Провадження № 1-кп/932/660/24
Справа № 233/1764/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року Шевченківський районний суд міста Дніпра

у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

(в режимі відеоконференції)

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро, обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0004960, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шарапанівка Крижопільського району Вінницької області, громадянина України, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, стрільця 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шевченківського районного суду міста Дніпра перебуває обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0004960 відносно ОСОБА_5 за ч.4 ст.402 КК України.

Під час судового засідання прокурор вважав за доцільне продовжити відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти строком на 60 днів на підставі п.1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, так як обвинувачений, враховуючи тяжкість скоєного кримінального правопорушення може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності, а також продовжити вчинювати нові кримінальні правопорушення.

Також до суду 17.09.2025 року подано клопотання прокурором, яким, крім зазначених ризиків зазначений ризик за п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Заперечував проти клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу.

Захисник - адвокат ОСОБА_4 просив відмовити прокурору та змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання, оскільки не існує жодного з ризиків, клопотання не обґрунтоване та не доведене, ґрунтується на припущеннях, заявлено з порушенням принципу презумпції не винуватості.

Крім того, ОСОБА_5 раніше не судимий, з урахуванням встановлених хвороб потребує лікування, а тому є всі підстави для зміни запобіжного заходу.

Обвинувачений підтримав захисника.

Вислухавши учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою в умовах гауптвахти обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 60 днів, суд приходить до висновку щодо доцільності продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти, а в задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відмовити.

Так, станом на 17 вересня 2025 року, строк тримання під вартою в умовах гауптвахти обвинуваченого ОСОБА_5 спливає, а судовий розгляд триває.

При цьому, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України, за яке передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, а отже усвідомлюючи відповідальність, яка йому загрожує у випадку доведеності його вини, існує реальний ризик того, що він може переховуватися від суду, чим перешкоджатиме кримінальному провадженню.

Судом враховано й те, що обвинувачений зареєстрований за межами міста Дніпра, що також дає обґрунтовану підставу вважати наявність ризику, що ОСОБА_5 може без перешкод залишити місце мешкання з метою ухилення від суду.

Також, при вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою в умовах гауптвахти, суд, враховує дані про особу обвинуваченого, характер та обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, яке свідчить про відсутність у ОСОБА_5 стримуючих факторів від вчинення інших кримінальних правопорушень, а також дає суду обґрунтовану підставу вважати наявність ризику вчинення останнім інших кримінальних правопорушень.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд, приймає до уваги, що хоча і тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Суд враховує характер кримінального правопорушення вчиненого обвинуваченим, яке має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства та те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, що в даному випадку виправдовує тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою в умовах гауптвахти і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу, а тому доводи сторони захисту в цій частині не приймаються.

Крім того, враховуючи те, що всі свідки судом допитані, суд вважає, що ризик за п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України перестав існувати.

Доводи сторони захисту про відсутність ризиків за п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та їх необґрунтованість, судом не приймаються, оскільки при розгляді клопотання встановлено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою в умовах гауптвахти ОСОБА_5 та наявність обґрунтованих ризиків, а будь-яких об`єктивних даних, які б безумовно свідчили про зміну або відсутність обставин для зміни обвинуваченому запобіжного заходу стороною захисту не наведено.

Посилання сторони захисту, що обвинувачений раніше не судимий, суд не може вважати підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу, так як вищезазначені обставини існували і на момент вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення та жодним чином не виступили стримуючим фактором в його поведінці, а тому не зможуть мінімізувати встановлені наявні ризики та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Доводи сторони захисту щодо стану здоров`я обвинуваченого, як підстава зміни запобіжного заходу з метою самолікування, судом не приймається, оскільки відсутні дані про неможливість перебування обвинуваченого під вартою в умовах гауптвахти.

Крім того, ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що обвинувачений обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи обвинувачений наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України однією з підстав для продовження строку тримання під вартою особи є наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а тому доводи в цій частині не приймаються.

Доводи захисту щодо недоведеності, як підстава для зміни запобіжного заходу, судом не приймається, оскільки питання доведеності, оцінку доказів, суд буде вирішувати у нарадчій кімнаті згідно вимог ст.368 КПК України.

При цьому, розглядаючи можливість застосування іншого запобіжного заходу, в тому числі особистого зобов`язання, суд, враховуючи вищезазначене, відповідно до ст.183 КПК України вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, і необхідним та достатнім для виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання встановленим судом ризикам, а тому запобіжний захід у виді тримання під вартою, у зв`язку з викладеним та наявністю фактів про існування реального суспільного інтересу, який за належним врахуванням принципу презумпції невинуватості, виправдовує відступ від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи.

Таким чином, враховуючи наведене, судом встановлено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою в умовах гауптвахти ОСОБА_5 та наявність обґрунтованих ризиків, а будь-яких об`єктивних даних, які б безумовно свідчили про зміну або відсутність обставин для зміни обвинуваченому запобіжного заходу стороною захисту не наведено.

Також суд враховує, що наразі на території України введений воєнний стан, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку, а відтак застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Крім того, враховуючи те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 402 КК України, з урахуванням вищенаведених ризиків, обставин справи, даних про особу, суд не вбачає підстав для визначення альтернативного запобіжного заходу застави.

На підставі викладеного, суд, вважає доцільним продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти строком на 60 днів та відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту.

Керуючись ст.ст. 177-178, 183, 194, 196-197, 331, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на 60 днів стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити застосування щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на 60 днів, тобто до 15 листопада 2025 року, включно.

Розмір застави не визначати.

Відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду в установлений Законом строк.

Головуючий суддя ОСОБА_1