В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород кримінальне провадження №0000396 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.07.2022 року про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Ужгород, неодруженого, з середньою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

потерпілої - ОСОБА_10

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_11

обвинуваченого - ОСОБА_6

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_12

ВСТАНОВИВ:

30 липня 2022 року близько 21 години 30 хвилин, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись у четвертому кварталі Анталовецького лісництва, ДП «Ужгородського ДЛГ», неподалік села Анталовці, Ужгородського району, Закарпатської області, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, затіяв сварку з потерпілим ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка переросла у штовханину та в подальшому ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, з метою спричинення тяжких тілесних ушкоджень, умисно наніс потерпілому один удар предметом схожим на ніж який приніс з собою, в область нижньої третини лівого стегна по зовнішній поверхні.

Внаслідок завданого удару ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_13 тілесне ушкодження у виді проникаючого колото-різаного поранення нижньої третини зовнішньої поверхні лівого стегна, з пошкодженням лівої стегнової артерії, яка супроводжувалась масивною зовнішньою гострою крововтратою, малокрівям внутрішніх органів, привело до шоку і стало безпосередньою причиною смерті.

Внаслідок отримання даного тілесного ушкодження о 22 годині 20 хвилин лікарями було констатовано смерть ОСОБА_13 .

Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.2 ст. 121 КК України, а саме як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину за ч.2 ст. 121 КК України не визнав, щодо цивільного позову заперечив, пояснив що 30 липня 2022 року домовилися піти на пікнік, близько першої години дня в село приїхали ОСОБА_14 з другом ( ОСОБА_15 ). Близько 13.30 год. поїхали в ліс, він їхав на своєму транспортному засобі з ОСОБА_16 , а ОСОБА_17 був за кермом свого транспортного засобу і з ним їхав ОСОБА_15 . До лісу приїхали близько 14.00 год., готували бограч. До них повинен був приїхати ще ОСОБА_18 , він декілька разів йому телефонував і він повідомив, що буде пізніше. Близько 16.00 год. приїхав ОСОБА_18 , його привіз ОСОБА_13 , який був більше п`яний ніж ОСОБА_20 . Вони всі сиділи за столом десь до 19-20 години, руки тиснути почали, і потім почались в нього словесні перепалки з ОСОБА_13 , він просив його йти додому. ОСОБА_13 почав його обзивати, потім погодився піти, сів в свій автомобіль і вдарив його автомобіль, вирвав дверку, вийшовши з автомобіля почав сміятися, погані слова в його сторону говорити. Він підійшов до свого автомобіля, закрив дверку і сказав, що тоді сам їде додому, сів в свій автомобіль і теж вдарив автомобіль ОСОБА_13 , від чого він перевернувся. Після цього ОСОБА_13 підійшов до його машини витяг його з машини і почав бити по обличчю, наніс близько десяти ударів, він почав втікати по дорозі. Десь за 40 метрів ОСОБА_13 наздогнав його і продовжив бити, повалив на землю сів на нього зверху, по грудях почав бити, що сталося дальше він не зрозумів, побачив що в ОСОБА_13 кров в області коліна. Він сидів на ньому і він цілий в крові був, що сталося не знає, ОСОБА_13 зліз з нього, в той час прибіг ОСОБА_20 з ОСОБА_21 та почали його бити. Що дальше було він не бачив, його били в стороні, тому подій не пам`ятає. Пам`ятає, що вирвався і втік в ліс, за ним біг ОСОБА_20 , близько 3-4 кілометри біг, потім сидів в лісі, а зранку прийшов додому. Коли був в лісі, йому хтось телефонував, але не пам`ятає хто, і що говорив.

На запитання учасників обвинувачений відповів, що в ліс поїхали відпочити, там усі були п`яні, чого його били не знає, він не завдавав ударів ОСОБА_13 . Коли він з ОСОБА_13 боролися біля них нікого не було. Ножа з собою в ліс брав, як їхали в ліс то ніж знаходився в кобурі, на столі також лежав. Після сварки з ОСОБА_13 , коли він сів до автомобіля їхати додому, то заховав ножа у праву кишеню. ОСОБА_13 припинив його бити коли потекла кров. Втікав в ліс, бо ОСОБА_18 сказав, що вб`є його. Мобільний телефон у нього був, але відключився коли хтось подзвонив. Він зранку прийшов додому, і на нього вже чекали працівники поліції, та відразу затримали. Нога ОСОБА_13 була в крові він побачив коли той вставав. Думає, що ОСОБА_13 під час бійки наткнувся на ножа. Вказав, що проживає в Анталовцях тридцять чотири роки, з співмешканкою ОСОБА_22 живе разом десять років. З ОСОБА_13 знайомий п`ятнадцять років, дружні стосунки були між ними, але один раз між ними був конфлікт, десять років тому, ОСОБА_13 побив його, але він про це не заявляв. Він на пікнік їхав тверезий, вживав в лісі пиво 2-3 рази, горілку по 200-250 грам до приїзду ОСОБА_13 . ОСОБА_13 його словесно ображав нецензурно, через це він його просив йти додому. Потерпілий лише після третього чи четвертого разу його прохань вирів йти додому, сів у свій автомобіль і вдарив його автомобіль, вивернулася дверка. Підтвердив, що ОСОБА_13 казав «я тобі востановлю», «хочеш вдар мою», після чого він сів у свій автомобіль і вдарив транспортний засіб ОСОБА_13 , але не хотів щоб авто перевернулося. Думає, що бачив ножа на землі, він залишився на тому місці де він лежав.

В судових дебатах та останньому слові обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що щиро розкаюється, але не винуватий, що ОСОБА_13 наткнувся на ножа. Дуже жаліє що так сталося.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, його винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується сукупністю наданих стороною обвинувачення, досліджених та перевірених під час судового розгляду доказами, яким надано належну оцінку.

Потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні зазначила, що рідна сестра обвинуваченого є дружиною її рідного брата ОСОБА_23 , та дала показання про те, що 30.07.2022 року вона рано встала пішла на роботу спитала чоловіка що буде робити, казав що буде ремонтувати машину. Вона працює з ОСОБА_24 , вона бігала додому бо її чоловік мав їхати в ліс до ОСОБА_6 , також вона їй сказала, що її ОСОБА_18 буде везти її чоловік. Вона о 18.30 год. повернулася, мама сказала що її чоловік повіз ОСОБА_18 до лісу, що скоро буде вдома. Вона каву зробила і почула, що в сусіда завелась машина, потім за кілька хвилин почула звук авто та крики, суматоха була, фельдшерку привезли, її не пускали, казали що там її чоловік. Фельдшер попросила зняти її чоловіка з машини, після фельдшерка робила реанімацію. Близько 20.00 год. подзвонила до чоловіка, питала чи збирається додому, сказав що скоро буде, нормально спілкувався. Коли привезли чоловіка то був без свідомості, не спілкувався, жовтий цілий і на нозі кров, в шортах, без шльопок, чи в майці був не пригадує.

На запитання учасників потерпіла пояснила, що двадцять один рік разом прожили з чоловіком, він батько трьох дітей, спокійний, врівноважений, стосунки були прекрасні з односельчанами, з ОСОБА_6 спілкувалися на день народження в сестри, нормально спілкувалися. Хлопці які привезли її чоловіка були випивші, по розмові було помітно. ОСОБА_27 фельдшера також привезли до її чоловіка. Швидка їхала близько 20 хвилин, фельдшер робила реанімацію, потім сказали що її чоловік помер. Вказала, що сама залишилася з дітьми яким 22, 17 та 15 років, також зазначила що у них з чоловіком було багато планів, які тепер не можливі. Цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в сумі 800 000 грн. підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Щодо міри покарання обвинуваченому просила призначити строк позбавлення волі який просив прокурор.

Свідок ОСОБА_28 в судовому засіданні зазначив, що знайомий з обвинуваченим, влітку 2022 року вони зібралися відпочити, його запросили, і він взяв з собою ОСОБА_15 . Потерпілий разом з ОСОБА_18 приїхали до лісу на машині потерпілого. Всі сиділи випивали в лісі, потім між обвинуваченим і потерпілим почалася перепалка вони відійшли, так як ОСОБА_31 перевернув автомобіль ОСОБА_13 за 100 м відбігли і забігли в ліс, вони ще 10 секунд постояли і побігли до них, потім побачив що потерпілий викотився і рана на нозі в нього була, він почав надавати допомогу і відвезли потерпілого в село.

