ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/347/25 Справа № 705/3507/25 Категорія: ст. 303 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

09 липня 2025 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

суддя-доповідач ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26.06.2025 про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах ОСОБА_7 , на постанову дізнавача від 30.04.2025 про закриття кримінального провадження №0000110 від 09.02.2025,

в с т а н о в и в :

даною ухвалою слідчого судді 26.06.2025 відмовлено у задоволенні вищевказаної скарги адвоката ОСОБА_6 з посиланням на те, що представником скаржника не наведено доводів, які б виключали підстави для закриття кримінального провадження за п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України, а тому рішення про закриття кримінального провадження прийняте дізнавачем СД Уманського РУП ГУНП в Черкаській області з дотриманням вимог КПК України.

Не погоджуючись з такою ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, якою просить скасувати ухвалу слідчого судді від 26.06.2025, визнати постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 30.04.2025 як таку, що винесена передчасно і невмотивовано, направити вказану ухвалу до органу досудового розслідування для відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

В обґрунтування апеляційної скарги вказано на вчинення службовими особами в/ч НОМЕР_1 кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 397 КК України, яке полягає у тому, що 12.01.2025, 17.01.2025 та 23.01.2025 ним, як представником довірительки, на ім`я командира в/ч НОМЕР_1 на електронну пошту направлено адвокатські запити із вимогами надати документи та інформацію, однак на момент подання вказаної скарги, жодної інформації на запити чи документів моїй клієнтці як матері зниклого чи мені, як її представнику, не надійшло, що в сукупності свідчить про укриття власних неправомірних дій з боку в/ч НОМЕР_2 , оскільки ОСОБА_8 виконував 01.01.2025 бойове завдання всупереч власним посадовим обов`язками.

Об`єктивна сторона злочину за ч. 1 ст. 397 КК України характеризується діянням, яке може бути вчинено як шляхом дії, так і бездіяльності. У назві ст. 397 КК України передбачене нею діяння позначається як втручання в діяльність захисника чи представника особи, а в диспозиції цієї статті зазначається, що таке втручання може бути здійснене шляхом: а) вчинення в будь-якій формі перешкод до здійснення правомірної діяльності захисника чи представника особи по наданню правової допомоги або б) порушення встановлених законом гарантій їх діяльності та професійної таємниці. Таким чином, за ст. 397 КК України встановлено відповідальність за злочин із формальним складом, який визнається закінченим із моменту вчинення хоча б одного із зазначених діянь, незалежно від їх наслідків.

В межах розпочатого кримінального провадження № 0000110 від 09.02.2025 за ч. 1 ст. 397 КК України адвокатом скеровано заяву про визнання його потерпілим, однак пам`ятку через необхідність особистої явки не вручено, хоча дізнавачу відома його адреса у м. Києві.

Після цього адвокатом скеровано клопотання про проведення слідчих дій від 12.02.2025 та 20.02.2025 у яких він просив вилучити у військової частини перелік документів.

Вказаних документів дізнавачем так і не вилучено на даний час, про що свідчить відсутність відповідей на мої численні клопотання.

Постанова про закриття від 30.04.2025 скаржнику не вручалася, однак її направлено 13.06.2025 виключно після скерування адвокатського запиту до ГУНП в Черкаській області.

Після аналізу оскаржуваної постанови скаржнику стало відомо, що вона являється формальною та безпідставною, оскільки винесена виключно на підставі отримання повідомлень від в/ч про ніби то скерування відповідей на адвокатські запити. Адвокат наголошує, що не потребує формальних відписок від військової частини, яка укриває власні злочинні дії та протиправні рішення окремих командирів, а він, як адвокат, має законне право та його клієнтка має моральне право, як мати, на отримання копій документів згідно клопотань.

Крім того, на даний час, зазначених у постанові про закриття формальних листів від в/ч він також не отримував та дізнавачем не долучено до кримінального провадження документів, що свідчать про їх поштове вручення адвокату.

Належним чином повідомлені скаржник та прокурор до суду апеляційної інстанції не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, що в розумінні вимог ст.405 КПК України не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті вимог.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків, виходячи з такого.

Слідчим суддею на підставі матеріалів скарги та матеріалів кримінального провадження №0000110 від 09.02.2025 встановлено, що у провадженні СД Уманського РУП ГУНП в Черкаській області знаходяться матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000110 від 09.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 397 КК України.

