Справа № 522/5762/25
Провадження №1-кс/522/4749/25
УХВАЛА

03 вересня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000002 від 10.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000002 від 10.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Зазначене клопотання обґрунтовано тим, що СВ ВП №1 ОРУП №1 Головного управління Національної поліції в Одеській областіздійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 10.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Одеською обласною прокуратурою.

У ході досудового розслідування встановлено, що у 2022 році невстановлені особи шляхом обману, з використанням підроблених документів, заволоділи земельними ділянками на території громади м. Одеси, у тому числі земельною ділянкою за адресою: м. Одеса, пров. Виноградний, 25.

Так, 27.12.2022 ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину № 1325 від 27.12.2022, виданого приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_5 , отримала у спадщину від померлої матері ОСОБА_6 земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :27:004:0001.

У подальшому земельну ділянку з кадастровим номером :27:004:0001 поділено на дві окремі земельні ділянки з кадастровими номерами :27:004:0003 та :27:004:0002, які ОСОБА_4 передала до статутного капіталу ТОВ «АВТО-АГРОПРОМСЕРВІС», , директором якого був ОСОБА_7 .

Надалі, 16.05.2023 земельні ділянки з кадастровими номерами :27:004:0001 та :27:004:0003 були знов об`єднані у земельну ділянку з кадастровим номером :27:004:0004.

19.02.2024 на підставі акту приймання-передачі від 16.02.2024 та протоколу ТОВ «АВТО-АГРОПРОМСЕРВІС» шляхом виходу зі складу учасників товариства та передачі внеску, право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :27:004:0004 зареєстровано за ОСОБА_8 .

У подальшому, невстановлені особи, організували подання цивільного позову про стягнення неіснуючої заборгованості до Тарутинського районного суду Одеської області від ОСОБА_9 до ОСОБА_10 , які фактично були цивільним подружжям. За результатами розгляду позову, 30.01.2024 судом ухвалено рішення про стягнення коштів на користь ОСОБА_9

21.03.2024, з метою забезпечення виконання вищезазначеного рішення суду від 30.01.2024, земельну ділянку з кадастровим номером :27:004:0004, яка належала ОСОБА_10 , за участю приватного виконавця ОСОБА_11 за договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_12 , реалізовано на користь ОСОБА_13 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину, померлій ОСОБА_6 на праві приватної власності належала відповідна земельна ділянка на підставі державного акту на право приватної власності на землі серії І-КВ № 113968, який видано Одеською міською радою народних депутатів 26.02.1999 року та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 217.

Так, відповідно до листа ГУ Держгеокадастру в Одеській області згідно з наявними даними у Книгах реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, станом на 31.12.2012 не зареєстровано право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , а також станом на 31.12.2012 державний акт серії 1-КВ № 113968 від 26.02.1999 за ОСОБА_6 не зареєстровано.

Крім того, допитана під час досудового розслідування ОСОБА_14 повідомила, що оформила земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , на своє ім`я на прохання ОСОБА_7 , яким чином це відбувалось вона не розуміла, але виконувала всі вказівки останнього, у тому числі, під час оформлення всіх документів її супроводжував охоронець/водій ОСОБА_7 (в подальшому встановлений як ОСОБА_15 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та у телефонному режимі надавала поради бухгалтер ОСОБА_7 (в подальшому встановлена як ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Проведеними заходами встановлено, що до вчинення злочину причетна ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

08.08.2025 на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_16 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено:

-мобільний телефон Realmy С75 ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , з сім- картками НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ;

-печатку ТОВ «АВТО-АГРОПРОМСЕРВІС» ;

-копію паспорту ОСОБА_17 на 1 арк.;

-копію позовної заяви ОСОБА_17 до Біляївського районного суду про стягнення заборгованості з ОСОБА_18 у розмірі 550000 грн., на 1 арк,

-копію квитанції про сплату судового збору за позовом ОСОБА_17 про стягнення заборгованості з ОСОБА_18 .

В ході досудового розслідування 08.08.2025 вилучені під час обшуку речі та документи визнано речовими доказами, про що винесено відповідну постанову.

Предмети та документи, вилучені під час проведеного обшуку, можуть зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, є предметом кримінального правопорушення та мають значення ключових доказів у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, прокурор, посилаючись на вимоги ст.ст. 98, 170 КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів, просить накласти арешт на вказане майно.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити..

Власник майна, повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП №1 ОРУП №1 Головного управління Національної поліції в Одеській областіздійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 від 10.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Одеською обласною прокуратурою.

У ході досудового розслідування встановлено, що у 2022 році невстановлені особи шляхом обману, з використанням підроблених документів, заволоділи земельними ділянками на території громади м. Одеси, у тому числі земельною ділянкою за адресою: м. Одеса, пров. Виноградний, 25.

Так, 27.12.2022 ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину № 1325 від 27.12.2022, виданого приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_5 , отримала у спадщину від померлої матері ОСОБА_6 земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :27:004:0001.

