Справа № 297/393/22
У Х В А Л А

12 вересня 2025 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретар судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурорів про продовження строку запобіжного заходу та про проведення судового засідання у режимі відеоконференції у кримінальному провадженні про обвинувачення

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новомиколаївка

Ленінського району Автономної Республіки Крим,

громадянина України, зареєстрованого в

АДРЕСА_1 , у даний час проживаючого в

АДРЕСА_2

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 28, ч.2 ст. 15, п.п 3, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_8

перекладача ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду знаходиться кримінальне провадження за № 0001136, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.09.2021 року, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 28, ч.2 ст. 15, п.п. 3, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України.

Від прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 до суду надійшло письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з 15 год. до 09 год. наступної доби та із покладенням на ОСОБА_5 визначених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків, яке вмотивуване наступним.

Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області здійснюється судовий розгляд обвинувального акту в кримінальному провадженні стосовно

ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 28, ч.2 ст. 15, п.п. 3, 6, 11, 12 ч. 2 ст.115 КК України, матеріали якого виділені в окреме провадження із матеріалів кримінального провадження № 0000003 від 05.01.2021 року. В ході судового розгляду 17.07.2025 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області за клопотанням прокурора, відносно ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання з 15 год. до 09 год. наступної доби, зі строком дії до 14.09.2025 року включно. Так, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець села Новомиколаївка Ленінського району, Автономної Републіки Крим, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (без права проживання), без постійного місця проживання на території України, проживав на момент затримання за адресою: АДРЕСА_3 обвинувачується у закінченому замаху на викрадення людини з корисливих мотивів, вчинене організованою групою, та закінченому замаху на умисне вбивство, викраденої людини, з корисливих мотивів, на замовлення, у складі організованої групи, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.146, ч.3 ст.28, ч.2 ст.15, п.п.3, 6, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України. Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому тяжкого та особливо тяжкого злочинів підтверджується зібраними в ході досудового розслідування, а також вже частково дослідженими в ході судового розгляду доказами, а саме: рапортом УСР м. Києві ДСР НП України про виявлення готування до кримінального правопорушення (злочину) відносно ОСОБА_12 від 04.01.2021 року; протоколом огляду місця події від 11.01.2021 року; реєстраційними картами на ім`я ОСОБА_11 у готелі «Хрещатик» у період часу з 30 листопада по 02 грудня 2020 року; реєстраційними картами на ім`я ОСОБА_5 у готелі «Хрещатик» у період часу з 03 по 04 грудня 2020 року; протоколом огляду флеш-карти від 15.01.2021 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.02.2021 року, під час якого свідок ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_5 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.02.2021 року, під час якого свідок ОСОБА_14 впізнав ОСОБА_5 ; службовою запискою про повідомлення, отримане від громадянина від 10.03.2021 року МППУ №21/12; протоколами за результатами проведення НСРД аудіо, відео контролю особи від 01 та 17 березня 2021 року; протоколом затримання ОСОБА_5 - підозрюваного у вчиненні злочинів від 11.06.2021 року; протоколами за результатами проведення оглядів від 11.06.2021 року; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_5 ; іншими матеріалами кримінального провадження та речовими доказами в їх сукупності. Згідно із ст.12 КК України, кримінальні правопорушення, у яких обґрунтовано обвинувачується ОСОБА_5 , а саме ч. 2 ст.15, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 15, п.п. 3, 6, 11, 12 ч. 2 ст.115 КК України, є тяжким та особливо тяжким злочинами, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна. У зв`язку з чим, обвинувачений з високим рівнем можливості може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 4 та 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 перебуваючи поза межами контролю правоохоронних органів, зможе переховуватися від суду. Дані висновки зроблені з обставин, викладених в матеріалах кримінального провадження, а саме ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, що свідчить про те, що у сторони обвинувачення є всі підстави вважати, що лише запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, не зважаючи на те, що наразі він змінений на домашній арешт. Крім цього, ОСОБА_5 більшість часу проживає на території Республіки Сербія та постійного місця проживання та стійких соціальних зв`язків на території України не має. Крім того, ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших осіб, експертів у цьому ж кримінальному провадженні. Незаконний вплив на таку категорію осіб може нівелювати зібрані стороною обвинувачення докази вини ОСОБА_5 , які будуть надані суду, адже останній