На поставлені запитання учасників свідок ОСОБА_28 відповів, в лісі їх було шестеро, він, ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , обвинувачений і потерпілий. Алкоголь в лісі вживали і обвинувачений, і потерпілий. Обвинуваченого знав близько трьох років, описав його як спокійного, адекватного, середнього зросту, середньої тілобудови. Потерпілого він не знав. Вказав, що конфлікт розпочав ОСОБА_6 , згадував щось, вони словесно сперечалися. Потерпілий сів в автомобіль казав, що йде, та випадково зачепив автомобіль обвинуваченого, вийшов з машини говорив, що відшкодує, знову сів до них за стіл. Обвинувачений спершу кричав, потім сів в свій автомобіль і вдарив автомобіль потерпілого, після чого почав втікати, а потерпілий побіг за ним. За кілька секунд всі побігли за ними. Зазначив, що ножове поранення у ОСОБА_33 було вище коліна. Бачив, що у обвинуваченого був ніж в кобурі на поясі, яка закривалася. Обвинувачений ножем дещо нарізав за столом. Вказав, що якщо кобура була застібнута, то ніж не міг випасти. Зважаючи на поведінку обвинуваченого в лісі вважає що він міг завдати ножове поранення потерпілому. Рану у потерпілого на нозі було видно. Не бачив чи в ОСОБА_6 на одязі була кров. ОСОБА_6 спершу поруч стояв біля потерпілого, а потім ОСОБА_18 почав його бити. ОСОБА_17 під`їхав на автомобілі, потерпілого ОСОБА_13 перенесли на автомобіль і поїхали в село. Йому невідомі відносин між обвинуваченим і потерпілим. Після пошкодження автомобіля обвинувачений розмахував руками, кричав словесно. В районі обіду їх четверо приїхало до лісу, він, ОСОБА_15 , ОСОБА_17 і ОСОБА_6 , ще чекали на ОСОБА_18 . Десь через дві години до них приїхав ОСОБА_18 з потерпілим. До приїзду ОСОБА_18 та ОСОБА_13 вони вживали алкогольні напої, випивали десь чотири рази. Коли приїхав потерпілий то на вигляд був тверезий. Після приїзду ОСОБА_18 і потерпілого продовжували вживати алкоголь, не пригадує скільки було алкоголю. ОСОБА_15 трішки випив алкоголю. Бачив що обвинувачений використовував ніж, нарізав хліб, сало, ніж був у нього в кобурі. Обвинувачений з потерпілим разом перебували за столом, десь через годину почали між собою перепалку. Близько 17-18 год. між ОСОБА_6 і ОСОБА_13 почалась перепалка, потерпілий хотів поїхати геть, але зачепив автомобіль ОСОБА_6 . Після цього, обоє стояли біля автомобіля і нецензурно обвинувачений висловлювався, сперечалися, обвинувачений не хотів слухати, потім потерпілий повернувся, а ОСОБА_6 своїм автомобілем вдарив автомобіль потерпілого і перевернув його. Після чого, потерпілий почав бігти до авто і ОСОБА_6 почав тікати в хащі десь, від автомобіля 50 м відбіг. Всі секунд 10-15 дивилися, думали що будуть битися, та потім побігли до них. Вказав, що ОСОБА_6 та ОСОБА_13 побігли з дороги в хащі побігли. Хто перший прибіг не пригадує, але вказав, що він з ОСОБА_17 були перші біля потерпілого, кілька хвилин рану ОСОБА_13 перев`язували футболкою. ОСОБА_17 дзвонив у швидку і побіг за автомобілем. ОСОБА_6 з ОСОБА_18 почав шарпатися. Після того, перенесли ОСОБА_13 на машину і поїхали в село. Він з потерпілим був на борті автомобіля, також в автомобілі їхали ОСОБА_15 та ОСОБА_17. Дорога в село зайняла до п`яти хвилин. В селі зняли потерпілого з машини на землю і чекали швидку, до десяти хвилин точно, робили масаж серця. Дорога з лісу в село польова, Вказав, що це скоріше за все була субота, котра година була не знає. В лісі час від часу бачив ножа в ОСОБА_6 в кобурі. Обвинувачений користувався ножем для нарізання за столом.

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні пояснив що проживає вдома в обвинуваченого з його сестрою рідною. В кінці липня 2022 вирішили зібратися на пікнік, він приїхав пізніше, близько 15-16 год., попросив ОСОБА_13 дати йому автомобіль, але він вирішив його завезти. Коли вони приїхали то в лісі були ОСОБА_17 , ОСОБА_6 , ОСОБА_15 і ОСОБА_14 , вони там були десь від 11.00 год., оскільки так домовлялися, вживали алкогольні напої, були не тверезі, він вдома ще пив горілку, пиво. В лісі сиділи, випивали, руки перетягали, ОСОБА_6 програвав в ОСОБА_13 . Бачив в ОСОБА_6 ножа, в ремені був, витягував його. ОСОБА_13 в лісі не агресивний був, щось згадував, потім зачіпив автомобіль обвинуваченого, просив пробачення, всі встали дивитися, що там сталося. Він останній прибіг до уазіка, ОСОБА_13 побіг до свого автомобіля, бачив що тримав ОСОБА_6 за одяг, і він побачив як ОСОБА_13 впав. Побіг та побачив у ОСОБА_13 кров пішла ззаду з ноги, бачив що рана була, бо був в шортах. ОСОБА_13 був без свідомості, ножа він не бачив. Вказав що ОСОБА_6 був перезбуджений. Вказав що ніж сам не міг випасти з кобури. ОСОБА_13 надавав допомогу ОСОБА_15 чи ОСОБА_14 , перев`язували рану. Це все було на лісовій дорозі, біля машини ОСОБА_6 . На запитання учасників процесу свідок ОСОБА_23 зазначив, що у потерпілого та обвинуваченого були нормальні стосунки. ОСОБА_6 інколи був агресивний, коли алкоголь вживав. На пікніку обвинувачений буянив, потерпілий був спокійний. Після пошкодження потерпілим автомобіля обвинуваченого, він сприйняв це агресивно, ходив, за ножа хапав. Він бачив як ОСОБА_13 тримав ОСОБА_6 за одяг. Петрунь побачив свій автомобіль перевернутим і побіг дивитися що там, а за хвилину-півтори ОСОБА_13 впав, а ОСОБА_6 стояв. Він приїхав в ліс з ОСОБА_13 коло 16.00 год. ліс від села на відстані 3-4 км. Після того, як перевернулася машина ОСОБА_13 побіг до машини, хлопці також побігли, десь 25 метрів. Коли він прибіг до ОСОБА_13 , то почав бити ОСОБА_6 , потім залишився в лісі з ОСОБА_6 . Обвинувачений ножем нічого не нарізав, а з нервів витягував і запихав ножа.

Свідок ОСОБА_38 в судовому засіданні дав показання про те, що сусіди з обвинуваченим, влітку 2022 близько 13-14 години зібралися він, ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_15 і поїхали до лісу. ОСОБА_18 разом з ОСОБА_13 приїхали пізніше, десь через 3-4 години і теж з ними сиділи, вживали алкоголь. ОСОБА_6 хотів їхати додому вдарив ОСОБА_13 уазік, який перевернувся. ОСОБА_13 до нього побіг, між ними конфлікт виник, це відбувалося на відстані до 50 метрів до них, біля перевернутої машини. Також зазначив, що перед цими подіями між ОСОБА_13 та ОСОБА_6 був конфлікт, через що йому не відомо, вони руки гнули між собою. В ОСОБА_13 не було агресивної поведінки, в ОСОБА_6 теж не було серйозних намірів. Вони підбігли відразу до них, він побачив як ОСОБА_13 стояв обличчям до нього і перед їх очима впав. На лівій нозі фонтаном кров побачив, яке було поранення він не розглядав, від чогось гострого. Коли ОСОБА_6 сідав в авто то ніж був в нього в кобурі на ремені. На його думку, ніж не міг з кобури випасти. Кокайко сказав, що їде і в`їхав в автомобіль ОСОБА_13 . Він не знає чи міг ОСОБА_6 нанести ножове поранення ОСОБА_13 . Не бачив щоб ОСОБА_6 наносив ОСОБА_13 ножове поранення. Бачив в ОСОБА_6 ніж, він був або на столі, або в кобурі, на вигляд звичайний ніж, довжина близько 10 сантиметрів. На ОСОБА_6 не дивився чи були в нього сліди пошкоджень. На запитання учасників процесу свідок ОСОБА_39 відповів, що через 3-4 години прибув потерпілий з ОСОБА_18 , були в нормальному стані, вони запросили ОСОБА_13 посидіти з ними, пили всі однаково. Близько двох годин минуло з часу коли прийшов потерпілий і коли авто перевернулось. Після того, як ОСОБА_6 перевернув авто ОСОБА_13 , той побіг за ним і за 1-2 хвилини вони всі побігли за ними. Це все було на невеликій від них відстані, не було навіть 50 метрів, все було видно. ОСОБА_6 стояв перед перевернутою машиною, він бачив що вони з ОСОБА_13 шарпалися 2-3 хвилини. Вони троє прибігли до них, перед авто стояв ОСОБА_6 , а ОСОБА_13 почали перев`язувати рану вище коліна, за лічені хвилини. Він пішов за автомобілем, який був на відстані 10-15 метрів. До 10 хвилин часу довезли ОСОБА_13 до села і фельдшер також за хвилини приїхала. ОСОБА_18 з ОСОБА_6 залишився в лісі. В селі були близько 20.00 години. Коли підбігли до ОСОБА_6 і ОСОБА_13 то ножа у ОСОБА_6 він не бачив.

