Провадження № 1-кп/466/406/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2025 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова про застосування примусових заходів медичного характеру щодо підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львова, українця, громадянина України, із середньою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000478 від 02.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

встановив :

ОСОБА_4 29.08.2024, приблизно о 09:30 год., перебуваючи за місцем свого проживання, а адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, у результаті словесного конфлікту, наніс своїй матері ОСОБА_7 один удар головою в ліву частину лобної ділянки та один удар кулаком правої руки в область лівого плеча, чим спричинив останній, згідно з висновком судово-медичного експерта № 639 від 02.09.2024 наступні тілесні ушкодження: синці у лобній ділянці зліва та на лівому плечі, які відносяться до легкого ступеня тяжкості.

Крім того, під час досудового розслідування встановлено обставини, які дали підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України перебував у неосудному стані.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №1297 від 24.09.2024, ОСОБА_4 в період інкримінованих йому дій страждав хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На даний час ОСОБА_4 страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії та не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

За своїм психічним станом ОСОБА_4 потребує застосування стаціонарних примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення у спеціальний лікувальний заклад із звичайним наглядом, з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь, відповідно до ст. 92 КК України.

З врахуванням наведеного, 02 жовтня 2024, прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання та просила суд застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом, з метою його лікування а також запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь.

Особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що у його житті виникали конфлікти з його батьками щодо поділу майна. Зазначає, що лікуватися він не хоче, оскільки потреби такої немає.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом, оскільки ОСОБА_4 страждає хронічним захворюванням та потребує лікування.

Обставини щодо суспільно небезпечного діяння, які викладені у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 підтверджуються доказами, наданими прокурором та дослідженими в ході судового розгляду, а саме:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №0000478 від 02.09.2023, за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, з якого вбачається, що 30.08.2024 у ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області із заявою звернулася гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що 29.08.2024 приблизно о 09:30 год. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , її син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході раптово виниклого конфлікту, наніс удари в область голови, а саме лобової ділянки ліворуч, та в область плеча лівої руки. Чим спричинив останній тілесні ушкодження;

- протоколом прийняття заяви від ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення від 30.08.2024, у якому ОСОБА_7 просить прийняти міри до свого сина гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає спільно із нею, який 29.08.2024 близько 09:30 год. перебуваючи на кухні, наніс їй тілесні ушкодження рукою в район лівого плеча, та своїм чолом вдарив її у чоло;

- висновком експерта Львівського обласного бюро судово-медичної експертизи №639 від 02 вересня 2024, з якого вбачається, що у гр. ОСОБА_7 на час проведення судово-медичної експертизи виявлено синці у лобній ділянці зліва, на лівому плечі, які утворилися від дії тупих предметів, могли виникнути 29 серпня 2024 і відносяться до легкого ступеня тяжкості. Судово-медичних даних, про утворення тілесних ушкоджень у потерпілої внаслідок падіння на площину з висоти власного росту немає;

- протоколом слідчого експерименту від 13.09.2024, проведеного за участю потерпілої ОСОБА_7 , яким встановлено, що потерпіла ОСОБА_7 29.08.2024 приблизно о 09:30 год. перебувала на кухні своєї квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , куди зайшов її син ОСОБА_4 , звідки вона хотіла вийти, та вона перетнулася у проході з ОСОБА_4 , який зупинився навпроти неї, підійшов ближче та наніс їй удар головою у ліву частину її лобної ділянки. Пізніше ОСОБА_7 захотіла втекти, розвернулася і ОСОБА_4 наніс ще один удар кулаком правої руки в область лівого плеча жінки. Тоді вийшов з кімнати ОСОБА_8 зробив зауваження сину і останній відійшов та пішов до себе у кімнату;

- постановою дізнавача СД відділу поліції №1 Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 від 13.09.2024 про визнання речовим доказом CD-R диска, на якому міститься інформація слідчого експерименту;

- характеризуючими даними підозрюваного ОСОБА_4 , а саме: паспортом громадянина України ОСОБА_4 № НОМЕР_1 ; довідкою КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» №4955 від 10.09.2024 про те, що ОСОБА_4 на обліку у даній установі не перебуває; довідкою КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» №2420д від 13.09.2024 про те, що ОСОБА_4 за медичною допомогою до лікаря-психіатра не звертався; довідкою про відсутність судимості у ОСОБА_4 ;