Згідно з матеріалами провадження до Уманського РУП надійшла ухвала Уманського міськрайонного суду Черкаської області про внесення відомостей до ЄРДР за скаргою ОСОБА_6 про ненадання відповіді на адвокатський запит військовою частиною.

09.02.2025 матеріали перевірки по даному факту були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000110, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 397 КК України.

В ході досудового розслідування 21.02.2025 дізнавачем скеровано запит № 39563-2025 до військової частини НОМЕР_2 , з метою отримання інформації, чи надходили на їхню адресу запити адвоката ОСОБА_6 з приводу безвісти зниклого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в разі надходження повідомити реєстраційні номери за якими надійшли дані запити, а також надати копії запитів, чи надавались відповіді на запити ОСОБА_6 , якщо так повідомити вихідні реєстраційні номери, а також надати копії відповідей із додатками (при наявності), також повідомити хто готував проект відповідей та був їх виконавцем та яким чином відправлялись відповіді на адвокатські запити.

Згідно отриманої відповіді від 31.03.2025 № 26345-2025 запити адвоката ОСОБА_6 з приводу безвісти зниклого капітана ОСОБА_8 , командуванням військової частини НОМЕР_2 були опрацьовані, відповіді направлені на адресу, яка вказана у запитах засобами Укрпошти, що підтверджується відповідними накладними. До відповіді надано копії документів: лист-відповідь № 03/1363 від 13.01.2025 (накладна № 350 від 15.01.2025); лист-відповідь № 03/1403 від 22.01.2025 (накладна № 652 від 27.01.2025); лист-відповідь № 03/1485 від 07.02.2025 (накладна № 174 від 10.02.2025).

Постановою від 30.04.2025 дізнавача СД Уманського РУП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 закрито кримінальне провадження №0000110 від 09.02.2025 у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з указаною постановою слідчого, адвокат ОСОБА_6 , діючий в інтересах ОСОБА_7 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з скаргою про скасування постанови про закриття від 30.04.2025, яку передчасно та невмотивовано винесено дізнавачем при повній попередній бездіяльності.

Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26.06.2025 у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 відмовлено з посиланням на те, що представником скаржника не наведено доводів, які б виключали підстави для закриття кримінального провадження за п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України, а тому рішення про закриття кримінального провадження прийняте дізнавачем СД Уманського РУП ГУНП в Черкаській області з дотриманням вимог КПК України.

Такими є встановлені обставини справи, а зазначене питання щодо закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення має наступне правове регулювання.

За змістом положень ст.ст. 283, 284 КПК закінчення досудового розслідування - це завершальний етап стадії досудового розслідування, у межах якого підбиваються підсумки роботи слідчого і прокурора щодо вирішення завдань кримінального провадження, аналізуються всі зібранні докази та приймається підсумкове рішення у справі на стадії досудового розслідування.

Після виконання вимог ст. 91 КПК, а саме встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, досудове розслідування визнається закінченим, тобто, якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих (розшукових) дій або негласних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна з версій, які виникли, не залишилась не перевіреною.

Закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності, а прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

За змістом ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ньому має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу. Мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу.

Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі коли, зокрема, встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, що й мало місце в даному випадку.

Так, стаття 397 Кримінального кодексу України передбачає відповідальність за втручання в діяльність захисника чи представника особи. Це означає, що будь-які дії, що перешкоджають правомірній діяльності адвоката або представника у наданні правової допомоги, або порушують їхні професійні гарантії, є кримінальним правопорушенням.

Об`єктивна сторона злочину характеризується діянням, яке може бути вчинено як шляхом дії, так і бездіяльності. У назві ст. 397 КК України передбачене нею діяння позначається як втручання в діяльність захисника чи представника особи, а в диспозиції цієї статті зазначається, що таке втручання може бути здійснене шляхом: а) вчинення в будь-якій формі перешкод до здійснення правомірної діяльності захисника чи представника особи по наданню правової допомоги або б) порушення встановлених законом гарантій їх діяльності та професійної таємниці.

Втручання є впливом на свідомість та волю захисника (представника особи), для здійснення якого винний може використовувати різні способи (форми) як активної (дія), так і пасивної (бездіяльність) поведінки.

Вчинення в будь-якій формі перешкод для здійснення правомірної діяльності захисника (представника особи) передбачає створення таких умов, які перешкоджають останнім надавати ефективну правову допомогу і реалізовувати надані ним законом права.

