Справа № 131/220/24
Провадження №11-сс/801/710/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції:
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участі учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Іллінецького районного суду Вінницької області від 25 серпня 2025 року,

якою відмовлено у задоволені клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби, за адресою: АДРЕСА_1 , в проміжок часу з 00:00 години до 05:00 години, строком на 2 місяці до

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини

До слідчого судді Іллінецького районного суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області за погодженням з прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 .

Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідування встановлено, що на початку грудня 2024 року ОСОБА_7 дізнався від невстановлених в ході досудового розслідування осіб про те, що відділом житлово-комунального господарства, екології, архітектури та містобудування Оратівської селищної ради Вінницької області заплановано проведення капітального ремонту дорожнього покриття частини вулиці Молодіжна у с. Якимівка Вінницького району Вінницької області на суму 1 млн. 490 тис. 478 грн.

В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння бюджетних коштів у особливо великих розмірах шляхом неякісного та не повного виконання робіт на вказаному об`єкті, а також уникнення особистого підписання будь-яких документів.

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_7 звернувся із пропозицією до раніше знайомої ОСОБА_8 , яка зареєстрована як фізична особа підприємець вчинити зазначений за попередньою змовою групою осіб.

Таким чином, ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_8 укласти договір підряду з відділом житлово-комунального господарства, екології, архітектури та містобудування Оратівської селищної ради Вінницької області заплановано проведення капітального ремонту дорожнього покриття частини вулиці Молодіжна у с. Якимівка Вінницького району Вінницької області на суму 1 млн. 490 тис. 478 грн., на якому буде проставлено підпис іншою невстановленою в ході досудового розслідування особою та з подальшим зазначенням недостовірних відомостей щодо обсягу та повноти виконаних робіт, які стануть підставою для перерахування бюджетних коштів, що належать Оратівській селищній раді Вінницької області на банківський рахунок ФОП ОСОБА_9 , після чого вони зможуть розпорядитись ними на власний розсуд.

Водночас задля прикриття злочинної діяльності ОСОБА_7 , у свою чергу, організує за допомогою спеціальної техніки та людської сили роботу на місця її проведення, таким чином щоб створити візуальну видимість повного виконання умов договору, в тому числі її обсягів.

На вказані пропозиції ОСОБА_8 надала свою добровільну згоду таким чином остання та ОСОБА_7 вступили у попередню змову на вчинення злочину.

В подальшому, 26.12.2024 року реалізовуючи спільний злочинний умисел, невстановлена в ході досудового розслідування особа, яка була обізнана про злочинні дії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 діючи з єдиним умислом з ними, наслідуючи підпис останньої підписала договір підряду з відділом житлово-комунального господарства, екології, архітектури та містобудування Оратівської селищної ради Вінницької області № 101 щодо капітального ремонту дорожнього покриття частини вулиці Молодіжна у с. Якимівка Вінницького району Вінницької області на суму 1 млн. 490 тис. 478 грн.

У подальшому ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_8 та невстановленими органом досудового розслідування особами, діючи з єдиним умислом на заволодіння чужим майном, а саме бюджетними коштами, виділеними на фінансування робіт по вищевказаному об`єкту, достовірно розуміючи, що вчиняють вказані дії в умовах воєнного стану, який введено на території України на підставі Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, який неодноразово продовжувався, та на момент події на підставі Указу Президента України № 757/2022 від 07.11.2022 з 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, достовірно розуміючи, що посадові особи відділу житлово-комунального господарства, екології, архітектури та містобудування Оратівської селищної ради Вінницької області не володіють спеціальними знаннями у галузі будівництва та не здійснювали безпосереднього контролю за станом виконання будівельних робіт, у кінці грудня 2022 року, але не пізніше 26.12.2022, точної дати і часу органом досудового розслідування не встановлено, подали до Оратівської селищної ради акт приймання виконаних робіт № 101 за грудень 2022 року на суму 1 млн. 490 тис. 478 грн., який підписано від імені ОСОБА_8 невстановленою органом досудового розслідування особою, яка діяла з єдиним умислом з останніми та у якому відображено неправдиві дані про фактично виконані роботи в повному обсязі, оскільки відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 5937/23-21 від 06.02.2024 вартість неякісно виконаних будівельних робіт, які не підлягали прийманню зазначених в акті № 101 (форми КБ-2в) становить 1 млн. 70 тис. 801. 44 грн.

У подальшому, на підставі зазначеного акту №101 (форми КБ-2в) казначейською службою Оратівської селищної ради на рахунок ФОП ОСОБА_8 , перераховано 1 млн. 490 тис. 478 грн., з яких 1 млн. 70тис. 801,44 грн. необгрунтовано та не підтверджено якістю та обсягами робіт.

Таким чином, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами в умовах воєнного стану заволоділи бюджетними коштами, виділених на фінансування робіт по проведенню капітального ремонту дорожнього покриття частини вулиці Молодіжна за адресою: Україна, Вінницька область, Вінницький район, с. Якимівка згідно договору про виконання робіт № 101 від 26.12.2022 на суму 1 млн. 70 тис. 801, 44 грн., тим самим завдавши матеріальної шкоди у особливо великих розмірах територіальній громаді в особі відділу житлово-комунального господарства, екології, архітектури та містобудування Оратівської селищної ради Вінницької області на вказану суму, яка є особливо великим розміром станом, тобто більше 600 НМДГ' станом на 2022 рік.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України - заволодіння чутким майном в особливо великому розмірі, шляхом зловживання ОСОБА_10 своїм службовим становищем вчинене за попередньою змовою групою осіб та в умовах воєнного стану.

