Справа № 752/5310/25
Провадження № 1-кс/752/4188/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в міста Києві клопотання слідчого слідчого відділу Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосованого відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0003051, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.10.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 149, ч. 1 ст. 309 КК України,

за участі:

прокурора - ОСОБА_4 ,

підозрюваної - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого відділу Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосованого відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування без визначення розміру застави.

Так, вказуючи на обставин вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 , передбаченого ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 149, ч. 1 ст. 309 КК України слідчий зазначає, що слідчим відділом Голосіївського УП ГУНП у м. Києві за процесуальним керівництвом Голосіївської окружної прокуратури міста Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003051, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.10.2024.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у не встановлений досудовим розслідуванням час та місці, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , переслідуючи корисливу мету у вигляді одержання стабільних незаконних прибутків від вербування, переміщення та передачі людей, з метою їх трудової експлуатації, усвідомлюючи, що вказані дії є незаконними та несуть за собою кримінальну відповідальність та порушують визначені конституцією України права свободи, честь і гідність, волю особи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вступив у попередню змову з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також з невстановленими слідством особами, та домовився з ними здійснювати пошук та вербування осіб чоловічої статі для подальшого їх трудової експлуатації, разом з невстановленими на даний час.

Для досягнення спільного злочинного умислу ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 та невстановлені слідством особи, розробили єдиний злочинний план, направлений на вчинення злочинів з метою отримання наживи, який полягав в наступних діях:

створення громадської організації, до якої шляхом обману під приводом надання допомоги залучали соціально незахищених людей та безхатченків з метою подальшої їх трудової експлуатації, з використанням обману, їх уразливого стану та матеріальної залежності; -використання будинку, який буде функціонувати для проживання соціально незахищених людей та безхатченків з метою подальшої їх трудової експлуатації, з використанням обману, їх уразливого стану та матеріальної залежності, шляхом обману, видаючи такий будинок за реабілітаційний центр, де надається допомога з позбавлення від наркозалежності чи алкогольної залежності; встановлення режиму дня у такому будинку, визначення осіб, дії яких будуть направлені на психологічний вплив на людину, з метою подавлення волі людини до опору; організація цілодобової охорони людей у реабілітаційному центрі з метою недопущення їх втечі; - пошук, вербування, переміщення, переховування людей з використанням обману, їх уразливого стану та матеріальної залежності з метою використання їх для праці на будівельно-ремонтних майданчиках та низько-кваліфікованих роботах; переміщення завербованих людей до місця їх утримання та до місць проведення низько-кваліфікованих будівельних робі; - створення спеціальних приміщень, в яких в подальшому будуть утримуватись завербовані особи; розміщення людей в приміщеннях з неналежними умовами проживання та побуту, які були обладнані для їх перебування, з метою обмеження їх контактів, запобігання спробам вільно залишити територію, у тому числі шляхом погроз застосування насильства; розпорядження незаконно отриманими коштами на власний розсуд; - ведення обліку грошових коштів здобутих внаслідок трудової експлуатації завербованими особами; розподіл коштів (прибутків), одержаних в результаті злочинної діяльності ;здійснення прикриття незаконної діяльності.

Таким чином, ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 та невстановлені слідством особи, діючи умисно, протиправно, за попередньою змовою, переслідуючи корисливу мету у вигляді одержання стабільних незаконних прибутків від вербування, переміщення та передачі людей, з метою їх трудової експлуатації, усвідомлюючи, що вказані дії є незаконними та несуть за собою кримінальну відповідальність та порушують визначені конституцією України права свободи, честь і гідність, волю особи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, організували діяльність пов`язану з трудовою експлуатацією людей, а саме під виглядом реабілітаційного центру, який розташований за адресою: Київська обл., смт. Гостомель, вул. Ювілейна, 3, вербуючи осіб, начебто, для лікування алкогольної та наркотичної залежності, проте після потрапляння туди соціально незахищених та матеріально залежних осіб, залучали їх кожного дня до низько кваліфікованих будівельних робіт на території Київської області, оплату за яку вони не отримували, зокрема за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ; Київська обл., Бучанський р-н, смт. Немішаєво, вул. Заводська, 49-А.

В клопотанні вказано, що у вчиненні кримінальних правопорушенні, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 149, ч. 1 ст. 309 КК України, обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Миколаїв, громадянка України, офіційно непрацевлаштована, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судима.

18.03.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України.

19.03.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

20.03.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149 та ч. 2 ст. 146 КК України.

