Провадження №: 1-кп/755/693/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" травня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

за участю захисника: ОСОБА_4 ,

за участю обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

за участю потерпілої: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003570 від 18.10.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,-

у с т а н о в и в :

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за № 0003570 від 18.10.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокатом ОСОБА_4 подано заяву про затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим.

Заяву обгрунтовує тим, що сторони досягли відповідних домовленостей, погоджуючись на призначення обвинуваченому покарання з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України.

Обвинувачений в судовому засіданні підтримав заяву свого захисника.

Потерпіла в судовому засіданні підтримала заяву захисника обвинуваченого.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти заяви захисника обвинуваченого.

Суд, вислухавши заяву захисника обвинуваченого, думку обвинуваченого, потерпілої та прокурора з приводу заяви про затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим, приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 468 КК України, у кримінальному провадженні можуть бути укладені такі види угод: 1) угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим; 2) угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він беззастережно визнає себе винним, вид та міру покарання, яке буде призначено йому у разі затвердження угоди судом та на яке він погодився, а також наслідки невиконання угоди.

Вирішуючи питання можливості затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим, суд приймає до уваги наступне.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, що входить до Розділу XI «Кримінальні правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту».

Основним безпосереднім об`єктом вказаного кримінального правопорушення є суспільні відносини, які забезпечують безпеку руху й експлуатацію транспортного засобу, а додатковим обов`язковим об`єктом - відносини життя та здоров`я особи.

Відповідно до роз`яснень викладених у п. 19 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11.12.2015 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», приймаючи рішення щодо затвердження укладеної між сторонами кримінального провадження угоди, суд, крім зазначеного вище, має враховувати, що у кримінальних правопорушеннях, де основним безпосереднім об`єктом виступають публічні інтереси (зокрема немайнові), а спричинена конкретним фізичним чи юридичним особам шкода є лише проявом посягання на основний об`єкт, укладення угоди про примирення не допускається. Зокрема, затвердження таких угод не допускається у справах про злочини, передбачені розділом XI «Злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту».

Згідно усталеної судової практики, на забезпечення дієвості правових механізмів інституту примирення, його цілей і мети впливають складні зв`язки між принципами публічності і диспозитивності. Як зазначено в цьому рішенні, суд надає особливого значення існуванню в інституті примирення конкуренції принципів публічності і диспозитивності, яка визначає пріоритети публічного і приватного інтересів та їх взаємозв`язок, і вважає, що для встановлення співвідношення публічних і приватних пріоритетів в інституті примирення сторін визначальною є категорія «інтерес».

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», прийнятим Верховною Радою України 16 лютого 2021 року, з метою більш жорсткого дотримання учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, Кримінальний кодекс України доповнено ст. 286-1, санкція якої передбачає більш суворе покарання, ніж санкція ст. 286 КК України.

Також, цим же законом внесені зміни до ст. ст. 45-48, 75 КК України щодо прямої заборони на звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, примиренням винного з потерпілим, з передачею особи на поруки, у зв`язку із зміною обстановки, а також звільнення від відбування покарання з випробуванням при засудженні за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, законодавцем виокремлено в окремий склад кримінального правопорушення порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з його підвищеною суспільною небезпечністю порівняно з кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 286 КК України.

Для задоволення інтересу суспільства (публічного інтересу), який полягає у суворому покаранні осіб, які керують транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, Кримінальним кодексом України прямо заборонено звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного із потерпілим (ст. 46 КК України).

Таким чином, суд вважає, що угода про примирення не відповідає інтересам суспільства, а тому не підлягає затвердженню.

Керуючись ст. ст. 350, 369-372, 474 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я ОСОБА_1