Свідок ОСОБА_40 , в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений ОСОБА_6 її чоловік, в липні 2022 року, в кінці місяця вона прийшла з роботи зранку, він її привіз. Чула що йому цілий день надзвонювали ОСОБА_18 і ОСОБА_17 , вона лягла спати, а ввечері їй його сестра подзвонила і повідомила що сталося. Вона дзвонила ОСОБА_6 , він кудись утікав і кричав, за третім разом сказав « ОСОБА_13 помер», але дослівно не пам`ятає. Дзвонив ще, говорив що заблудився десь в лісі, вона говорила йому йти додому. Він повернувся додому зранку, його вже чекали оперативники і відразу забрали, він їй нічого не говорив. Вказала, що вони жили нормально, сварки вона хіба влаштовувала. Чи брав ОСОБА_6 з собою ножа не знає, бо пішла спати. ОСОБА_13 любив випити, скандалити. ОСОБА_6 кожен день працював, не вживав алкоголю, а на вихідні не дуже. Сварка в ОСОБА_6 з ОСОБА_13 була давно, давній конфлікт. ОСОБА_6 не починає бійки. На запитання потерпілої свідок зазначила, що бачила ОСОБА_13 випившого, агресивного, принижував перед нею її чоловіка. ОСОБА_6 вживав алкоголь по святах. Не пригадує скільки разів в той вечір телефонувала чоловіку. На запитання захисника свідок ОСОБА_42 зазначила що ОСОБА_6 любить роботу, господар, працює, їй важко без нього.

Свідок ОСОБА_43 в судовому засіданні дав показання про те, що обвинуваченого бачить третій раз, вперше побачив його на пікніку в липні 2022 року. Виїхали в ліс, смажили м`ясо, картоплю, хлопці випивали, під час розпиття сталася перепалка, яка призвела до трагедії. Він бачив штовханину між обвинуваченим і померлим. На запитання учасників проціесу свідок ОСОБА_44 зазначив, що він приїхав з ОСОБА_14 в село Анталовці після обіду, близько 13.00 год. На пікніку окрім них були ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , обвинувачений ОСОБА_6 і померлий. В лісі він пив пиво, конфлікти були між ОСОБА_6 і потерпілим, обвинувачений говорив, що п`ятнадцять років тому хтось когось вдарив. Бачив, що у обвинуваченого був ніж з правого боку, леза не бачив. Обвинувачений відкривав ножа неодноразово, виймав щось нарізати, ніж закривав в кобурі на закльопку. На його погляд ніж не міг сам випасти з кобури. Вказав, що декілька разів розпочиналася сварка між ОСОБА_6 і ОСОБА_13 , потім потерпілий зачепив автомобіль обвинуваченого і з того почалось, що обвинувачений сів у свій автомобіль і рушив назад і вдарив автомобіль потерпілого. Після чого ОСОБА_6 вийшов з машини і почав тікати, а потерпілий за ним. Побачив як обоє випали з лісу, коли підбігли, то побачив фонтан крові з ноги правої потерпілого, точно не пригадує, вище коліна. Він з ОСОБА_14 затягли ОСОБА_13 на кузов автомобіля і повезли в село. Бачив у потерпілого колото-різану рану з якої кров лилася кров. На його думку рана нанесена ножем. Він бачив обвинуваченого із загиблим в обнімку на землю падали. Ножа не бачив, але бачив що в кобурі в ОСОБА_6 ножа не було. Отримати такі ушкодження випадково не можливо. ОСОБА_13 відвезли в село, але він помер. Коли везли ОСОБА_13 на автомобілі з лісу в село він був без свідомості, не пригадує чи щось говорив. Він разом з ОСОБА_14 допомагав потерпілому. Ніхто інший крім обвинуваченого не міг завдати ОСОБА_13 таких ушкоджень. Він разом з ОСОБА_14 приїхали в Анталовці десь 13 год., а до лісу біля 14.00 год., їхали двома автомобілями. ОСОБА_18 з загиблим приїхали десь через годину, коли приїхали то на вигляд були тверезі. Він з ОСОБА_14 не брали з собою в ліс алкогольних напоїв. В лісі всі вживали алкоголь, але не може повідомити хто скільки пив, не дивився. Всі були спокійні, хтось випивший більше, хтось менше, сиділи за столом, пили алкоголь, сміялися, їли. Потім перша перепалка розпочалася десь за півтори години після початку застілля, потім заспокоїлися, сиділи все нормально було, темнілося, але не було темно. Чи пив алкоголь потерпілий не пам`ятає. Потерпілий хотів їхати, пішов до свого автомобіля і зачепив автомобіль обвинуваченого, зупинився перед автомобілем, став вибачався, казав що відремонтує, а обвинувачений вдарив автомобіль потерпілого, після чого потерпілий побіг за обвинуваченим. Кілька метрів до автомобілів було коли померлий з обвинуваченим з лісу випали, боролися. Це все було на відстані близько десяти метрів від нього. Він бачив двох осіб, які вчепилися один в одного. Коли випали обоє, то бачив кров в ОСОБА_13 . Він з ОСОБА_14 першими були біля ОСОБА_13 , перетягнули йому ногу майкою, погрузили на автомобіль і повезли в село, бачив що потерпілий був дуже білий. Дорога в село зайняла близько 10-15 хвилин. В село везли ОСОБА_13 він, ОСОБА_14 та ОСОБА_17 , що робили інші він не дивився. ОСОБА_18 залишився в лісі, викликав швидку ОСОБА_17 , швидка пізніше приїхала, коли вони приїхали в село то швидкої ще не було. ОСОБА_50 комусь телефонував, бачив що прийшла дружина ОСОБА_13 плакала. Вони зняли потерпілого з машини на землю. Також ОСОБА_17 телефонував сільському фельдшеру, надавала допомогу фельдшер, пам`ятає що чекали швидку, що не відразу приїхала. ОСОБА_6 в лісі залишився і ОСОБА_18 , чи разом, чи окремо не знає. Також зазначив, що потерпілий нікому нічого поганого не міг зробити.

Свідок ОСОБА_27 , допитана за клопотання сторони захисту, фельдшер по сумісництву в с. Анталовці Худлівської АЗППСМ, повідомила що в 2022 році влітку був випадок коли о 22 години вечора їй зателефонував ОСОБА_51 чи вона вдома, вона запитала що сталося, повідомив що з лісу везуть ОСОБА_13 , що стало погано, і він за мною приїхав за хвилин 10-15, що порізаний, втратив свідомість. Коли її привезли до ОСОБА_13 , то він лежав на уазіку, який стояв біля його воріт. Вона сказала зняти його з машини, подивилась пульс, бачила що була введена крапельниця, були відсутні серцебиття, пульс, і за 2-3 хвилини швидка приїхала. Звідки крапельниця взялась вона не знає, там був ОСОБА_52 , який сказав що встановлював крапельницю, він працював медиком. Після прибуття, вона оглянула ОСОБА_13 , дихання послухала, серцебиття, пульс, зіниці побачила прив`язана нога і за 2-3 хвилини швидка приїхала, робили компресію, дефібрилятор реанімація зі швидкої. На запитання захисника свідок ОСОБА_27 зазначила, що їй зателефонували біля 22 години, десь 22.00-22.10 год. прибули на місце, куди привезли ОСОБА_13 , за хвилину зняли його з машини, флакон крапельниця були але не крапали, 2-3 хвилини почали компресію навіть не знаю чи до 60 дорахували.

Свідок ОСОБА_53 допитана за клопотання сторони захисту в судовому засіданні зазначила, що влітку 2022 бачила в них на вулиці дві швидких і що ОСОБА_13 був померлим, їй подзвонила сусідка ОСОБА_54 і сказала, що сталася біда. На запитання захисника свідок відповіла, що не знає о котрій годині їй подзвонила сусідка, було літо, десь до 23 години, вона мила дітей. Вона бачила, що на їх вулиці було дві швидких, надавали допомогу в швидкій сину померлого, померлому допомогу вже не надавали. Повідомила, що там була фельдшер ОСОБА_55 , і багато хлопців стояло. Також вона підписувала протоколи.