Перешкоди можуть створюватися шляхом застосування психічного або фізичного впливу щодо потерпілого (погрози, залякування, підкуп, відмова в наданні необхідних матеріалів, документів або іншої інформації, що спричиняє незаконне позбавлення права здійснювати захист чи представляти інтереси клієнта у відповідному кримінальному провадженні, тощо).

Відповідальність за ст. 397 КК України можлива лише за умови, якщо втручання було незаконним, а діяльність захисника (представника), у яку втручаються, навпаки, була законною (правомірною).

При цьому, порушенням встановлених законом гарантій діяльності та професійної таємниці захисника чи представника особи є вчинення будь-яких протиправних діянь, таких як прохання, вимога чи примушування надати відомості, що становлять адвокатську таємницю; незаконне прослуховування телефонних розмов; порушення порядку призначення захисника або допуску представника до участі за справою; необґрунтована заборона використання науково-технічних засобі під час участі у провадженні; відмова в наданні доказів тощо.

Суб`єктивна сторона злочину носить лише прямий умисел, бо особа усвідомлює, що втручається в законну діяльність захисника (представника особи) і бажає цього. Мотиви можуть бути різними і на кваліфікацію не впливають.

Як зазначено в оскаржуваній постанові слідчого про закриття кримінального провадження від 30.04.2025 - 21.02.2025 дізнавачем скеровано запит № 39563-2025 до військової частини НОМЕР_2 , з метою отримання інформації, чи надходили на їхню адресу запити адвоката ОСОБА_6 з приводу безвісти зниклого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в разі надходження повідомити реєстраційні номери за якими надійшли дані запити, а також надати копії запитів, чи надавались відповіді на запити ОСОБА_6 , якщо так повідомити вихідні реєстраційні номери, а також надати копії відповідей із додатками (при наявності), також повідомити хто готував проект відповідей та був їх виконавцем та яким чином відправлялись відповіді на адвокатські запити.

Згідно отриманої відповіді від 31.03.2025 № 26345-2025 запити адвоката ОСОБА_6 з приводу безвісти зниклого капітана ОСОБА_8 , командуванням військової частини НОМЕР_2 були опрацьовані, відповіді направлені на адресу, яка вказана у запитах засобами Укрпошти, що підтверджується відповідними накладними.

До відповіді надано копії документів: лист-відповідь № 03/1363 від 13.01.2025 (накладна № 350 від 15.01.2025); лист-відповідь № 03/1403 від 22.01.2025 (накладна № 652 від 27.01.2025); лист-відповідь № 03/1485 від 07.02.2025 (накладна № 174 від 10.02.2025).

Викладене свідчить про відсутність складу злочину за ч. 1 ст. 397 КК України, адже військовою частиною направлялися відповіді на запити адвоката, а зазначення адвоката ОСОБА_6 про «формальні відписки від військової частини» свідчать про його незгоду із змістом наданої йому інформації, проте це не свідчить про перешкоджання правомірній діяльності адвоката, що є складом даного кримінального проступку.

Апеляційний суд відхиляє посилання скаржника в апеляційній скарзі щодо необґрунтованості висновків слідчого судді, адже судовий розгляд скарги у даній справі проведено з дослідженням усіх матеріалів кримінального провадження. Також слідчий суддя надав належну і детальну оцінку всім доводам адвоката ОСОБА_6 .

Інші доводи апеляційної скарги аналогічні доводам скарги захисника, адресованої слідчому судді, і були предметом вивчення слідчого судді, фактично зводяться до незгоди з оскаржуваною ухвалою від 26.06.2025.

Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді та приймає до уваги, що скаржником в апеляційній скарзі не наведено аргументів які свідчили б про незаконність прийнятого слідчим рішення або про помилковість висновків, викладених в ухвалі слідчого судді, адже ці висновки враховують всі можливі обставини, встановлені при здійснені даного досудового розслідування, а тому доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали від 26.06.2025.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 не підлягає до задоволення, а ухвала слідчого судді від 26.06.2025 має бути залишена без змін.

Керуючись ст. ст. 284, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26.06.2025 про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах ОСОБА_7 , на постанову дізнавача від 30.04.2025 про закриття кримінального провадження №0000110 від 09.02.2025, залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді