У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/8268/23

№ 1-кп/183/906/25

26 травня 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у закритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Новомосковська Дніпропетровської області, з неповною середньою освітою, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

-26.03.2025 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190, ч. 2, 4 ст. 186 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Самар Дніпропетровської області, маючого базову середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-26.03.2025 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190, ч. 2, 4 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю прокурорів ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

законного представника обвинуваченої ОСОБА_9 ,

законного представника неповнолітнього

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4

в с т а н о в и в :

У провадженні Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебувають кримінальні провадження об`єднане в одне кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України та за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В судовому засідання прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 по епізоду від 04 січня 2024 року за ч. 2 ст. 190 КК України, в кримінальному провадженні №0000162 п. 4-1) ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Обвинувачена та захисники не заперечували проти закриття кримінального провадження.

Законний представник обвинуваченої підтримала клопотання прокурора.

Потерпілий ОСОБА_11 у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд кримінального провадження без його участі, а також заяву, що не заперечує проти закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 .

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Так, згідно обвинувального акту 04 січня 2024 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин, неповнолітня ОСОБА_3 перебувала на відкритій ділянці місцевості поблизу будинку № 16 по вул. Велика Ковалівка у м. Новомосковську Дніпропетровської області разом із ОСОБА_11 , У якого у руці побачила належний йому мобільний телефон марки «Redmi» моделі «Note 8 Pro». У вказаний час у неповнолітньої ОСОБА_3 виник прямий умисел, спрямований на заволодіння вказаним мобільним телефоном шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння шахрайським шляхом майном ОСОБА_11 неповнолітня ОСОБА_3 , 04 січня 2024 року, приблизно об 17 годині 30 хвилин, перебуваючи за вищевказаною адресою, діючи умисно, із корисливих мотивів, повторно, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, попросила у ОСОБА_11 мобільний телефон марки «Redmi» моделі «Note 8 Pro» (imeil: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 ) нібито для здійснення телефонного дзвінку, заздалегідь розуміючи, що повертати вказаний мобільний телефон вона не має наміру. Введений в оману щодо намірів ОСОБА_3 . ОСОБА_11 передав останній вказаний мобільний телефон.

Бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, неповнолітня ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, розмовляючи по мобільному телефону, переконавшись, що ОСОБА_11 поруч із нею відсутній та не спостерігає за нею, покинула місце вчинення злочину, разом із належним ОСОБА_11 мобільним телефоном марки «Redmi» моделі «Note 8 Pro» (imeil: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 ), розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми діями неповнолітня ОСОБА_3 спричинила потерпілому ОСОБА_11 матеріальний збиток на загальну суму 2600 гривень 00 копійок.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

В той же час, 09.08.2024 набрав чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886- IX, яким було внесені зміни до законодавчих актів України, в тому числі до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Дрібне викрадення чужого майна».

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 зробила висновок, що зміна до ст. 51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта неоподатковуваного мінімуму для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. За частиною 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Такий же принцип неявно гарантований і ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Цей принцип втілюється в правилі про те, що, якщо існують відмінності між кримінальним законодавством, чинним на момент вчинення злочину, та наступними кримінальними законами, прийнятими до винесення остаточного рішення, суди повинні застосовувати закон, положення якого є найбільш сприятливими для обвинуваченого.

У зв`язку зі змінами внесеними до ст. 51 КУпАП Законом України №3886-1Х від 18.07.2024, після 09.08.2024, дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України визначено, що неоподатковуваний мінімум щодо адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги і підпунктом 169.1.1 статті 169 Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року

Так, неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі соціальної пільги на 01 січня 2024 року складав 1514 гривень, а відповідно 2 (два) неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму в розмірі 3028 гривні.

Приймаючи до уваги те, що вартість майна за обвинувальним актом по епізоду від 04.01.2024 становить 2600 гривень 00 копійок, що станом на день скоєння правопорушення є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX та положень КК України настає кримінальна відповідальність, а саме: 3028 гривень за 2024 рік, відповідно такі діяння ОСОБА_3 не підпадають під кримінально карані діяння, передбачені ст. 190 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

При цьому, відповідно до п. 12 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 41 частини першої цієї статті, якщо підозрюваний, обвинувачений заперечує проти закриття за цією підставою.

Враховуючи викладене, оскільки Законом України № 3886-ХІ від 18 липня 2024 року "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, шахрайство, то в даному випадку кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000162 від 03.02.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України за епізодом від 04.01.2024 підлягає закриттю на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати по справі віднести на рахунок держави.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 4, 5, 284, 314, 370, 371, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження задовольнити.

На підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, закрити кримінальне провадження №0000162 від 03.02.2024 року в частині обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України, за епізодом від 04.01.2024 (№0000162), у зв`язку з усуненням караності діяння.

Судові витрати по справі віднести на рахунок держави.

Речові докази по кримінальному провадженню:

-видаткову накладну №С079/39017 від 06.03.2020, яка зберігається в матеріалах вказаного кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження;

-коробку від мобільного телефону марки «Redmi» моделі «Note 8 Pro» (imeil: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 ), SN: НОМЕР_3 вважати повернутим ОСОБА_11 за належністю;

-специфікацію до договору фінансового кредиту, закладу №DNZ-96.106325/0 від 05.01.2024 та DVD-R диск, білого кольору, марки «Alerus» 4.7 GB/180 min, які зберігаються в матеріалах вказаного кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1