20.08.2025 ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Допитаний як підозрюваний ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, свою вину не визнає.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , покладається необхідність запобігання спробам: і) переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного у цьому ж провадженні;

Беручи до уваги викладене та те, що підозрюваний ОСОБА_7 , усвідомлює наслідки вчиненого ним кримінального правопорушення та свідомо розуміє важкість покарання за вчинене ним діяння, а тому з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та вчинити нове кримінальне правопорушення, а також неможливість запобігти даним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Ухвалою слідчого судді Іллінецького районного суду Вінницької області від 25 серпня 2025 року відмовлено у задоволені клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 . Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби, за адресою: АДРЕСА_1 , в проміжок часу з 00:00 години до 05:00 години, строком на 2 місяці. Строк застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період доби ухвалено обраховувати з 25.08.2025. Покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки, а саме:

- носити електронний засіб контролю;

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатись із Жмеринського району Вінницької області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватись від спілкування із свідками, підозрюваними, експертами та спеціалістами у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України і в`їзду в Україну.

Постановлене рішення мотивовано тим, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам, а тому слідчий суддя вважав за необхідне відмовити в застосуванні щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати щодо нього альтернативний запобіжний захід, а саме: домашній арешт в нічний період доби і покладенням обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Свої вимоги мотивує тим, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам справи, слідчим суддею безпідставно не взято до уваги, що злочин, який інкримінується ОСОБА_7 , є особливо тяжким, за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п?ять років. Прокурор зазначає, що під час досудового розслідування встановлені ризики, передбачені п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків та інших підозрюваних. Вказане, ураховуючи фактичні обставини інкримінованого правопорушення, свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні прокурор подану апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Підозрюваний та його захисник заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, просили залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Мотиви і висновки суду

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Згідно з ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За правилами 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою у даному кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Досліджуючи матеріали клопотання слідчого, суд апеляційної інстанції приходить до переконання про те, що при обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту слідчим суддею неправильно враховано тяжкість та суспільну небезпеку інкримінованого кримінального правопорушення.

Так, за наслідками розгляду клопотання про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя дійшов до висновку про можливість застосування запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту.

Однак, обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, доводять, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Доводячи існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, сторона обвинувачення зауважує про те, що ризиком є дія, яка може вчинятись з високим ступенем ймовірності.

Установлено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, тобто заволодіння чужим майном в особливо великому розмірі, шляхом зловживання своїм службовим становищем вчинене за попередньою змовою групою осіб та в умовах воєнного стану.

При цьому встановлено, що клопотання слідчого містить посилання на відповідні докази, які підтверджують обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме тих, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, слідчий суддя, на переконання колегії суддів, не надав належної оцінки, викладеним у клопотанні слідчого доводам.

Так, ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду у відповідності до КПК України не означає, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме переховування, однак достатньо встановити, що він має реальну можливість здійснити такі дії у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Суворість покарання за вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення може свідчити про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування чи суду, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна. Ймовірне засудження підозрюваного до покарання у виді позбавлення волі на тривалий термін, зважаючи на суспільний резонанс, який має категорія кримінальних проваджень, що стосуються незаконного заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах, шляхом зловживання службовим становищем, вчиненим за попередньою змовою групою осіб та в умовах воєнного стану, може спонукати його до вчинення дій, передбачених п.1 ч.1 ст. 1 ст.177 КПК. При цьому колегія суддів також бере до уваги, що ОСОБА_7 має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, тому на нього не поширюється дія обмежень щодо перетину державного кордону на період воєнного стану.

Крім того, ураховуючи, що ризик впливу на свідків та інших підозрюваних існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання показань та дослідження їх судом, а ОСОБА_7 має реальну можливість впливати на вказаних осіб у даному кримінальному провадженні, у тому числі на тих, яким відомо про вчинення кримінального правопорушення, не можна виключати можливість такого впливу підозрюваного на останніх з метою зміни їх свідчень на свою користь.

Навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від суду, незаконно впливати на свідків, однак, обставини, за яких мало місце кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, дають обґрунтовані підстави уважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Колегія суддів бере до уваги те, що підозрюваний постійно проживає за зареєстрованим місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, офіційно працює, позитивно характеризується за місцем проживання, однак вважає, що застосований до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, ураховуючи обставини даного кримінального провадження та встановлені ризики, не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

З урахуванням встановлених обставин, характеру справи, існуючих ризиків, на теперішній час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою буде більш ефективним щодо інших запобіжних заходів, від вчинення ОСОБА_7 позапроцесуальних дій та неналежної процесуальної поведінки.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне визначити розмір застави та покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК, у разі її внесення, оскільки мета застосування запобіжних заходів полягає у забезпеченні виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

А тому застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в кримінальному провадженні щодо злочину, який не пов`язаний з застосуванням насильства або погрозою його застосування та не спричинив загибель осіб? у жодному випадку не може розцінюватися стороною обвинувачення, як завчасне відбування покарання, яке можливо буде призначене майбутнім вироком.

Відповідно до п.3 ч.5 ст.182 КПК розмір застави за вчинення особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Ураховуючи обставини кримінального провадження та особу підозрюваного, колегія суддів вважає за необхідне визначити ОСОБА_7 заставу в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка буде достатньою для забезпечення належної поведінки підозрюваного, оскільки перспектива втрати внесеної застави буде для підозрюваного належним стримуючим фактором.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу прокурора, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу про застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави.

Керуючись ст. 405, 407, 409, 422 КПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Іллінецького районного суду Вінницької області від 25 серпня 2025 року скасувати та постановити нову.

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - запобіжний захід у виді тримання під вартою до 25 жовтня 2025 року із визначенням застави у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 302 800 (триста дві тисячі вісімсот) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватись від спілкування із свідками, підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України і в`їзду в Україну.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3