20.03.2025 слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без альтернативи внесення застави строком 60 діб, тобто до 16.05.2025 до 19:10 год включно.

03.04.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149, ч. 2 ст. 146 та ч. 1 ст. 309 КК України.

13.05.2025 постановою виконувача обов`язків керівника Голосіївської окружної прокуратури м. Києва продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до трьох місяців, а саме до 18.06.2025 року включно.

Слідчий вважає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в кримінальному проваджені доказами: протоколами допитів потерпілих, протоколами обшуків та іншими документами у своїй сукупності.

Підозрювана ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисних злочинів, передбачених ч. 2 ст. 149, ч. 2 ст. 146 та ч. 1 ст. 309 КК України, за один з яких який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до дванадцяти років, що у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину.

Під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які не зменшились та продовжують існувати.

Метою продовження строку застосованого до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, підозрюваній відомі анкетні дані потерпілих та свідків, у зв`язку з чим існує ризик незаконного впливу на них з метою зміни або відмови від надання показань (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України). Ці показання мають ключове значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, а ризик впливу зберігається до моменту їх безпосереднього сприйняття судом. Також, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_5 усвідомлюючи тяжкість вчинених злочинів та відповідальність яку остання може понести за їх вчинення, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто має місце ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 ПК України.

Завершити досудове розслідування до закінчення даного строку дії попередньо ухвали неможливо, оскільки для здійснення повного та всебічного розслідування необхідно провести судові психолого-психіатрічні експертизи відносно потерпілих у даному кримінальному провадженні, провести експертизи відео- та звукозаписів, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, а також виконати вимоги ст.ст. 290, 291, 293 КПК України.

В клопотанні зазначено, що більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 та попередити ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Зокрема, особисте зобов`язання, застава чи домашній арешт не можуть бути ефективними, оскільки підозрювана офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти волі, честі та гідності особи, а сам злочин вчинено за місцем її проживання. Особиста порука також є неможливою через відсутність осіб, які б могли поручитися за неї та відповідали критеріям, визначеним ч. 1 ст. 180 КПК України. У сукупності ці обставини виключають можливість застосування альтернативних запобіжних заходів.

Прокурор ОСОБА_4 доповів клопотання, заявлене з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , підтримав його в повному обсязі та просив задовольнити.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив проти продовження тримання під вартою ОСОБА_5 , вважаючи цей захід необґрунтованим та надмірним. У письмових запереченнях наголошено на відсутності доказів ключових елементів складу злочину, а саме примусу до праці, уразливого стану потерпілих та обману. Обвинувачення не довело жодного з передбачених КПК ризиків, усі посилання є припущеннями, що суперечить вимогам закону та практиці ЄСПЛ. У судовому засіданні адвокат додатково зазначив, що син підозрюваної перебував за кордоном, тому раніше не міг надати документи про утримання батька підозрюваної який є пенсіонером. Син підозрюваної також орендував для матері будинок, а орендодавець підтвердив готовність прийняти ОСОБА_5 під домашній арешт, що підтверджується його письмовою заявою. Частина втсановлених в ході досудового розслідування петерпілих не підтримує обставин викладених у оголошеній ОСОБА_5 підозрі. Захист вважає за доцільне застосувати більш м`який запобіжний захід, домашній арешт у нічний час.

Підозрювана ОСОБА_5 підтримує позицію захисника та зазначає, що під час допитів потерпілі повідомили про можливість виходити на прогулянки та до крамниці, обмежень у пересуванні не було. Будинок був огороджений лише сіткою-парканом, ніхто не утримував людей силоміць. Діяльність була відкритою, усі знали, хто перебуває в будинку. ОСОБА_5 готова співпрацювати зі слідством. Вона також пояснила, що разом із родиною щомісячно відвідувала свого хворого батька, а саме привозили воду та продукти. Поїздки були побутовими та відкритими.

Вирішуючи клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані до клопотання матеріали та докази подані строною захисту, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дане клопотання з урахування вимог п. 1 ч.2 ст.132 КПК України подано до Голосіївського районного суду м. Києва в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Розгляд клопотання згідно з вимогами ч.2 ст.184 КПК України проведений більш ніж через 3 години після отримання підозрюваним копії клопотання та матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчим суддею встановлено, що 19.03.2025 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 149 КК України, санкція статті якої передбачає покарання позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

20.03.2025 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про нову підозру за ч. 2 ст. 149 та за ч. 2 ст. 146 КК України.

20.03.2025 слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без альтернативи внесення застави строком 60 діб, тобто до 16.05.2025 до 19:10 год включно.