Свідок ОСОБА_56 , допитаний за клопотанням сторони захисту, батько ОСОБА_13 в судовому засіданні повідомив, що в липні 2022 року йому задзвонив телефон вони вже спали і повідомили, що з сином біда. Коли прийшли то побачив, що тіло сина було на обочині, були поліція, швидка. До тіла не допускали, вони вночі прийшли, бачив до швидкої внук підходив, потім жінка. Його син, як усі вживав алкогольні напої на свята, не був п`яницею. Обвинувачений є односельчанином, які відносини у його сина були з обвинуваченим він не знає. Кілька разів бачив обвинуваченого, вказав, що напевне син знав його. Охарактеризував сина, як чуйний, доброзичливий, не конфліктний, рано одружився, не часто їздив в ліс, керував автомобілем, однак свого не мав, їздив на автомобілі тестя.

Свідок ОСОБА_57 , допитана за клопотанням сторони захисту, в судовому засіданні повідомила, що події були 30.07.2022, ОСОБА_47 подзвонив до її чоловіка десь о 21-22 год. щоб викликав до нього додому швидку, її чоловік викликав швидку і поїхали двоє з ОСОБА_58 . Вказала, що була субота, в них був пікнік. ОСОБА_13 привезли на вулицю де вона проживає, можливо за 10-15 хвилин після цього приїхала швидка. До того як привезли фельдшерку ОСОБА_27 , допомогу ОСОБА_13 надавав ОСОБА_59 , але говорив що ОСОБА_13 мертвий, його всі просили щоб щось зробив поки фельдшера не було. Через 5 хвилин вже була фельдшер, її привезли, вона в іншому кінці села живе, десь за 1-2 кілометри. ОСОБА_60 поїхав на своєму авто за фельдшеркою. Вона не знає чи ОСОБА_61 встановлював крапельницю ОСОБА_13 , оскільки відійшла. Вона побачила прозоре тіло обличчя, двоє хлопців на машині підтримував голову ОСОБА_13 , ран не бачила, лише у нього була перев`язана нога.

Свідок ОСОБА_59 , допитаний за клопотанням сторонни захисту, в судовому засіданні дав показання про те, що влітку 2022 року були події, він сидів у знайомого, ОСОБА_17 привіз ОСОБА_13 , де він проживав. Він був у сусідньому будинку, по освіті медик, і раніше працював медиком. Всі сусіди збіглися, його кликали, і він пішов дивитися що сталося. Коли подивився на ОСОБА_13 , то відразу зрозумів, що він мертвий, пульсу не було, без свідомості, весь жовтий, всюди кров. Оглядав ОСОБА_13 на машині, після сказав зняти його з машини і робив масаж серця, до приходу фельдшера. Ставив крапельницю з фізрозчину, оскільки всі просили щось робити. Прийшла фельшер, надавала допомогу, швидка приїхала десь через 20 хвилин. ОСОБА_13 привіз ОСОБА_17 , разом з ним ще хтось був, але він їх не знає.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 31.07.2022 за №0000396, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, який підтверджує факт внесення відомостей до ЄРДР та початок проведення досудового розслідування (т. 1 а.с.121).

Рапортом помічника чергового відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_62 від 31.07.2022, згідно якого 30.07.2022 року отримано заяву та зареєстровано ЄО за №5621 від 30.07.2022 року як: інші тілесні ушкодження та встановлено, що 30.07.2022 року о 21:44 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 30.07.2022 о 21:43 за адресою: АДРЕСА_3 заявник повідомив, що знайомому ОСОБА_63 на думку заявника нанесли можливо ножове поранення. Привезли з лісу, як відбулося і де заявник не повідомляє і не знає. Також встановлено, що 30.07.2022 о 22:20 год. лікарем ЕМД біля буд. АДРЕСА_3 , внаслідок ножового поранення у область лівого колінного суглобу (стік кров`ю), констатовано смерть гр. ОСОБА_13 , 1979 р.н., мешканець АДРЕСА_3 (т. 1 а.с.126).

Рапортом помічника чергового відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_62 від 31.07.2022, згідно якого 30.07.2022 року отримано заяву та зареєстровано ЄО за №56213 від 30.07.2022 року встановлено, що 30.07.2022 року о 22:26 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 30.07.2022 о 22:26 за адресою: АДРЕСА_3 лікар ШМД повідомила про те, що о 22:20 годині констатували смерть у ОСОБА_13 , 1979 р.н., мешканець АДРЕСА_3 , а саме ножове поранення у область лівого колінного суглобу у наслідок чого помер (т. 1 а.с.127).

Протоколом огляду місця події та ілюстративної таблиці до нього, який проведений заступником начальника СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_64 у період часу з 00.36 год. по 01.17 год. 31.07.2022, з якого вбачається, що огляд проводився в лісовій місцевості, яка розташована під умовною назвою «ребро» біля четвертого кварталу, що в селі Анталовці, Ужгородського району, Закарпатської області (координати по карті НОМЕР_9). Оглядом встановлено, що на ґрунтовій дорозі посеред лісу знаходяться два ТЗ, один з яких перекинутий на правий бік, а саме ТЗ марки УАЗ д.н.з. НОМЕР_1 та інший ТЗ марки УАЗ д.н.з. НОМЕР_2 . Оглядом встановлено, що у даних ТЗ наявні в замках запалюванні ключі, будь-яких заборонених речей в ТЗ не виявлено. Із ТЗ марки УАЗ д.н.з. НОМЕР_2 із керма було знято змив на стерильну марлеву серветку змочену водою для ін`єкцій, який упаковано до паперового конверту. Продовжуючи огляд на відстані близько 7 метрів біля каменю на ґрунтовій дорозі з боку з права відмічається слід бурого кольору з виду схожий на кров, який було вилучено та упаковано до паперового конверту. Проходячи далі по ґрунтовій дорозі вниз зліва з боку дороги відмічається взуття 1 шт. ліва чорного кольору на якій наявні сліди бурого кольору. Далі продовжуючи огляд відмічається взуття 1 шт. права чорного кольору та одразу біля неї майка, х/б, зеленого кольору на якій також наявні сліди бурого кольору з виду схожі на кров. Вказані речі було вилучено до окремих паперових конвертів. Далі продовжуючи огляд, а саме спускаючись вниз по ґрунтовій дорозі з права обабіч дороги, а саме на відстані близько 30 см. В кущах наявний предмет з виду схожий на ніж, рукоятка якого світло-коричневого кольору, а на лезі якого наявні сліди бурого кольору з виду схожі на кров. Ніж довжиною близько 21,5 см., лезо довжиною 11, 5 см., рукоятка 10 см. Максимальна ширина ножа, а саме леза 3 см., мінімальна 4 мм. Вказаний ніж упаковано до паперового конверту. Далі продовжуючи огляд на відстані близько сорока сантиметрів по правий бік ґрунтової дороги до центу наявна пляма розміром близько 1м х 30 см. З слідами речовини бурого кольору з виду схожа на кров. Із вказаної речовини було зроблено змив, який упаковано до паперового конверту. Відеозапис даної слідчої дії призупинено для написання протоколу о 00:41 год. Відновлено о 01:16 год. В ході огляду вилучено: ТЗ марки УАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , який поміщено на спец майданчик ВП№1; ТЗ марки УАЗ д.н.з. НОМЕР_2 , який поміщено на спец майданчик ВП№1; змив із керма ТЗ УАЗ д.н.з. НОМЕР_2 , який упаковано до паперового конверту; змив РБК з поверхні дороги, який упаковано до паперового конверту; тапок чоловічий чорний зі слідами РБК, який упаковано до паперового конверту; тапок чоловічий чорний зі слідами РБК, який упаковано до паперового конверту; матерчата майна зі слідами РБК, яку упаковано до паперового конверту; предмет схожий на ніж, який упаковано до паперового конверту; змив з ручки перемикання передач ТЗ УАЗ д.н.з. НОМЕР_2 , який упаковано до паперового конверту; змив з ручки дверей водія ТЗ УАЗ д.н.з. НОМЕР_2 , який упаковано до паперового конверту. На цьому огляд місця події було завершено. Судом переглянуто запис з флеш носія, зміст якого відповідає змісту, зафіксованому в даному протоколі (т. 1, а.с. 128-136).

Письмовим дозволом ОСОБА_65 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_4 від 30 липня 2022 працівникам поліції на огляд автомобіля н.з. НОМЕР_3 марки УАЗ без застосування відео фіксації (т. 1, а.с. 137).

