Справа № 461/4340/25
Провадження № 1-кс/461/3616/25
УХВАЛА

05.06.2025 року. м. Львів.

Суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_3 про самовідвід,-

ВСТАНОВИВ:

Суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_3 заявив самовідвід від розгляду кримінального провадження №461/4340/25 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч. ч. 4, 5 ст. 190 КК України.

Заява вмотивована тим, що 03.06.2025 року в провадження Галицького районного суду м. Львова надійшли матеріали з обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0001202 від 28.11.2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч. ч. 4, 5 ст. 190 КК України. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказане кримінальне провадження передано в провадження судді ОСОБА_3 .

Суддя ОСОБА_3 зазначає, що ним як слідчим суддею у кримінальному провадженні №0001202 від 28.11.2023 року розглядались 04.06.2024 року дві скарги ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 на повідомлення ОСОБА_4 про підозру.

Вказане свідчить про те, що ним, як слідчим суддею, досліджувались обставини вказаного кримінального провадження, які пов`язані з тими, що є предметом судового розгляду кримінального провадження №0001202 від 28.11.2023 року та таким надавалась оцінка.

Наведені обставини, можуть викликати сумнів в учасників справи в неупередженості суду. Вважає, що зазначене виключає її участь у розгляді клопотання та просить задовольнити заяву про самовідвід.

Перевіривши матеріали клопотання та заяви про відвід, суд встановив достовірні обставини, та правові підстави, визначені ст. 75 КПК України, які виключають участь слідчого судді в розгляді кримінального провадження.

Судом встановлено, що у провадженні судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_3 перебуває кримінальне провадження №461/4340/25 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч. ч. 4, 5 ст. 190 КК України.

Суддя ОСОБА_3 як слідчий суддя у кримінальному провадженні №0001202 від 28.11.2023 року розглядались 04.06.2024 року дві скарги ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 на повідомлення ОСОБА_4 про підозру.

Вказане свідчить про те, що суддею ОСОБА_3 як слідчим суддею, досліджувались обставини вказаного кримінального провадження, які пов`язані з тими, що є предметом судового розгляду кримінального провадження №0001202 від 28.11.2023 року та таким надавалась оцінка.

Наведені обставини, можуть викликати сумнів в учасників справи в неупередженості суду.

Ст. 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно ч.1 ст.76 КПК України, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій.

Згідно ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних

свобод» встановлює право на справедливий судовий розгляд. Кожна людина при визначенні її

громадських прав та обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого обвинувачення, має право на

справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком

судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством,

у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його

власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній упередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

У п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної

та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі

в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у

справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в

неупередженості судді.

Законодавець надає учасникам судового провадження можливість коректного розв`язання

ситуації, що створилася, шляхом заяви самовідводу, що є етичним моментом законодавства, яке

регулює ці питання.

Констатуючи право підсудних на судовий процес із достатньою впевненістю в безсторонності

суду, який вирішує його справу, суд забезпечує не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв

того, що відбувається, де суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих

підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не

є безстороннім.

При зовнішній демонстрації судом незалежності та безсторонності можуть виникнути щодо

цього сумніви. Важливою є та довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні викликати у

громадськості.

Як наведено, серед іншого, у постанові Верховного Суду колегії суддів Першої судової палати

Касаційного кримінального суду від 26 вересня 2019 року (справа № 648/1477/17, провадження № 51-

1968 км 19), ч. 1 ст. 76 КПК України передбачено, що суддя, який брав участь у кримінальному

провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні

в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій. Таким чином, судді ОСОБА 9 та ОСОБА10 брали

участь в одному кримінальному провадженні як під час досудового розслідування, так і під час

перегляду вироку місцевого суду по суті. За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що

ухвалу Херсонського апеляційного суду від 21 березня 2019 року щодо ОСОБА6 винесено

незаконним складом суду, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 412 КПК України є безумовною підставою

для скасування постановленого щодо ОСОБА_6 судового рішення.

Верховний Суд колегією суддів Другої судової падати Касаційного кримінального суду у своїй

постанові від 16 квітня 2019 року (справа № 490/803 6/15-к, провадження № 51-402км19), серед іншого

навів наступне. Зокрема, у ч. 1 ст. 76 КПК України зазначено, що суддя, який брав участь у

кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж

провадженні в суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій. Тобто, судом апеляційної інстанції

порушено вимоги ст. 76 КІЖ України щодо недопустимості повторної участі судді в

кримінальному провадженні, що свідчить про незаконний склад суду під час розгляду справи в

апеляційному суді та, відповідно до п.2 ч. 2 ст. 412 цього Кодексу, є безумовною підставою для

скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та

вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Вимога законності у кримінальному провадженні України поширюється не лише на

законність суду, який уповноважений здійснювати судовий розгляд у кримінальних справах, а

включає в себе й законність складу суду в конкретному судовому провадженні.

Законність складу суду спрямована на забезпечення права на справедливий суд, проголошеного

в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. У практиці

Європейського суду з прав людини недодержання вимог щодо складу суду визнається порушенням

положень п. 1 ст. 6 Конвенції, про необхідність розгляду справи незалежним і безстороннім судом,

установленим законом.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду у постанові від 11 серпня

2022 року (справа № 708/638/19, провадження № 51-5267км19/ навів наступне. Відповідно до ч. 1 ст.

76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового

розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної

інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про

обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на

запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка

була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового

рішення по суті.

Зазначена правова норма заборона повторної участі судді у кримінальному

провадженні спрямована на те, щоб запобігти можливій необ`єктивності та упередженості судді,

пов`язаним з тим, що під час своєї попередньої участі у кримінальному провадженні він прямо

чи побічно висловив свою позицію щодо винуватості підозрюваного чи обвинуваченого

(засудженого, виправданого) у вчиненні кримінального правопорушення.

Проте закон визначає, що будь-яка участь судді у кримінальному провадженні під час

досудового розслідування виключає його участь у цьому ж провадженні в суді першої,

апеляційної і касаційної інстанцій, крім прямо передбачених законом виключень. Наведена норма

закону не передбачає будь-якого розширеного тлумачення. Той факт, що колегія суддів

апеляційного суду скасувала ухвалу слідчого судді виключно з процесуальних підстав, не може

вважатися підставою для відступу від вимог закону, який не ставить недопустимість повторної участі

судці в залежність від підстав прийняття судового рішення.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Касаційного кримінального суду, викладеною у

постановах від 18 лютого 2021 року (справа № 127/17123/19, провадження № 51-3517км20), від ЗО

червня 2022 року (справа№ 679/999/18, провадження № 51-4531км21) та інших.

Відповідно до ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та

вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Вимога законності складу суду в конкретному судовому провадженні спрямована на

забезпечення права на справедливий суд, закріпленого в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і

основоположних свобод 1950 року. У практиці Європейського суду з прав людини недодержання

вимог щодо складу суду визнається порушенням положень п. 1 ст. 6 цієї Конвенції, про необхідність

розгляду справи незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Отже, наведені вище положення чинного законодавства виключають участь судді у

розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, якщо він брав участь у

кримінальному провадженні під час досудового розслідування.

Враховуючи наведене, суд вважає, що заява судді ОСОБА_3 про самовідвід містить передбачені ст.ст. 75, 76 КПК України правові підстави для відводу слідчого судді, з метою уникнення всіх сумнівів в об`єктивності суду, така підлягає задоволенню .

Керуючись ст.ст. 75, 80, 81, 82 КПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Заяву слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_3 про самовідвід задовольнити.

Відвести суддю Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження №461/4340/25 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч. ч. 4, 5 ст. 190 КК України.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_6