Ст. 3 із 8

обвинувачується у вчиненні злочинів із застосуванням насильства. Також, ОСОБА_5 , може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Зазначений ризик з`явився у даному провадженні під час судового розгляду та особливо виразно проявився після зміни судом виду запобіжного заходу обвинуваченому. Так, серед іншого, підставою для зміни запобіжного заходу ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт була нібито необхідність отримання обвинуваченим медичної допомоги у вигляді стаціонарного лікування. В той же час, у сторони обвинувачення дотепер відсутня інформація про те, що з моменту зміни запобіжного заходу до цього часу, обвинувачений ОСОБА_5 звертався до суду з клопотанням про надання дозволу на залишення місця свого проживання (орендованої у місті Ужгород квартири) задля отримання медичної допомоги, про отримання якої він регулярно заявляє в суді, що є підставою для виклику бригад швидкої допомоги. В підтвердження наявності такого ризику, також свідчить і зміна ОСОБА_5 своєї позиції у кримінальному провадженні, яка знайшла відображення у обвинувальному акті і на цей час не відповідає дійсності, оскільки обставини, які пом`якшують покарання, на цей час вже відсутні. Одночасно, ОСОБА_5 може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити нові кримінальні правопорушення. Дані висновки зроблені з обставин викладених в матеріалах кримінального провадження, оскільки усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, вчинив злочини проти волі, честі, гідності особи, а також проти життя та здоров`я особи, які не були доведені до кінця з причин, які не залежали від волі ОСОБА_5 , який перебуваючи на волі, зможе вчиняти дії направлені на доведення злочину до кінця. На думку сторони обвинувачення є достатньо підстав вважати, що перебуваючи поза контролем правоохоронних органів обвинувачений усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення інкримінованих йому злочинів, може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності та переховування від суду, оскільки нерухомого майна та соціальних зв`язків на території України не має. З часу обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу на підготовчому судовому засіданні і Берегівським районним, і Мукачівським міськрайонним судами Закарпатської області вищезазначені ризики не зникли, не зменшились, а наявні до цього часу в повному обсязі та навіть збільшились. Таким чином, у даному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого, оскільки наявні у матеріалах досудового розслідування дані та докази в їх сукупності підтверджують наявність ризиків, тому з урахуванням вимог ст. 615 КПК України, зважаючи на особливості режиму кримінального провадження в умовах воєнного стану, єдиним запобіжним заходом, який можливо застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , є домашній арешт із забороною йому залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 з 15 год. по 09 год. наступної доби з застосуванням засобу електронного контролю строком на два місяці, із покладенням на нього відповідних процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримав клопотання прокурора ОСОБА_10 про продовження строку дії запобіжного заходу та просив клопотання задовольнити з наведених у ньому підстав.

Представник потерпілого ОСОБА_7 підтримав вказане клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечив щодо задоволення клопотання прокурора про продовження відносно нього дії зазначеного прокурором у клопотанні запобіжного заходу та для обґрунтування своєї позиції просив надати можливість висловитися своєму захиснику.

Захисник ОСОБА_8 заперечив щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у зазначеному в клопотанні період часу відносно ОСОБА_5 з тих підстав, що подане стороною обвинувачення клопотання про продовження дії строку запобіжного заходу відносно його підзахисного не відповідає вимогам статті 184 КПК України та є ідентичним попереднім клопотанням, які подані прокурором з тих же

Ст. 4 із 8

підстав та обставин. Крім того, за проміжок часу застосування даного заходу відносно ОСОБА_5 зазначені прокурором ризики втратили свою актуальність, на даний час є відсутні, тому просив застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту в період часу з 22 години вечора по 07 годину ранку.

Дослідивши клопотання прокурора ОСОБА_10 , заслухавши думки з приводу цього клопотання інших учасників судового розгляду даного кримінального провадження, суд прийшов до наступного.

Ухвалою суду від 17 липня 2025 року клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_5 задоволено. Продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , із забороною відлучатися із орендованої квартири в якій проживає, без дозволу суду в період часу з 15 годин до 09 годин наступної доби, із застосуванням електронного засобу контролю строком до 14 вересня 2025 року включно.

Крім того, на обвинуваченого ОСОБА_5 покладено кілька обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

До вказаного дня суд не має можливості закінчити розгляд вказаного кримінального провадження.

Згідно положень, викладених у частині 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

У відповідності до вимог ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст.146, ч. 3 ст. 28, ч.2 ст. 15, п.п. 3, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України, які відповідно до положень ст.12 КК України, є тяжким та особливо тяжким злочинами, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна.

Вирішуючи питання щодо необхідності продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує наявність, ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України, які раніше були встановлені судом та були підставою для застосування і продовження запобіжного заходу, які на даний час не змінилися.

Судом також встановлено, що ОСОБА_5 є громадянином іншої держави, за місцем перебування, а саме на території Україні не має ні зареєстрованого нерухомого майна, ні місця постійного проживання та сталих соціальних зв`язків, близьких родичів та утриманців не має, тому суд прийшов до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю, не зможе запобігти доведеним під час розгляду вказаного клопотання ризикам, які були встановлені при обранні відносно нього цього запобіжного заходу 17 липня 2023 року і на даний час продовжують існувати.

Ст. 5 із 8

Доводи сторони захисту про відсутність ризиків, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України, які зазначені прокурором у клопотанні, як підставу для продовження відносно ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді лише нічного домашнього арешту, судом відхиляються з огляду на характеризуючі обвинуваченого відомості, зокрема те, що ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків в місці постійного проживання в Україні, у нього є відсутніми родина або утриманці, а також те, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від десяти до п`ятнадцяти років, або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт із застосування електронного засобу контролю в період часу з 15.00 год. до 09.00 годин наступної доби, не зможе запобігти доведеним під час розгляду вказаного клопотання ризикам, які були встановлені при обранні та продовженні відносно нього цього запобіжного заходу і на даний час продовжують існувати.

Отже, клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 необхідно задовольнити та продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період часу з 15.00 годин до 09.00 годин наступної доби на строк до 12 листопада 2025 року включно.

Також, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 кілька обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Крім того, прокурор ОСОБА_6 подав суду клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції за участю свідка ОСОБА_13 із районних судів у місті Кривий Ріг Дніпропетровської області 19 вересня 2025 року із 13 до 16 години, зокрема: Інгулецьким районним судом, Покровським районним судом, Металургійним районним судом, Довгинцівським районним судом або Криворізьким районним судом, яке мотивував тим, що в ході судового розгляду виникла необхідність в допиті свідка ОСОБА_13 . У зв`язку з тим, що свідок ОСОБА_13 є військовослужбовцем ЗСУ і знаходиться в зоні бойових дій, тому він має можливість бути допитаним в режимі відеоконференції з приміщення одного з вищеперерахованих районних судів у м.Кривий Ріг у вказані день і час.

Прокурор ОСОБА_6 просив задовольнити клопотання про допит свідка ОСОБА_13 у режимі відеоконференції з наведених у ньому підстав та, уточнивши, просив провести такий допит в Інгулецькому районному суді міста Кривий Ріг Дніпропетровської області.

