Справа № 752/4101/25
Провадження № 1-кс/752/2545/25
У Х В А Л А

02 квітня 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого вилученого під час обшуку майна в межах кримінального провадження № 0001029 від 10.09.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених

ч. 3 ст. 369-2, ч. 1 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

до Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого вилученого під час обшуку майна в межах кримінального провадження № 0001029 від 10.09.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2, ч. 1 ст. 307 КК України.

Клопотання обгрунтовується тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження, відомості щодо якого 10.09.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001029 від 10.09.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2, ч. 1 ст. 307 КК України.

Проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні доручено слідчій групі та визначено місцем проведення досудового розслідування Голосіївський район міста Києва, за місцем знаходженням адміністративної будівлі Головного управління Національної поліції у місті Києві, що розташована за адресою: вулиця Антоновича, будинок 114, місто Київ.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді адміністратора ТСЦ № 3245 РСЦ ГСЦ МВС у Київській області (філія ГСЦ МВС), маючи дружні відносини із іншими службовими особами ТСЦ МВС в м. Києві та Київській області, використовуючи такі відносини на свою користь, налагодив злочинну схему, направлену на вимагання та одержання неправомірної вигоди від громадян, за позитивне вирішення питань, пов`язаних з успішним складанням практичних іспитів з навичок керування транспортними засобами, з подальшим безперешкодним отриманням посвідчень водіїв на право керування транспортними засобами різних категорій, а також за вирішення інших питань пов`язаних з навчанням в автошколах без фактичного їх відвідування особами.

13 березня 2025 року на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва в межах кримінального провадження № 0001029 від 10.09.2024 року, було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого слідчим вилучено: мобільний телефон марки «Iphone» чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 .

Постановою слідчого від 13.03.2025 вилучені предмети, речі та документи визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

У зв`язку з зазначеним вище в органу досудового розслідування на даний час у кримінальному провадженні виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене вище майно, з метою досягнення дієвості даного кримінального провадження, в частині збереження речових доказів, а також з метою забезпечення можливості призначення експертних досліджень.

Прокурор у судовому засіданні відсутній, звернувся до слідчого судді з заявою про розгляд клопотання за його відсутності, просив задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 звернувся з заявою у якій просив розгляд клопотання здійснювати за його відсутності. При цьому, проти задоволення клопотання заперечував з тих підстав, що слідчий не зазначив, яке значення для кримінального провадження має вилучений під час обшуку мобільний телефон.

Дослідивши клопотання та додані до нього додатки, приходжу до висновку, що заявлені вимоги про накладення арешту підлягають задоволенню за наступних підстав.

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у

м. Києві здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження, відомості щодо якого 10.09.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001029 від 10.09.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2, ч. 1 ст. 307 КК України.

13 березня 2025 року на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва в межах кримінального провадження № 0001029 від 10.09.2024 року, було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого слідчим вилучено: мобільний телефон марки «Iphone» чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 .

Постановою слідчого від 13.03.2025 року вилучений під час зазначеного обшуку мобільний телефон визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, оскільки він містить відомості про обставини вчинення вказаних вище кримінальних правопорушень.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому Кримінально процесуальним Кодексом України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (ч. 1 ст. 170 КПК України).

При розгляді клопотання про арешт майна встановлюються такі обставини:

1.Правова підстава для арешту майна.

2.Можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України.

3.Наявність обгрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.3,4 статті 170 КПК України).

Правова підстава для арешту майна

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З метою забезпечення збереження речових доказів ( пункт 1 частина 2 статті 170 КПК України) арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України .

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

Слідчий суддя приймає до уваги встановлені слідством обставини, причетність до вчинення розслідуваних злочинів особи, у володінні якої знаходився мобільний телефон, зафіксовані слідством факти комунікації з ймовірними співучасниками через мобільні пристрої (месенджері) з приводу подій, які є предметом досудового розслідування. Зазначені обставини, дають підстави вважати, що такі мобільний телефон може містити відповідне листування, фото, файли документів, аудіо-, відеодзвінки, які мають значення для встановлення обставин, що розслідуються у цьому кримінальному провадженні, зокрема, можуть підтвердити зв`язок між ймовірно причетними особами і з його допомогою можуть бути встановлені додаткові важливі обставини для цього кримінального провадження, зокрема, детальний механізм злочину, коло причетних осіб, ступінь їх залучення до реалізації злочинного плану, зв`язки та схему контактів між ними, номери їхніх телефонів.

З урахуванням зазначеного вище, слідчий суддя вважає доведеним той факт, що вилучений під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 мобільний телефон відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються у цьому кримінальному провадженні. Тому вважає обгрунтованими доводи слідчого про необхідність накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки незастосування арешту вказаного майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, може привести до його зникнення, або настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідча суддя не встановила. Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчої судді не виникає.

Таким чином, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викалденого, керуючись статтями 7, 9, 131, 132, 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

клопотання слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого вилученого під час обшуку майна в межах кримінального провадження № 0001029 від 10.09.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2, ч. 1 ст. 307 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 майно, а саме на: мобільний телефон марки «Iphone» чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 .

Ухвала про накладення арешту виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1