У подальшому земельну ділянку з кадастровим номером :27:004:0001 поділено на дві окремі земельні ділянки з кадастровими номерами :27:004:0003 та :27:004:0002, які ОСОБА_4 передала до статутного капіталу ТОВ «АВТО-АГРОПРОМСЕРВІС», , директором якого був ОСОБА_7 .

Надалі, 16.05.2023 земельні ділянки з кадастровими номерами :27:004:0001 та :27:004:0003 були знов об`єднані у земельну ділянку з кадастровим номером :27:004:0004.

19.02.2024 на підставі акту приймання-передачі від 16.02.2024 та протоколу ТОВ «АВТО-АГРОПРОМСЕРВІС» шляхом виходу зі складу учасників товариства та передачі внеску, право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :27:004:0004 зареєстровано за ОСОБА_8 .

У подальшому, невстановлені особи, організували подання цивільного позову про стягнення неіснуючої заборгованості до Тарутинського районного суду Одеської області від ОСОБА_9 до ОСОБА_10 , які фактично були цивільним подружжям. За результатами розгляду позову, 30.01.2024 судом ухвалено рішення про стягнення коштів на користь ОСОБА_9

21.03.2024, з метою забезпечення виконання вищезазначеного рішення суду від 30.01.2024, земельну ділянку з кадастровим номером :27:004:0004, яка належала ОСОБА_10 , за участю приватного виконавця ОСОБА_11 за договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_12 , реалізовано на користь ОСОБА_13 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину, померлій ОСОБА_6 на праві приватної власності належала відповідна земельна ділянка на підставі державного акту на право приватної власності на землі серії І-КВ № 113968, який видано Одеською міською радою народних депутатів 26.02.1999 року та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 217.

Так, відповідно до листа ГУ Держгеокадастру в Одеській області згідно з наявними даними у Книгах реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, станом на 31.12.2012 не зареєстровано право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , а також станом на 31.12.2012 державний акт серії 1-КВ № 113968 від 26.02.1999 за ОСОБА_6 не зареєстровано.

Крім того, допитана під час досудового розслідування ОСОБА_14 повідомила, що оформила земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , на своє ім`я на прохання ОСОБА_7 , яким чином це відбувалось вона не розуміла, але виконувала всі вказівки останнього, у тому числі, під час оформлення всіх документів її супроводжував охоронець/водій ОСОБА_7 (в подальшому встановлений як ОСОБА_15 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та у телефонному режимі надавала поради бухгалтер ОСОБА_7 (в подальшому встановлена як ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Проведеними заходами встановлено, що до вчинення злочину причетна ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

08.08.2025 на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_16 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено:

-мобільний телефон Realmy С75 ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , з сім- картками НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ;

-печатку ТОВ «АВТО-АГРОПРОМСЕРВІС» ;

-копію паспорту ОСОБА_17 на 1 арк.;

-копію позовної заяви ОСОБА_17 до Біляївського районного суду про стягнення заборгованості з ОСОБА_18 у розмірі 550000 грн., на 1 арк,

-копію квитанції про сплату судового збору за позовом ОСОБА_17 про стягнення заборгованості з ОСОБА_18 .

В ході досудового розслідування 08.08.2025 вилучені під час обшуку речі та документи визнано речовими доказами, про що винесено відповідну постанову.

Слідчий суддя вважає, що враховуючи обставини кримінального правопорушення, вищевказана річ має значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а також може бути використана, самостійно і в сукупності, як доказ вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, в рамках досудового розслідування заплановано призначення експертних досліджень вказаних предметів, без проведення яких, отримання даних, що мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, є неможливим.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до ст.ст. 214, 223 КПК України після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів. Повідомлення про підозру, відповідно до ст.276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування вищевказаного кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення вищевказаного клопотання, а саме - накладення арешту на мобільний телефон Realmy С75 ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , з сім- картками НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; печатку ТОВ «АВТО-АГРОПРОМСЕРВІС» ; копію паспорту ОСОБА_17 на 1 арк.; копію позовної заяви ОСОБА_17 до Біляївського районного суду про стягнення заборгованості з ОСОБА_18 у розмірі 550000 грн., на 1 арк, копію квитанції про сплату судового збору за позовом ОСОБА_17 про стягнення заборгованості з ОСОБА_18 .

Керуючись ст. ст. 170, 173, 309, 372, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000002 від 10.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000002 від 10.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, на майно, вилучене 08 серпня 2025 року у ході проведення обшукуза місцем проживання ОСОБА_16 , за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на: мобільний телефон Realmy С75 ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , з сім- картками НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; печатку ТОВ «АВТО-АГРОПРОМСЕРВІС» ; копію паспорту ОСОБА_17 на 1 арк.; копію позовної заяви ОСОБА_17 до Біляївського районного суду про стягнення заборгованості з ОСОБА_18 у розмірі 550000 грн., на 1 арк, копію квитанції про сплату судового збору за позовом ОСОБА_17 про стягнення заборгованості з ОСОБА_18 .

Майно, на яке накладено арешт зберігати у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду на протязі 5 (п`яти) днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1