Представник потерпілого ОСОБА_7 підтримав клопотання прокурора про допит свідка ОСОБА_13 в режимі відеоконференції.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечив щодо допиту свідка ОСОБА_13 у режимі відеоконференції із зазначеним прокурором судом, бажає, щоб даний свідок особисто прибув у судове засідання до Мукачівського міськрайонного суду та був допитаний тут.

Захисник ОСОБА_8 подав письмове заперечення на клопотання прокурора про допит свідка в режимі відеоконференції, на підставі якого просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора про проведення допиту свідка ОСОБА_13 в режимі відеоконференції в межах судового розгляду судової справи за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 15, п.п. 3, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, з наступних підстав.

Сторона захисту категорично заперечує проти задоволення цього клопотання, так як таке не відповідає вимогам чинного КПК України, є не вмотиваним та не обгрунтованим зважаючи на приписи чинного законодавства, зокрема статті 23 КПК України, згідно норм якої, сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом. Окрім вказаного, законодавцем в параграфі 5 Глави 3 Розділу 1 КПК України свідка віднесено до інших учасників кримінального провадження, які не є стороною кримінального провадження і не можуть виступати на тій чи іншій стороні такого

Ст. 6 із 8

провадження, тобто повинні бути самостійними та неупередженими та здійснюють свої права і виконують покладені на них обов`язки не залежно від сторін кримінального провадження за власною ініціативою. Крім того, системним аналізом норм статей 327 та 336 КПК України та загальних, здійснення кримінального провадження на території України можна дійти до єдиного логічного висновку, що клопотання про проведення процесуальних дій в режимі відеоконференції є персоніфікованим та має подаватись від конкретного учасника кримінального провадження з посиланням на конкретні підстави та докази, які підтверджують такі обставини. Тобто, прокурор не уповноважений подавати клопотання про проведення процесуальних дій в режимі відеоконференції від імені іншого учасника кримінального провадження, який повинен самостійно подавати та обгрунтовувати таке клопотання. Більше того, суд може сприяти стороні обвинувачення в забезпеченні участі в судовому засіданні свідка чи іншого учасника кримінального провадження лише шляхом надсилання відповідного судового виклику. Крім того, до клопотання не долучено жодних доказів які б підтверджували його доводи, зокрема які б підтверджували факт перебування свідка ОСОБА_13 в лавах Збройних Сил України, факт перебування останнього саме в межах територіальної юрисдикції судів зазначених в клопотанні. Отже, сторона обвинувачення не може ініціювати проведення процесуальних дій у режимі відеоконференції під час судового провадження, оскільки здійснення дистанційного судового провадження можливе лише за клопотанням учасника кримінального провадження про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, тобто в даному випадку свідка ОСОБА_13 , що буде порушенням принципу диспозитивності та право на справедливий суд.

Дослідивши клопотання прокурора та заслухавши думки учасників судового розгляду з приводу клопотання про допит свідка в режимі відеоконференції, вивчивши заперечення захисника на клопотання прокурора, суд прийшов до наступного.

За частиною третьою статті 23 КПК України, сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.

Згідно ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень ч. 1 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

У відповідності до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.

Водночас, згідно положень пунктів 1, 2, 4, 4-1 та 5 частини 1 статті 336 КПК України, судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі: неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні з поважних причин, необхідності забезпечення безпеки осіб, необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження, введення воєнного стану, наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

Відповідно до ч.2 ст.336 КПК України, суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження.

Учасник кримінального провадження подає клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять

Ст. 7 із 8

днів до судового засідання. Копія клопотання в той самий строк надсилається іншим учасникам кримінального провадження (ч. 4 ст. 336 КПК України).

Згідно ч. 7 ст. 336 КПК України, допит свідка може здійснюватися у судовому засіданні в режимі відеоконференції виключно у приміщенні суду, визначеному судом. У виключних випадках в умовах воєнного або надзвичайного стану суд має право допитати свідка в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у порядку, передбаченому частинами четвертою - шостою цієї статті.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 року від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан, строк дії якого у подальшому було продовжено, що утруднює пересування осіб територією України.