Протоколом огляду місця події та ілюстративною таблицею до протоколу ОМП 31.07.2022, за адресою: АДРЕСА_5, який проведений старшим слідчим СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_66 у період часу з 00.03 год. по 00.59 год. 31.07.2022, з якого вбачається, що огляд проводився за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, Середнянська територіальна громада, вул. Миру. Перебуваючи біля буд.12 по вул. Миру, у вищевказаному населеному пункті, на відстані 28 метрів від вхідних воріт на ділянці знаходиться транспортний засіб марки УАЗ номерний знак НОМЕР_4 . Транспортний засіб зеленого кольору, типу вантажний. В задній частині автомобіля наявний вантажний відсік, в якому правий бік (пасажирська сторона) наявні сліди речовини бурого кольору зовні схожі на кров, а саме наявна калюжа вищевказаної речовини. Також у вантажному відсіку наявні частини гілок, дерев та листя. В ході огляду із плями з речовиною бурого кольору за допомогою стерильної марлевої серветки здійснено змив речовини бурого кольору ззовні схожої на кров, об`єкт №1. Також у вантажному відділенні по центру наявний дерев`яний піддон, та за ним з правого боку металева кастрюля. Надалі перейшовши на правий бік від транспортного засобу (по пасажирську сторону) на відстані 3 метрів від заднього правого колеса на матраці наявне тіло чоловічої статі, яке знаходиться в горизонтальному положенні на спині, головою до лісу та ногами до дороги. Ліва верхня кінцівка витягнута вздовж тулуба, права верхня кінцівка витягнута відведена від тулуба. Нижні кінцівки витягнуті вздовж тулуба, голова повернута дещо вправо. Трупні задубіння слабо виражені. Трупні плями блідо-фіолетового кольору, розташовані на задньо-бокових відділах тулуба. Одягнутий у футболку синього кольору розрізана на передній поверхні чорного кольору, труси блакитного кольору. В області правого ліктьового згину наявний катетер (медичні маніпуляції). В області лівої нижньої кінцівки в середній третині стегна наявна марлева пов`язка. Голова на дотик ціла, очі закриті повіками, кістки хрящі носа, вушні раковини на дотик цілі. Зовнішні слизові та носові отвори вільні, рот при відкритий, видимі зуби на місці, язик в порожнині рота. Грудна клітка циліндричної форми, ребра на дотик цілі, живіт на ріні реберних дуг, Кінцівки без патологічної рухомості. Пошкодження в області лівого стегна в нижній третині по зовнішній поверхні наявна косо вертикального напрямку рана з рівним краями продовгуватої форми розрізом довжиною 3 см. Інших видимих тілесних ушкоджень не виявлено. Нижні кінцівки забруднені сухою речовино бурого кольору зовні схожою на кров. Також неподалік тіла наявний мобільний телефон комуфляжного забарвлення марки «Sigma» (т. 1, а.с. 138-141, 143-151).

Актом застосування службової собаки ЄО №5621 від 30.07.2022 р. та ілюстративної таблиці до нього, який проведений 30.07.2022 р. в період з 23 год. 50 хв. по 02 год. 00 хв., з якого вбачається, що застосовано службову собаку по обшуку місцевості в лісовому масиві «Ребро» неподалік бесідки, де в радіусі 20 м. службова собака знайшла ніж з слідами бурого кольору, схожа на кров, після чого продовжила рух по сліду в глиб лісу по ґрунтовій дорозі з невеликим відхилом вліво близько 6 тис. метрів в сторону села Верхнє Солотвино, де свою роботу припинила у зв`язку із втратою сліда (т. 1, а.с. 142-151).

Протоколом медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголю та стану сп`яніння від 31.07.2022 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким встановлено стан сп`яніння наслідок вживання алкоголю (31.07.2022 о 08.32 год. - Драгер - 0,77 ‰; 31.07.2022 о 08.45 год. - Драгер - 0,72 ‰) (т. 1, а.с. 168).

Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 31.07.2022 року, згідно якого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано 31.07.2022 року о 08.15 хв. за адресою: АДРЕСА_6 (т. 1, а.с. 171-174).

Протоколом отримання зразків для експертизи від 06.10.2022 року у підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зразків крові (т. 1, а.с. 188).

Протоколом отримання зразків для експертизи від 31.07.2022 року у підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змиви з рук (т. 1, а.с. 189).

Протоколом отримання зразків для експертизи від 31.07.2022 року у підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зразки букального епітелію (т. 1, а.с. 190).

Протоколом отримання зразків для експертизи від 31.07.2022 року у підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зрізи нігтів (т. 1, а.с. 191).

Висновком експерта №359 від 31.10.2022 року судово-медичного дослідження трупа громадянина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який складено судово-медичним експертом ОСОБА_67 , в якому на основі даних судово-медичного дослідження трупа гр. ОСОБА_13 , 1979 р.н., та додаткових лабораторних досліджень, згідно поставлених не вирішення експерту питань встановлено, що смерть громадянина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 настала внаслідок сліпого проникаючого колото-різаного поранення нижньої третини зовнішньої поверхні лівого стегна, з пошкодженням лівої стегнової артерії, яка супроводжувалась масивною зовнішньою гострою крововтратою, малокрівям внутрішніх органів, привело до шоку і стало безпосередньою причиною смерті його. Дана причина смерті підтверджується виявленням при дослідженні трупа колото-різаної рани в нижній третині по зовнішній поверхні лівого стегна, «шокових» змін нирок та легень, а також даними судово-гістологічного дослідження внутрішніх органів. Приймаючи до уваги умови зовнішнього середовища, в якому знаходився труп громадянина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та трупні зміни, виявлені на ньому можна стверджувати, що з моменту смерті до судово-медичного дослідження трупа пройшло біля 24-38 годин.

При судово-медичному дослідженні трупа на тілі гр. ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 виявлено тілесні ушкодження у вигляді:

- колото-різаної рани в нижній третині по зовнішній поверхні лівого стегна, яка виникла згідно Висновку спеціаліста № - 40-мк від 26.10.2022р. внаслідок дії гострого колюче-ріжучого плаского предмету типу клинка ножа, що мав гострий край (лезо) та обушок, чіткі конструктивні особливості якого на пошкодженні не відобразились по ударному механізму дії ( проколювання із розрізанням) при цьому, при формуванні рани мали місце зміна положення предмета (можливо дворазова) відносно травмованої ділянки тіла, є прижиттєвими, стосовно живих осіб згідно п.2.1.3. (I) «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 MO3 України від 17.01.1995 року, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, і знаходяться у прямому причинному зв`язку із настанням смерті його.

Також виявлено садно на шкірних покривах лівої половини передньої поверхні грудної клітки, яке могло виникнути внаслідок дії обмеженої поверхні тупих твердих предметів а також можливо від дії предметів які мали грань, має незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше як 6 днів і по цій ознаці згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МО3 України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності і не знаходяться в причинному зв`язку із настанням смерті.

При судово-токсикологічному дослідженні в крові від трупа гр. ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 виявлено етиловий спирт в концентрації - 3,65‰. Дана концентрація алкоголю в крові живих осіб відноситься до тяжкого отруєння алкоголем (т. 1, а.с. 192-196).

Показами судово-медичного експерта ОСОБА_68 , яка була допитана в судовому засіданні 24.10.2024 за клопотанням сторони захисту, та підтвердила усе викладене у висновку №359. Вказала, що рана відбиралася і досліджувалася окремо іншим експертом, який мікроскопічно досліджував рану, та зазначив що при формуванні вказаної рани мало місце дворазова зміна положення предмета, в напрямку зліва на право. Також зазначила, що таке поранення можливе лише з прикладанням сили. Вказала, що в лежачому положенні малоймовірно отримати таке поранення. Враховуючи, що гострий предмет потрапив в стегнову артерію, було близько 30 хвилин щоб врятувати особу.

Висновком експерта №679 від 11.10.2022 - 12.10.2022 року судово-медичної експертизи рідкої крові ОСОБА_6 , згідно якого кров підозрюваного ОСОБА_6 ,1991 р.н. відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А анти-В за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО (т. 1, а.с. 197-198).

Висновком експерта №685 від 17.10.2022 -21.10.2022 року судово-медичної експертизи трьох змивів, згідно якого кров від трупа ОСОБА_13 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО. Кров підозрюваного ОСОБА_6 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО. У змивах слідів з дороги №2 /об.№1/, з дороги №7 /об.№2/, з причепу/ об.№3/ знайдена кров людини. При визначенні групової належності крові у слідах на речових доказах за ізосерологічною еритророцитарною системою АВО у об.№ №1-3 виявлені антиген Н та ізогемаглютиніни анти-А, анти-В,тобто встановлена група крові О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В. Дана група крові властива організму як потерпілого ОСОБА_13 так і підозрюваного ОСОБА_6 , тому кров об.№№1-3 на речових доказах могла походити від любого із них. (т. 1, а.с. 199-203).

Висновком експерта №694 від 20.10.2022-28.10.2022 року судово-медичної експертизи футболки та камуфляжних штанів ОСОБА_6 , згідно якого кров від трупа ОСОБА_13 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А анти-В за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО. Кров підозрюваного ОСОБА_6 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО. У слідах на футболці /об. №. №1-5/, на камуфляжних штанах /об.№.№6-11/, вилучених у підозрюваного ОСОБА_6 , знайдена кров людини. При визначенні групової належності крові у слідах на речових доказах за ізосерологічною еритророцитарною системою АВО у об.№1-11 виявлені антиген Н, а у об.№2,4,6,7,9 і ізогемаглютиніни анти-А, анти-В, тобто встановлена група крові О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В. Дана група крові властива організму як потерпілого ОСОБА_13 , так і підозрюваного ОСОБА_6 , тому кров об.№.№1-11 на речових доказах могла походити від любого із них. (т. 1, а.с. 204-209).

Висновком експерта №711 від 24.10.2022-27.10.2022 року судово-медичної експертизи футболки, згідно якого кров від трупа ОСОБА_13 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО. Кров підозрюваного ОСОБА_6 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО. У слідах на футболці /об.№1/, вилученої на місці події, знайдена кров людини. При визначенні групової належності крові у слідах на речовому доказі за ізосерологічною еритророцитарною системою АВО у об.№1 виявлені антиген Н та ізогемаглютиніни анти-А, анти-В, тобто встановлена група крові О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В. Дана група крові властива організму як потерпілого ОСОБА_13 , так і підозрюваного ОСОБА_6 , тому кров об.№1 на футболці могла походити від любого із них, або в результаті змішування їх крові. (т. 1, а.с. 210-214).

Протоколом проведення слідчого експерименту, який проведений старшим слідчим слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_69 у період часу з 15.52 год. по 17.30 год. 02.11.2022, з якого вбачається, що слідчим експериментом встановлено, що на початку проведення слідчого експерименту у підозрюваного ОСОБА_6 з`ясовано чи може та чи бажає він відтворити обставини події по факту отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_13 , що мало місце 30.07.2022, на що ОСОБА_6 погодився та надав добровільну згоду. Проведення слідчого експерименту розпочато за адресою АДРЕСА_7, де після оголошення учасників слідчого експерименту підозрюваний ОСОБА_6 запропонував пройти до лісового масиву, де відбувалася подія, після чого, було прослідувано на місце, що на околицях с.Антонівці, близько на відстані 2 км. Від вказаного населеного пункту, а саме до бесідки. Після цього ОСОБА_6 відтворив обставини події по факту спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_13 .. Судом під час судового розгляду переглянуто запис з флеш носія, зміст якого відповідає змісту, зафіксованому в даному протоколі (т. 1, а.с. 219-223).

Протоколом додаткового огляду предмета та Ілюстративної таблиці (додаток до протоколу додаткового огляду предмета 08.12.2022), який проведений старшим слідчим слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_69 у період часу з 10.00 год. по 10.55 год. 08.12.2022, з якого вбачається, що предметом огляду являється прозорий поліетиленовий пакет, горловина якого обмотана ниткою, яка скріплена печаткою експерта з написом «Ст. слідчому ОСОБА_70 , речові докази: футболка та камуфляжні штани, за ЄРДР №0000396до «Висновку експерта №694 від 20 жовтня -28 жовтня 2022 року» на зворотній частині бірка наявні на краях 4 шт. відтисків печаток «для пакетів». Цілісність бірки на пакеті не пошкоджена. В подальшому в присутності понятих було відкріплено вказану бірку та розпечатано вказаний пакет, в середині якого виявлено: футболку сірого кольору з різними написами на передній частині та камуфляжні штани з піксельним візерунком, зеленого кольору, також в поясі наявний шкіряний ремінь чорного кольору. На момент огляду на штанах на передній стороні, зверху по середині наявна паперова наліпка з №6, нижче правого коліна штанів наліпка №7, нижче лівого коліна наліпка №8, на зворотній стороні на лівій штанині зверху наліпка під №9, на нижній частині лівої штанини наліпка під №10, на правій задній частині штанів наліпка №11. Біля вказаних наліпок наявні дрібні вирізки (дирки) тканини штанів. На правій штанині, з правої сторони, на висоті 20,5 см. від низу наявна прямокутна кишеня без будь яких пошкоджень тканини, верхня частина кишені закривається шляхом накладанням частини матерії поверх кишені із закріпленням її на дві липучки по сторонах. На частині штанів де розташована кишеня (права) або на самій кишені на вигляд слідів речовини, схожої на кров не виявлено. Спостерігається плями речовини бурого кольору схожої на кров зверху по середині на передній частині даних штанів, а також на задній стороні лівої штанини, зверху по середині, а також на задній частині лівої штанини, також було встановлено розміри правої кишені даних штанів, а саме: висота 20,5 см., ширина 16 см. Ліва кишеня штанів також без будь-яких пошкоджень. Після проведення огляду вказана футболка та штани упаковано до прозорого поліетиленового пакету та опечатано біркою з підписами слідчого та понятих (т. 1, а.с. 224-231).

Дослідженими в ході судового розгляду речовими доказами, які були надані стороною обвинувачення.

Окрім того, допустимість вищенаведених доказів підтверджується долученими процесуальними документами:

- постановою начальника СВ відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_71 від 31.07.2022 про визначення групи слідчих у кримінальному провадженні №0000396 від 31.07.2022 (т. 1 а.с.122-123);

- постановою заступника керівника Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_72 від 31.07.2022 про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000396 від 31.07.2022 (т. 1 а.с.124-125);

- постановою старшого слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_73 від 18.08.2022 року про залучення потерпілого, а саме гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (т. 1 а.с.184);

- постановою керівника Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_74 від 26.09.2022 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000396 від 31.07.2022 (т. 1 а.с.124-125);

- ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.10.2022 року продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000396 від 31.07.2022 (т. 1 а.с.215-217);

- повідомленням про завершення досудового розслідування та відкриття сторонами кримінального провадження №0000396 від 31.07.2022 матеріалів від 19.12.2022 року (т. 1 а.с.235);

- протокол про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 19.12.2022 року потерпілій ОСОБА_10 та її представнику ОСОБА_11 (т. 1 а.с.236);

- протокол про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 19.12.2022 року підозрюваному ОСОБА_6 (т. 1 а.с.237);

- протокол про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 19.12.2022 року захиснику підозрюваного ОСОБА_12 (т. 1 а.с.238).

Аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази в сукупності за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд визнає їх належними та допустимими доказами для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінальним процесуальним законодавством.

Недопустимості вказаних доказів згідно вимог ст.ст. 87-89 КПК України судом не встановлено, оскільки всі докази встановлені, зібрані та перевірені органом досудового розслідування, та судом, відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства України. Істотних порушень прав та свобод людини, визначених ст. 87 КПК України, судом не встановлено. Досліджені в судовому засіданні письмові докази відповідають вимогам щодо їх отримання, проведення та оформлення, складені уповноваженими процесуальними особами відповідно, узгоджуються між собою, та не викликають сумнівів у суду. Порушень вимог КПК України, які б могли спростувати висновки суду під час розгляду справи, судом встановлено не було.

Судом не встановлено таких доказів, на яких ґрунтується доказування вини обвинуваченого ОСОБА_6 , які були б отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, та не встановлено підстав, які б призвели до визнання їх недопустимими.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, що встановлено ст. 22 КПК України.

Стороною захисту було заявлено клопотання про виклик та допит свідків ОСОБА_27 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_59 , та експерта ОСОБА_78 , які було задоволено судом. Також, судом досліджено долучені стороною захисту копії протоколів медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголю та стану сп`яніння від 31.07.2022 ОСОБА_23 , ОСОБА_28 та ОСОБА_79 , в яких наявні заключення медпрацівника «стан алкогольного сп`яніння».

Під час судового розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо визнання будь-яких доказів сторони обвинувачення недопустимими. Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України, суду надано не було.

У відповідності до вимог ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, зокрема, питання: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Правова природа кваліфікації злочинів пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення та доказування у визначений кримінальним процесуальним законом спосіб двох важливих обставин: 1) факту вчинення суб`єктом злочину суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту поведінки у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини Кримінального кодексу України.

Розмежування умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого (ч. 2 ст. 121 КК України), і вбивства, вчиненого через необережність (ч. 1 ст. 119 КК України), здійснюється як за об`єктивною, так і суб`єктивною сторонами цих злочинів.

Умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, належить до категорії складних злочинів.

З об`єктивної сторони цей злочин характеризується суспільно небезпечними, протиправними діями та суспільно небезпечними наслідками, що настали для здоров`я потерпілого у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, а також смерті. При цьому тяжкі тілесні ушкодження і смерть потерпілого перебувають у причинно-наслідковому зв`язку між собою.

Суб`єктивна сторона цього злочину характеризується умислом щодо суспільно небезпечного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження (прямим/непрямим) і необережністю (злочинною самовпевненістю чи злочинною недбалістю) щодо настання смерті потерпілого. За таких обставин суб`єкт злочину усвідомлює можливість настання кінцевого наслідку (смерть потерпілого) в результаті заподіяних тілесних ушкоджень.

На відміну від цього вбивство з необережності може бути вчинене лише при необережній формі вини, яка виступає у вигляді злочинної самовпевненості або злочинної недбалості.

Необережність є формою вини, для якої характерне поєднання усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру свого діяння та недбалого або самовпевненого ставлення до настання суспільно небезпечних наслідків.

Згідно з положеннями ст. 24 КК України умисел поділяється на прямий і непрямий. При цьому прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання. Непрямим же є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.

Отже, при непрямому умислі усвідомленість особи включає як розуміння всіх фактичних обставин, що характеризують об`єктивні ознаки конкретного складу злочину, так і розуміння суспільної небезпечності свого діяння та його наслідків.

Так, кримінальна відповідальність за ч.2 ст.121 КК України настає за умисне тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

З об`єктивної сторони цей злочин характеризується суспільно небезпечними, протиправними діяннями та двома суспільно небезпечними наслідками, що настали: первинні тяжкі тілесні ушкодження, похідні смерть. При цьому тяжкі тілесні ушкодження і смерть потерпілого перебувають у причинному зв`язку між собою та із вчиненим суспільно небезпечним діянням.

Суб`єктивна сторона цього злочину характеризується двома формами вини умислом щодо суспільно небезпечного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження і необережністю щодо настання смерті потерпілого .

Разом із цим, питання про умисел вирішується виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передувала події, їх стосунки.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 наніс ОСОБА_13 один удар предметом схожим на ніж який приніс з собою, в область нижньої третини лівого стегна по зовнішній поверхні. Внаслідок завданого удару ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_13 тілесне ушкодження у виді проникаючого колото-різаного поранення нижньої третини зовнішньої поверхні лівого стегна, з пошкодженням лівої стегнової артерії, яка супроводжувалась масивною зовнішньою гострою крововтратою, малокрівям внутрішніх органів, привело до шоку і стало безпосередньою причиною смерті. Між цими діями ОСОБА_6 та їх наслідками, у вигляді заподіяння потерпілому ОСОБА_13 тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили його смерть, існував прямий причинний зв`язок.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений розумів суспільно небезпечний характер своїх дій. Наведені обставини, у своїй сукупності, свідчать про те, що ОСОБА_6 умисно, наносячи ОСОБА_13 удар предметом схожим на ніж, в область нижньої третини лівого стегна по зовнішній поверхні, розраховував на такі можливі наслідки, від яких здоров`ю ОСОБА_13 буде спричинено тяжку шкоду.

Суд враховує обставини вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, характер, локалізацію нанесеного тілесного ушкодження в таку частину тіла людини, нанесення в яку є небезпечною для життя, відсутність реальної загрози для життя обвинуваченого.

Незважаючи на те, чи конкретизував у своїй свідомості обвинувачений ступінь тяжкості завданого ним ушкодження, він має нести відповідальність за те тілесне ушкодження, яке було нанесено потерпілому його діями.

Що стосується наслідку у виді смерті потерпілого, то в її настанні є необережна форма вини ОСОБА_6 , оскільки він не бажав та не допускав такого наслідку, проте міг і повинен був усвідомлювати можливість настання смерті потерпілого внаслідок своїх злочинних дій.

Таким чином, зазначені обставини вказують на наявність у діях ОСОБА_6 ознак складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та виключають можливість кваліфікації його дій за іншими статтями КК України.

З огляду на викладене доводи захисника про те, що обвинувачений ОСОБА_6 не мав умислу на заподіяння тілесних ушкоджень, суд вважає безпідставними та такими, що повністю спростовуються здобутими у кримінальному провадженні доказами.

При цьому, суд не приймає до уваги і покази обвинуваченого про те, що він не вчинив кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, оскільки його покази спростовуються показаннями свідків, протоколом слідчого експерименту та висновками експертиз. Своїми показами, на думку суду, обвинувачений намагається уникнути відповідальності.

Оцінюючи покази свідків у їх сукупності та нерозривному взаємозв`язку, які є процесуальними джерелами доказів , у розумінні ст. 84 КПК України, суд вважає їх логічними та послідовними , такими, що узгоджуються між собою, не викликають сумнівів в їх достовірності, та враховує, що свідки попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, а свідчення надані під присягою, а відтак аналізуючи зміст показань свідків в частині обставин, які вони сприймали особисто, суд визнає їх належними, оскільки вони підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та обставини, які мають значення для кримінального провадження, та допустимими доказами вини обвинуваченого в пред`явленому обвинуваченні.

З аналізу показів свідків сторони обвинувачення які повідомили, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_13 в лісі на пікніку виник конфлікт, під час якого вони висловлювалися нецензурно, пошкодили один одному транспортні засоби, шарпалися, побігли один за одним лісом, а в подальшому бачили як боролись, і як ОСОБА_13 впав з пораненням на нозі, та сильною кровотечею, надавали йому допомогу, викликали швидку допомогу, то відвезли в село, де лікарі констатували смерть ОСОБА_13 , у їх сукупності та нерозривному взаємозв`язку із показаннями потерпілої ОСОБА_10 , які є процесуальними джерелами доказів, у розумінні ст. 84 КПК України, підтверджуються обставини того, що обвинувачений вчинив дії, які виразились у нанесенні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого. Вказані показання свідків у своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють одне одного та узгоджуються з іншими доказами у справі.

Обставин, регламентованих ст. 87 КПК України щодо свідків в ході судового розгляду встановлено не було.

Даних передбачених ч.2 ст. 96 КПК України стороною захисту відносно допитаних під час судового розгляду свідків сторони обвинувачення для доведення недостовірності їх показань надано не було.

За наведеного, посилання сторони захисту на непослідовність та невідповідність показань свідків доказам є необґрунтованими.

Щодо показань свідків сторони захисту, то слід зазначити що такі жодним чином не спростовують обставин викладених стороною обвинувачення та не містять тверджень, які б виключали вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

За клопотанням сторони захисту судом було викликано та допитано судово-медичного експерта ОСОБА_78 , яка підтвердила висновок №359 від 31.10.2022 року судово-медичного дослідження трупа громадянина ОСОБА_13 , та надала відповідні роз`яснення щодо його змісту, посилання сторони захисту щодо не роз`яснення експертом висновку є необґрунтованими, оскільки з матеріалів судового розгляду вбачається, що експерт надав відповіді на усі поставлені запитання. Крім того, суд вважає, що даний висновок експерта здобутий у спосіб передбачений КПК України, є належним та допустимим доказом вини обвинуваченого, не викликає сумнівів в його достовірності та повноти, підстав для визнання його неналежним та недопустимим доказом не вбачається.

Заслухавши покази обвинуваченого ОСОБА_6 , показання потерпілої ОСОБА_10 , заслухавши покази свідків, перевіривши надані стороною обвинувачення докази, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає доведеним, що в діях ОСОБА_6 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, та його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується належними та допустимими доказами, такими, що узгоджуються між собою, та доведена поза розумним сумнівом.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність оцінювання представниками судових органів визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

Обставин, визначених ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом не встановлено. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується протоколом медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголю та стану сп`яніння №929 від 31.07.2022.

Також, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який офіційно не одружений, згідно вимоги уДІТ ГУНП в Закарпатській області від 01.08.2022 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, згідно відповіді КНП «УМБКЛ» Ужгородської міської ради №265/2022 від 10.08.2023 ОСОБА_6 на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, згідно характеристики ДУ «Закарпатська УАП(№9)» від 08.11.2024 характеризується позитивно.