03.04.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149, ч. 2 ст. 146 КК України.

Дослідивши повідомлення про нову підозру ОСОБА_5 від 03.04.2025 року, слідчий суддя встановив, що воно не містить жодних епізодів, пов`язаних із вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. У зв`язку з цим посилання сторони обвинувачення у тексті клопотання на пред`явлення підозри ОСОБА_5 за вказаною статтею слідчий суддя вважає помилковим та таким, що не відповідає змісту повідомлення про підозру.

13.05.2025 постановою виконувача обов`язків керівника Голосіївської окружної прокуратури м. Києва продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до трьох місяців, а саме до 18.06.2025 року включно.

Ухвалою слідчого судді від 20.03.2025 року до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. Застосовуючи вказаний захід, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146 та ч. 2 ст. 149 КК України, а також про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Зокрема, було визнано доведеним ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих, які, як встановлено, проживали за тією ж адресою, що й підозрювана. Крім того, визнано ризик переховування ОСОБА_5 у зв`язку з тяжкістю інкримінованого злочину, можливістю призначення покарання до 12 років позбавлення волі, відсутністю постійного офіційного місця роботи та міцних соціальних зв`язків. У зв`язку з цим слідчий суддя дійшов висновку, що більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з вимогами ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Посилання в клопотанні щодо тяжкості інкримінованого злочину, в якому підозрюється особа, не можуть бути безумовною підставою тримання особи під вартою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88; Котій проти України п. 42; Влох проти Польщі п. 108; Erdagoz v. Turkey п. 51; Cebotari v. Moldova п. 48).

У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (Буров проти України п. 51).

Як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваного з часом зменшуються (справа «Ткачов проти України» від 13.12.2007 p., «Єлоєв проти України» від 06.11.2008р.). Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права на свободу. Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою належності її продовжуваного тримання під вартою. Але зі спливом певного часу така підозра перестає сама по собі бути виправданням для позбавлення особи свободи і судові органи повинні вмотивувати свої рішення про продовження тримання її під вартою іншими підставами (рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Стороною захисту в судовому засіданні доведено, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної та усунення ризику впливу на свідків. Зокрема, в інтересах ОСОБА_5 було орендовано окреме житло, власник якого надав письмову згоду на її перебування під домашнім арештом, що унеможливлює будь-який контакт із потерпілими чи свідками.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що ризики заявлені у клопотанні слідчого про продовження строку запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , мають незначний ступінь небезпеки, про що свідчать наведені вище обставини.

При цьому, з урахуванням мінімальних ризиків, оскільки більшість процесуальних дій у кримінальному провадженні вже проведена, а невиконаними залишаються лише окремі експертизи, про що прямо зазначено у клопотанні слідчого, слідчий суддя вважає, що перебування ОСОБА_5 під цілодобовим домашнім арештом не створює загроз для повноцінного здійснення досудового розслідування.

На переконання слідчого судді, підозрювана не має жодної можливості впливати на його хід, зокрема на призначення чи проведення експертиз. З урахуванням тривалості перебування ОСОБА_5 під вартою, її особистих обставин, наявності орендованого житла із письмовою згодою власника на перебування підозрюваної за цією адресою, а також з огляду на відсутність доказів реального ризику незаконного впливу на свідків чи перешкоджання слідству, суд вважає за можливе змінити запобіжний захід із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою фактичного проживання: АДРЕСА_6 .

На думку слідчого судді, зазначений запобіжний захід у повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної та дозволить завершити досудове розслідування без порушення цілей, які наразі стоять перед органом досудового розслідування.

Крім того, на підозрювану ОСОБА_5 слід також покласти обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи викладене вище, керуючись статтями 2, 8, 177, 178, 181, 183, 194, 199, 369-372, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання - залишити без задоволення.

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у межах строку досудового розслідування, із забороною залишати місце проживання цілодобово за адресою: АДРЕСА_6 , без дозволу слідчого, прокурора та суду, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та прослідування в укриття цивільного захисту на випадок оголошення повітряної тривоги, а саме, до 19 червня 2025 року включно.

Звільнити підозрювану ОСОБА_5 негайно з-під варти.

Роз`яснити підозрюваній, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваної, яка перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї обов`язків.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 наступні обов`язки:

прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

утримуватись із спілкування з особами, які визнані свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні № 0003051.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді та покладених судом обов`язків в межах строків досудового розслідування у кримінальному провадженні до 19 червня 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1