- заявою потерпілої ОСОБА_7 про долучення до матеріалів кримінального провадження копії документів, що засвідчують психічний розлад у формі параноїдальної шизофренії та інвалідність другої групи її рідного сина ОСОБА_4 на 11 арк.;

- рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 06.03.2025 про визнання ОСОБА_4 недієздатним та призначення ОСОБА_6 опікуном недієздатного ОСОБА_4 ;

- постановою дізнавача СД відділу поліції №1 Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 від 17.08.2024 про призначення амбулаторної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_4 ;

- висновком судово-психіатричного експерта №1297 від 24.09.2024, з якого вбачається, що ОСОБА_4 , страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період інкримінованих дій, ОСОБА_4 , також страждав хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 , рекомендовано застосування стаціонарних примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення в спеціальний лікувальний заклад із звичайним наглядом, з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь відповідно до положень статті 92 Кримінального Кодексу України.

Також у судовому засіданні були допитані свідки, зокрема:

- ОСОБА_10 , яка показала, що ОСОБА_4 є її сусідом у будинку АДРЕСА_2 . Вона була свідком, коли ОСОБА_4 бив свого батька ОСОБА_11 , внаслідок чого було викликано швидку медичну допомогу. ОСОБА_4 на її зауваження не реагував, проте припинив бійку;

- ОСОБА_12 , яка показала, що вона є сусідкою ОСОБА_4 у будинку АДРЕСА_2 . Зазначає, що мати ОСОБА_4 ОСОБА_7 показувала їй синці, які їй завдав її син ОСОБА_4 , проте свідком даних подій вона не була;

- потерпіла ОСОБА_7 показала, що з моменту нападу її сина, вони з чоловіком живуть у страху постійного нападу їхнього сина ОСОБА_4 . Зазначає, що у неї з сином не було конфлікту, який виник несподівано, під час словесної перепалки, внаслідок чого виникла бійка, під час якої її син завдав їй удари в ліве плече та голову.

Дослідивши у судовому засіданні зібрані у кримінальному провадженні докази, суд вважає, що вони повністю узгоджуються між собою і доводять вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, про які зазначено у клопотанні прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 своїми діями, які виразились в заподіянні легких тілесних ушкоджень, вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

Відповідно до ст. 18 КК України суб`єктом кримінального правопорушення є фізична осудна особа.

Згідно з ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: 1) які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння; 2) які вчинили у стані обмеженої осудності кримінальні правопорушення; 3) які вчинили кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

Згідно зі ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Визнавши доведеним, що особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 513 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Судом встановлено, що за своїм психічним станом ОСОБА_4 , як під час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, так і на час проведення експертизи, не був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Враховуючи наведене, суд вважає, що клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Визначаючи тип психіатричного закладу у відповідності до ст. 94 ч. 1 КК України, суд виходить не тільки з психічного стану неосудного (характеру та тяжкості захворювання), а й ураховує тяжкість вчиненого діяння, ступінь небезпечності психічного хворого для себе та інших осіб.

Речові докази у справі: CD-R диск, на якому міститься інформація слідчого експерименту, який постановою дізнавача СД відділу поліції №1 Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 від 13.09.2024 визнаний речовим доказом, слід залишити при матеріалах кримінального провадження.

Строк дії запобіжного заходу у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до психіатричного закладу: Рівненської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», що знаходиться за адресою Рівненська область, Сарненський район, село Орлівка, вул. Миру, 36 А, слід залишити без змін до набрання ухвалою законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 370, 372, 376, 392, 395, 513, 516 КПК України, суд ,-

постановив :

клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати до підозрюваного за ч. 1 ст. 125 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу із надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом, а саме Рівненської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», що знаходиться за адресою Рівненська область, Сарненський район, село Орлівка, вул. Миру, 36 А, з метою його лікування, а також запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь.

Раніше визначений запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до психіатричного закладу: Рівненської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», залишити без змін до набрання законної сили ухвалою про застосування примусових заходів медичного характеру.

Речові докази у справі: CD-R диск, на якому міститься інформація слідчого експерименту, який постановою дізнавача СД відділу поліції №1 Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 від 13.09.2024 визнаний речовим доказом - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Початок примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 обчислювати з моменту приведення ухвали до виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

Ухвалу може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1