Як свідчить ухвала суду від 15.07.2025 року, за клопотанням прокурора ОСОБА_6 про допит свідка ОСОБА_13 у режимі відеоконференції, здійснено проведення судового засідання за участю свідка ОСОБА_13 о 15 год. 15 хв. 17 липня 2025 року у кримінальному проваджені про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 28, ч.2 ст. 15, п.п. 3, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, в режимі відеоконференції з Бориспільським міськрайонним судом Київської області.

Із журналу судового засідання від 17.07.2025 року вбачається, що допитати 17.07.2025 року в режимі відеоконференції свідка ОСОБА_13 , який перебував на відеозв`язку, не виявилося можливим у зв`язку з відсутністю в судовому засіданні захисника ОСОБА_8 та запереченням обвинуваченого ОСОБА_5 щодо допиту свідка у відсутності цього захисника.

Заперечення сторони захисту про відсутність повноважень у сторони обвинувачення подавати клопотання про проведення процесуальних дій в режимі відеоконференції щодо допиту іншого учасника кримінального провадження (у даному випадку свідка), який, на думку захисника, повинен самостійно подавати та обґрунтовувати таке клопотання, судом відхиляються з огляду на те, що нормами статті 336 КПК України не встановлено вимоги щодо ініціювання (клопотання) допиту учасника кримінального провадження виключно за його особистим клопотанням.

За таких обставин з метою забезпечення оперативності судового провадження, забезпечення присутності свідка ОСОБА_13 та його допиту під час судового розгляду даного кримінального провадження, суд вважає за необхідним здійснити судове засідання за участі свідка ОСОБА_13 у режимі відеоконференції з Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Отже, клопотання прокурора ОСОБА_6 про допит свідка ОСОБА_13 у режимі відеоконференції необхідно задовольнити.

Керуючись ст.ст. 177, 181, 194, 331, 336, 371, 372, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 із застосуванням електронного засобу контролю до 12 листопада 2025 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 у період дії запобіжного заходу такі обов`язки:

- не відлучатися з м.Ужгород без дозволу суду;

Ст. 8 із 8

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із орендованої квартири, за адресою: АДРЕСА_2 , в якій проживає, без дозволу суду в період часу з 15.00 годин до 09.00 годин наступної доби;

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання;

- утримуватися від спілкування з свідком ОСОБА_13 , потерпілим ОСОБА_15 та громадянами Сербії ОСОБА_16 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- цілодобово носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що порушення умов домашнього арешту має наслідком можливість застосування більш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Копію ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання Ужгородському РУП ГУНП у Закарпатській області та вручити обвинуваченому негайно після її оголошення.

Клопотання прокурора ОСОБА_6 про допит свідка ОСОБА_13 у режимі відеоконференції задовольнити.

Здійснити проведення судового засідання з участю свідка ОСОБА_13 о 14 годин 00 хвилин 19 вересня 2025 року та у випадку необхідності на іншу дату і час, яка буде встановлена додатково, у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 28, ч.2 ст. 15, п.п. 3, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, в режимі відеоконференції з Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (08300, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця вул.Груні Романової, 6а, е-mail: .).

Доручити Інгулецькому районному суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області забезпечити проведення відеоконференції о 14 год. 00 хв. 19 вересня 2025 року та у випадку необхідності на іншу дату і час, яка буде встановлена додатково, за участю свідка ОСОБА_13 (проживаючого в АДРЕСА_4 ), з додержанням вимог, передбачених частиною 7 статті 336 КПК України, а саме судовому розпоряднику або секретарю судового засідання даного суду вручити свідку пам`ятку про його процесуальні права, перевірити його документи, що посвідчують особу, та перебувати поряд з ним до закінчення судового засідання.

Копію ухвали направити до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області для забезпечення проведення відеоконференції, відповідно до вимог ст.336 КПК України, та свідку ОСОБА_13 для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3