Справа № 643/8645/25
Провадження № 1-кс/643/2993/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2025 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001207 від 03.12.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 358 КК України про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова 30.05.2025 надійшло вищезазначене клопотання прокурора про арешт майна.

Клопотання обґрунтоване тим, що СВ УСБУ в Харківській області проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001207 від 03.12.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 358 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 працюючи на посаді лікаря-невропатолога консультативного відділу КНП Пісочинської селищної ради «ЦПМД № 2 Харківського району», з червня 2022 року, з використанням своїх службових можливостей, активно сприяла діяльності осіб з числа посадовців медико-соціальних експертних комісій КЗО3 «ОЦМСЕ», співробітникам медичних закладів м. Харкова і Харківської області та громадянам України в реалізації протиправного механізму ухилення громадян України від мобілізації до лав Збройних сил України шляхом незаконного встановлення чоловікам призовного віку статусу інваліда.

Встановлено, що ОСОБА_5 організувала підроблення первинної медичної документації (протоколів МРТ досліджень, історій хвороб, виписок про перебування на амбулаторному та стаціонарному лікуванні) на підставі яких, складала та видавала направлення на медико-соціально-експертну комісію за Формою № 088/о, особисто або через посередників контактувала із представниками обласних, профільних та районних медико-соціальних експертних комісій КЗО3 «ОЦМСЕ».

29.05.2024 в період часу з 16 год. 11 хв. по 19 год. 25 хв., на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, а саме у невідкладних випадках, пов?язаних із врятуванням майна проведено обшук за робочим місцем ОСОБА_6 у кабінеті завідуючої приймального відділення розташованого у цокольному приміщенні нежитлової будівлі літ. «А-9» Харківської клінічної лікарні на залізничному транспорті № 1 Філії «Центру охорони здоров?я» АТ «Українська залізниця № 1», за адресою: м. Харків, пров. І. Остаповича, 5, за результатами якого виявлено та вилучено:

системний блок чорного кольору з написом «FrimeCom», а також биркою з написами «6 каб. Сист. Блок 278».

Прокурор зазначає, що наразі існують достатні підстави вважати, що вилучене в ході огляду місця події речі можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а у подальшому будуть використані у кримінальному проваджені в якості речових доказів, повернення яких на теперішній час може привести до їх втрати. Арешт майна необхідний для забезпечення збереження речових доказів, позбавлення можливості їх знищення або переховування.

Прокурор у судовому засідання клопотання підтримав.

Заслухавши прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя встановив таке.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Вивчаючи правову підставу для арешту майна слідчий суддя зауважує, що у даному випадку стороною обвинувачення доведено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, проведення обшуку та вилучення майна відповідало меті та обставинам події даного кримінального провадження, майно має статус тимчасово вилученого.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Оцінивши наведені стороною обвинувачення докази слідчий суддя приходить до переконання у необхідності накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що вилучене майно зберегло у собі сліди кримінального правопорушення чи інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з цим, для спростування або підтвердження доводів сторони обвинувачення, необхідним є проведення досудового розслідування, зокрема огляду вилученого майна та проведення відповідних судових експертиз, тощо.

Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки є ризик втрати цих речових доказів, що унеможливить встановленню істини по справі. Арешт майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, негативні наслідки арешту майна, на даному етапі досудового розслідування, виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна.

Що стосується клопотання прокурора про визначення місця зберігання майна, слід зазначити, що вирішення цього питання знаходиться у виключній компетенції сторони обвинувачення. Більше того, розгляд даного питання не передбачений ч. 5 ст. 173 КПК України при задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

Керуючись ст. 98, 131, 132, 170 173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучене майно у кримінальному провадженні №0001207 від 03.12.2024 у ході проведення обшуку за робочим місцем ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кабінеті завідуючої приймального відділення розташованого у цокольному приміщенні нежитлової будівлі літ. «А-9» Харківської клінічної лікарні на залізничному транспорті № 1 Філії «Центру охорони здоров?я» АТ «Українська залізниця № 1», за адресою: м. Харків, пров. І. Остаповича, 5, майно належне Харківської клінічної лікарні на залізничному транспорті №1 Філії «Центру охорони здоров?я» АТ «Українська залізниця № 1», а саме:

- системний блок чорного кольору з написом «FrimeCom», а також биркою з написами «6 каб. Сист. Блок 278».

У задоволенні клопотання стосовно визначення місця зберігання вилученого майна відмовити.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_7