаходитися попереду або позаду неї при працюючому двигуні;

- починати рух без команди керівника заняття, інструктора чи сигналу регулювальника;

- рухатися з незастопореними люками та без подачі попереджувального сигналу;

- знаходитись під час руху на корпусі та на башті машини;

- знаходитись у бойовій машині без шоломофону та у кількості, яка перевищує екіпаж;

- використовувати для водіння технічно несправні машини;

- зупиняти машину біля закритих поворотів;

- ремонтувати машину на маршруті та на вихідній лінії;

- продовжувати рух за відсутності видимості, зв?язку з інструктором (керівником заняття) та втраті орієнтації.

Разом з цим, солдат ОСОБА_4 , маючи досвід керування бойовими машинами, достовірно знав вимоги п.1.6 ст.ст.25, 26 Курсу водіння бойових машин Сухопутних військ Збройних Сил України (КВБМ-99), п.п.3, 9 додатку №1 до Курсу водіння бонових машин Сухопутних військ Збройних Сил України (КВБМ-99), керуючись якими останній був зобов?язаний для забезпечення безпеки дорожного руху бути уважним, стежити за дорожною обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування бойовою машиною під час руху та не створювати своїми діями загрози безпеці руху іншим учасникам. При відсутності видимості, втраті орієнтації під час руху водію танку Т-64БМ1 продовжувати рух забороняється.

Однак, 08.09.2017 року близько 05 години 40 хвилин, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, перебуваючи на посаді механіка-водія 1 танкового взводу 2 танкової роти 1 танкового батальйону військової частини НОМЕР_2 , під час здійснення маршу, у складі танкової колони військової частини НОМЕР_2 , в район виконання навчально-бойового завдання на полігоні військової частини НОМЕР_5 ( НОМЕР_4 загальновійськового полігону), яка дислокується поблизу АДРЕСА_3 , достовірно знаючи свої обов?язки, передбачені вище зазначеним законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов?язку та проходження військової служби, а також водіння бойових машин (танку Т-64БМ1 бортовий номер №122), маючи можливість належно їх виконувати, діючи необережно, із злочинною недбалістю, тобто не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, під час маршу в район виконання навчально-бойового завдання, рухаючись по бойовому з закритими люками, у танковій колоні військової частини НОМЕР_2 на відкритій місцевості на польовій дорозі, яка перетинає автодорогу Т-1506, після перетину вказаної автодороги, втративши орієнтацію на місцевості, не припинивши рух в порушення п 9 Додатку №1 до Курсу водіння бойових машин Сухопутних військ Збройних Сил України (забороняється продовжувати рух за відсутності видимості, зв?язку з інструктором, (керівником заняття) та втраті орієнтації), продовжив рух танку бортовий номер №122, в результаті чого допустив наїзд танку (Т-64БМ1 №122) на солдата ОСОБА_6 , який перебував на посту регулювання №7, який знаходився на ґрунтові дорозі на відстані близько 47 метрів від автодороги Т1506. Внаслідок вказаного порушення солдат ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми живота, розриву селезінки, внутрішньочеревної кровотечі, розриву лівого куполу діафрагми, закритої травми грудної клітини, перелому 5-го ребра зліва, пневмотораксу, внутрішньоплевральної кровотечі, травматичного шоку 2-го ступеню, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.415 КК України (в редакції, чинній на день виникнення правовідносин), як погроза насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв?язку з виконанням цим працівником службових обов?язків.

Обвинувачений ОСОБА_4 надав на електрону адресу суду клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. В обґрунтування заявленого клопотання посилався на те, що зі дня вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.415 КК України минули строки притягнення його до кримінальної відповідальності.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявлене клопотання підтримав.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував щодо задоволення клопотання обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явився; причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши клопотання обвинуваченого, думку прокурора, суд дійшов наступного.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до положень ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною 2 статті 4 КК України передбачено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Частиною 1 статті 415 КК України (в редакції, чинній на день виникнення правовідносин) передбачено, що порушення правил водіння або експлуатації бойової, спеціальної чи транспортної машини, що спричинило потерпілому середньої тяжкості чи тяжкі тілесні ушкодження або загибель потерпілого, карається службовим обмеженням на строк до одного року або обмеженням волі на строк від одного до трьох років, або триманням у дисциплінарному батальйоні до одного року, або позбавленням волі на строк від одного до п`яти років.

Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 вчинене 08.09.2017 року. З огляду на зазначене вище, строк давності слід обчислювати із 08.09.2017 року. Отже, станом на день розгляду клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності 24.06.2025 року, минуло більше, ніж 5 років.

Враховуючи те, що строк давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності сплинув, клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню та до нього слід застосувати положення, визначені п.3 ч.1 ст.49 КК України, звільнивши його від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження за його обвинуваченням закрити.

У вказаному кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся; речові докази відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні складаються з витрат на проведення військової експертизи у розмірі 26150 грн 40 коп.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні.

Оскільки процесуальні витрати документально підтверджені, вони підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Зпобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.

Керуючись ст.49 Кримінального кодексу України, ст.ст.285, 288, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.415 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, відомості про яке Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 29.10.2021 року за №0000348 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.415 КК України закрити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення військової експертизи у розмірі 26150 грн 40 коп.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 7 днів.

Повний текст ухвали проголошений 25 червня 2025 року о 09 годині 50 хвилин.

Суддя ОСОБА_1