Враховуючи наведене, беручи до уваги конкретні обставини кримінального провадження, за яких вчинено вказане кримінальне правопорушення, дані про особу винного, наявність обтяжуючої обставини, заслухавши позицію прокурора, який під час судових дебатів просив призначити обвинуваченому покарання за ч.2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком на 9 років, потерпілої, яка підтримала прокурора щодо міри покарання, та задовольнити цивільний позов, позицію сторони захисту, яка просила виправдати останнього та відмовити в задоволенні позову, з урахуванням принципу законності, справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 слід призначити покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, в межі санкції ч.2 ст.121 КК України, у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

На думку суду, саме таке покарання повністю відповідатиме тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, встановленим обставинам справи та даним про особу обвинуваченого й сприятиме меті покарання, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження в подальшому вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Щодо цивільного позову.

Потерпілою ОСОБА_10 у вказаному кримінальному провадженні заявлено цивільний позов, в якому просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на її користь 800 000 грн., з яких 24500 грн. матеріальної шкоди та 775 500 грн. моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначає, що в результаті вказаного умисного тяжкого тілесного ушкодження що спричинило смерть її чоловіка ОСОБА_13 , завдано матеріальної шкоди на поховання її чоловіка в розмірі 24500 грн. Також, в результаті неправомірних дій відповідача їй завдано душевних страждань, тобто моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, завданих умисним тяжким тілесним ушкодженням, що спричинило смерть її чоловіка. Обсяг фізичних та душевних страждань є надзвичайно значним. Вказує, що смерть її чоловіка є непоправною втратою. Загибель чоловіка повністю змінила її життя, спричинивши постійні негативні емоції. З дня його смерті вона постійно переживає моральні страждання та знаходиться у стані смутку, відчуває порожнечу та безсилля. Загибель чоловіка змусила її пройти важку процедуру поховання. Наслідки події, потягли за собою нераціональне витрачання часу, обумовлене необхідністю залучення значних фізичних, душевних та моральних ресурсів, дотепер вимагають і будуть вимагати у подальшому значних компенсаторних можливостей задля їх подолання, вона залишилася сама із дітьми, двоє із яких неповнолітні. Завдана моральна шкода стоїть у причинному зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні, яку оцінила в розмірі 775 500 грн.

Вказаний цивільний позов прийнято судом в судовому засіданні 05.04.2023 року, до початку судового розгляду.

Вирішуючи питання щодо заявленого цивільного позову суд зазначає наступне.

Потерпіла та її представник під час судового розсліду підтримали вимоги цивільного позову та просили такий задовольнити в повному обсязі.

Обвинувачений заявлений цивільний позов не визнав.

Згідно з ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, які особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, внаслідок протиправної поведінкою щодо неї чи її близьких. Розмір грошового відшкодування визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала шкоди. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно зі ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Як встановлено судом внаслідок дій обвинуваченого настала смерть чоловіка потерпілої ОСОБА_13 на поховання якого вона понесла витрати в розмірі 24 500 грн., що підтверджується копією договору замовлення №1 на організацію поховання та надання суміжних ритуальних послуг від 01.08.2022 та накладної від 01.08.2022 про сплату ОСОБА_10 за організацію поховання на суму 24500 грн.

За наведеного вимоги в частині стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 майнової шкоди підставні, та підлягають до задоволення.

Також, є очевидним, що ОСОБА_10 перенесла душевні страждання, нервовий стрес, переживання, та інші негативні явища, знаходиться у стані смутку, відчуває порожнечу та безсилля, і ці фактори мають незворотний характер.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд враховує характер та обсяг страждань, яких зазнала позивач, у зв`язку із непоправною втратою чоловіка, тяжкість вимушених змін у їх житті, зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Суд зазначає, що смерть члена сім`ї не вираховується матеріальними чинниками, але хоч якимось чином може компенсувати душевний біль та страждання.

Враховуючи наведене, тяжкість та глибину страждань потерпілої, заподіяних діями обвинуваченого, суд вважає, що позов в цій частині слід задовольнити частково та стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої 475 500 (чотириста сімдесят тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок моральної шкоди.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Враховуючи наведене, арешти майна, накладені ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 11.08.2022 справа №308/9910/22 (провадження 1-кс/308/3217/22) накладено арешт на майно вилучене під час огляду місця події, який проводився 31.07.2022 року за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: мобільний телефон марки «SIGMA», який упаковано до паперового конверту НПУ ГС, власником якого був померлий ОСОБА_13 ;

та ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 11.08.2022 справа №308/9910/22 (провадження 1-кс/308/3218/22) накладено арешт на майно, вилучене в ході огляду місця події 31.07.2022 року, що проводився в лісовій місцевості, яка розташована в Ужгородському ДЛГ Анталовецького лісництва четвертий квартал в с. Анталовці Ужгородського району Закарпатської області (координати по карті НОМЕР_9), а саме: тапок чоловічий, чорний із слідами речовини бурого кольору, який упаковано до паперового конверту з підписами учасників; тапок чоловічий, чорний із слідами речовини бурого кольору, який упаковано до паперового конверту з підписами учасників; матерчасту майку із слідами речовини бурого кольору, яку упаковано до паперового конверту з підписами учасників; предмет схожий на ніж, який упаковано до паперового конверту з підписами учасників; транспортний засіб марки «УАЗ», д.н.з. НОМЕР_5 , який поміщено на спец. майданчик ВП № 1, володільцем якого являвся померлий ОСОБА_13 , із забороною відчуження; транспортний засіб марки «УАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 , який поміщено на спец. майданчик ВП №1, володільцем якого являється ОСОБА_6 , із забороною відчуження, - підлягає скасуванню.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Згідно даних протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 31.07.2022 ОСОБА_6 був затриманий 31.07.2022 о 08.15 год. відповідно до ст.208 КПК України.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 слід рахувати з 31.07.2022, тобто з моменту його затримання.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 зарахувати строк попереднього ув`язнення, починаючи з 31.07.2022 до набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.08. 2022 року справа №308/9910/22 (1-кс/308/3091/22) обраного відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, який Ужгородським міськрайонним судом неодноразово продовжувався та востаннє ухвалою суду від 23.04.2025 продовжено строк тримання під вартою до 20.06.2025 включно. Запобіжний захід застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 у виді тримання під вартою без визначення застави, до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373-376 КПК України, ст. ст. 12, 50, 65, 121 КК України, ст. ст. 23, 1166, 1167 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років .

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з часу його затримання з 31 липня 2022 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 зарахувати строк попереднього ув`язнення, починаючи з 31.07.2022 до набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 у виді тримання під вартою без визначення застави, який було продовжено ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.04.2025 року, до набрання вироком законної сили, - залишити без змін.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) матеріальньну та моральну шкоду в розмірі 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень 00 копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Скасувати арешти накладені ухвалами слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.08.2022 справа №308/9910/22 (провадження 1-кс/308/3217/22) та від 11.08.2022 справа №308/9910/22 (провадження 1-кс/308/3218/22).

Речові докази:

- футболку сірого кольору із написами на передній стороні «I GOT», із наявними пошкодженнями в вигляді розрізу в ділянці верхньої частини правого плеча, розривами у виді дирок в ділянці спини, а також із наявною плямою речовини бурого кольору, схожою на кров на передній частині в області грудей; штани камуфляжні зеленого кольору, із наявною плямою речовини бурого кольору, схожою на кров на передній верхній частині штанів, тапок чоловічий, чорний із слідами речовини бурого кольору, який упаковано до паперового конверту з підписами учасників; тапок чоловічий, чорний із слідами речовини бурого кольору, який упаковано до паперового конверту з підписами учасників; матерчасту майку із слідами речовини бурого кольору, яку упаковано до паперового конверту з підписами учасників; предмет схожий на ніж, який упаковано до паперового конверту з підписами учасників; змив з ручки перемикача передач транспортного засобу марки «УАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 , який упаковано до паперового конверту з підписами учасників; змив речовини бурого кольору зовні схожої на кров, вилучений із вантажного відсіку, який упаковано до паперового конверту, з підписами учасників; змив із ручки дверей водія транспортного засобу марки «УАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 , який упаковано до паперового конверту з підписами учасників, змив із керма транспортного засобу марки «УАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 , який упаковано до паперового конверту з підписами учасників; змив речовини бурого кольору з поверхні дороги, який упаковано до паперового конверту з підписами учасників, - знищити;

- мобільний телефон марки «SIGMA», який упаковано до паперового конверту НПУ ГС, та мобільний телефон марки «Ergo», чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_6 , ІМЕІ 2: НОМЕР_7 , із номером телефону НОМЕР_8 , який упаковано в паперовий пакет та опечатано з підписами понятих, - повернути власникам або повноважним представникам;

- транспортні засоби марки «УАЗ», д.н.з. НОМЕР_5 , та марки «УАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 , які поміщено на спец. майданчик ВП №1, - вважати повернутими власникам.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його оголошення учасниками процесу до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1