№ 207/3455/25
№ 1-кп/207/306/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року Південний районний суд міста Кам`янського в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Кам`янське кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000084 від 02.06.2025 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красний Луч Луганської області, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 03.03.2025 Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.1 ст.164 КК України до обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців. На підставі ст. 75, п.п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучи 03.03.2025 року засудженим Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.1 ст.164 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі, із застосуванням ст. 75,76 КК України з випробувальним терміном на 1 рік, належних висновків для себе не зробив, в період випробувального терміну вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Згідно рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08.05.2017 з ОСОБА_5 стягуються аліменти у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , починаючи з 11 квітня 2017 року до повноліття.

Однак, ОСОБА_5 , якому відомо про обов`язковість виконання зазначеного рішення суду та про свій обов`язок, як батька дитини, визначений нормами ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного Кодексу України, якими передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею віку повноліття, будучи 01.07.2019 року попередженим державним виконавцем Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській області про необхідність сплати аліментів на утримання дитини, а також про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання дитини, допустив таким чином заборгованість зі сплати аліментів, що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Так, ОСОБА_5 будучи раніше засудженою особою за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, а саме у злісному ухиленні встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), аліменти на утримання дитини не сплачував, до Кам`янської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості з метою отримання офіційного працевлаштування чи отримання державної допомоги по безробіттю не звертався, будь-якої допомоги на утримання дитини не надавав, участі у його вихованні не приймав та згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), допустив заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини за період з 28.01.2025 року по 10.06.2025 року у наступному розмірі: за січень 2025 року 440,83 грн., з лютого 2025 по травень 2025 року 3416,50 (щомісячно) грн., за червень 2025 року 1138,83 грн., не маючи наміру надавати кошти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто маючи прямий протиправний умисел на ухилення від сплати аліментів на утримання дитини, аліменти не сплачував, будь-якої допомоги на утримання сина не надавав, участі у його вихованні не приймав.

Так ОСОБА_5 в період часу з 28.01.2025 року по 10.06.2025 року включно, злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , що призвело до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складає суму виплат за 4 місяці відповідних платежів у розмірі 15245,66 грн. (п`ятнадцять тисяч двісті сорок п`ять гривень шістдесят шість копійок).

Враховуючи викладене, у період часу з 28.01.2025 року по 10.06.2025 року включно, ОСОБА_5 злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітньої дитини, будучи особою раніше судимою за те саме діяння.

Таким чином, ОСОБА_5 , вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст.164 КК України, - злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), будучи особою раніше судимою за те саме діяння.

13 червня 2025 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000084 від 02.06.2025, та ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_4 , за добровільною письмовою згодою потерпілої ОСОБА_7 була укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.2 ст.164 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального проступку.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинення кримінального проступку за ч.2 ст. 164 КК України у вигляді 2 років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 03.03.2025 у вигляді 1 місяця обмеження волі та остаточно визначити до відбуття покарання у вигляді 2 (двох) років 1(одного) місяця обмеження волі.

Розглядаючи в порядку п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважала, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила затвердити угоду та призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості від 13 червня 2025 року, призначити йому узгоджену міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.164 КК України, в обсязі висунутого обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також підтвердив, що йому роз`яснені наслідки укладення угоди, її затвердження та наслідки невиконання угоди.

Захисник ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості від 13 червня 2025 року, укладену між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_5 та призначити останньому узгоджену в угоді міру покарання.

Потерпіла у кримінальному проваджені ОСОБА_7 надала до суду заяву, якою повідомила, що не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості від 13 червня 2025 року, укладеної між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_5 , просила розгляд справи здійснювати без її участі.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, а також те, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області та обвинуваченим ОСОБА_5 , відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, за ч.2 ст.164 КК України, а саме злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), будучи особою раніше судимою за те саме діяння, за яким ОСОБА_5 належить призначити узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

По даному кримінальному провадженню відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати та речові доказі по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13 червня 2025 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000084 від 02 червня 2025 року.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 164 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 13 червня 2025 року покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 03.03.2025 у вигляді 1 (одного) місяця обмеження волі та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 2 (двох) років 1 (одного) місяця обмеження волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного виконання вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Південний районний суд міста Кам`янського протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1