СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/3449/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 (через ВКЗ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_4 за

ч. 1 ст. 121 КК України (справа №759/25269/24, провадження №1-кп/759/726/25),

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 121

КК України.

У судовому засіданні 06.06.2025 обвинуваченим ОСОБА_4 заявлений відвід судді ОСОБА_5 у зв`язку з обмеженням його права на захист, а саме через відмову у наданні йому можливості ознайомитися з технічними записами судових засідань.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав свою заяву про відвід судді. Також додав, що суддя ОСОБА_5 розглянула лише 2 його клопотання, інші клопотання залишились без розгляду. Суддя надала йому можливість отримати копії записів судових засідань, але визначила малий час для ознайомлення з ними та підготовки до судових дебатів. На його думку, усі ці дії судді свідчать про її упереджене ставлення до обвинуваченого.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_3 підтримав заяву обвинуваченого про відвід, просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце засідання повідомлялась належним чином, що не перешкоджає розгляду заяви про відвід.

Від судді ОСОБА_5 , якій заявлено відвід, пояснень не надійшло.

Проаналізувавши подану заяву про відвід судді, матеріали провадження, вислухавши думку осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, суддя приходить до висновку про необґрунтованість відводу з огляду на таке.

Судом встановлено, що згідно з матеріалами справи, у т.ч. відповідно до журналів судових засідань, обвинуваченим ОСОБА_4 під час судового розгляду заявлено низку клопотань, як письмових, так і усних, які суддею ОСОБА_5 поставлено на обговорення учасників провадження, після чого вирішено по суті. Це підтверджується, зокрема, ухвалами від 02.02.2025 (т. 2, а.с. 147, 148, 153, 155), журналами судових засідань

(т. 2, а.с. 5, 48-49, 74, 143-146, 160-161, 167-169).

Також встановлено, що суддею ОСОБА_5 було задоволено клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та останньому направлено копії журналів судових засідань та копії технічних записів судових засідань за період з 03.12.2014 по 05.05.2025, про отримання вказаних документів свідчить розписка обвинуваченого від 02.05.2025 (т. 2, а.с. 131).

У судовому засіданні 22.05.2025 проведено допит обвинуваченого, після чого судове засідання відкладено на 02.06.2025 для підготовки сторін до судових дебатів (т. 2, а.с.74).

У судовому засіданні 02.06.2025 судом вирішено декілька клопотань обвинуваченого, після чого поставлено на обговорення питання про можливість закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами, на що захисник попросив надати час для узгодження позиції з обвинуваченим, з цією метою суд ухвалив відкласти засідання на 04.06.2025 (т. 2, а.с. 143-146).

У судовому засіданні 04.06.2025 обвинуваченим заявлено клопотання про відкладення судового засідання для підготовки до судових дебатів. Під час вирішення даного клопотання судом з`ясовано, що обвинувачений був доставлений до суду для ознайомлення 18 разів, про що є відповідні розписки, а також отримав всі зазначені в його клопотаннях копії журналів судових засідань та копії технічних записів судових засідань. Судом поставлено на обговорення клопотання про відкладення судового засідання втретє для підготовки до судових дебатів, після чого ухвалено обмежити обвинуваченого в ознайомленні з матеріалами кримінального провадження та відкладено судове засідання на 06.06.2025 (т. 2, а.с. 160-161).

Наведені обставини свідчать про те, що суддею ОСОБА_5 вирішені по суті всі клопотання обвинуваченого, заявлені ним під час судового розгляду, а доводи останнього про протилежне не підтверджуються матеріалами справи. Суд звертає увагу, що сама по собі незгода з рішеннями судді, прийнятими за результатами розгляду відповідних клопотань, не є приводом для визнання висловленої їй недовіри обґрунтованою.

Що стосується обмеження часу для обвинуваченого в ознайомленні з технічними записами судових засідань та підготовки до судових дебатів, суд приходить до висновку, що проаналізована вище хронологія судових засідань та поведінка обвинуваченого у цих судових засіданнях свідчить про затягування ним судового розгляду. Так, обвинувачений ще 02.05.2025 отримав копії журналів судових засідань та копії технічних записів судових засідань для підготовки до судових дебатів, а тому мав достатньо часу для ознайомлення з ними. За клопотаннями сторони захисту суд тричі відкладав судові засідання, надаючи більше часу для ознайомлення та підготовки до судових дебатів, у зв`язку з чим урешті обґрунтовано обмежив обвинуваченому час для цього.

Таким чином, доводи обвинуваченого ОСОБА_4 щодо можливої упередженості судді ОСОБА_5 , яка нібито полягає у нерозгляді його клопотань та ненаданні можливості ознайомитися з технічними записами судових засідань, на думку суду, не підтверджуються матеріалами провадження та не свідчать про наявність обставин, які викликають сумнів у її неупередженості.

Положення статті 75 КПК України містять вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод суд, який розглядає справу, має бути безстороннім і незалежним.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, викладеною в рішеннях у справах Фей проти Австрії, Ветштайн проти Швейцарії, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено пунктом 43 рішення у справі Ветштайн проти Швейцарії).

Окрім того, у висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Статтею 80 КПК України визначено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, особами, які беруть участь у кримінальному провадженні може бути заявлено відвід, який повинен бути вмотивованим.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів в його неупередженості.

Разом з цим, в КПК України не визначено критерії, які слід враховувати при визначені упередженості судді.

У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в його неупередженості.

У рішенні Європейського суду з прав людини(ЄСПЛ) у справі «Волков проти України» ЄСПЛ зазначив, що відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на розгляд його справи незалежним і безстороннім судом.

ЄСПЛ зазначає, що дотримання принципу безсторонності означає об`єктивність та відсутність упередженості.

Для встановлення безсторонності ЄСПЛ виділяє наступні критерії:

- суб`єктивний(тобто особистий, внутрішній)- особисті переконання та поведінка конкретного судді;

- об`єктивний (тобто видимий для суспільства)- забезпечення власноруч судом гарантій для виключення будь яких сумнівів у його безсторонності та неупередженості.

Разом з цим, вказані обвинуваченим ОСОБА_4 підстави для відводу не вказують на будь-яку особисту зацікавленість судді та недотримання нею принципу безсторонності під час розгляду кримінального провадження, а сама по собі незгода з результатами розгляду клопотань захисту та зі встановленням обвинуваченому строку на ознайомлення з матеріалами справи не свідчить про наявність у судді негативного ставлення до обвинуваченого та необ`єктивності під час розгляду кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 75, 80-82, 369, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження (справа №759/25269/24, провадження №1-кп/759/726/25) відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 121 КК України - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, набирає законної сили негайно.

Повний текст ухвали оголошено 12 червня 2025 року о 09 год. 45 хв.

Суддя ОСОБА_1