465/9801/24
1-кс/465/38/25
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

01.05.2025 м. Львів

Cлідчий суддя Франківського районного суд м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівської області підполковник поліції ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000238 від 18.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нововолинськ, Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий, за погодженням прокурора, звернувся з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Клопотання мотивує тим, що останній підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні № 0000238.

Досудовим розслідуванням встановлено, що СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №000238 від 18 березня 2024 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що у період з 12:40 16.03.2024 по 19:45 17.03.2024, тобто, відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» за № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102 - ІХ (із подальшими змінами), під час дії воєнного стану на території України, ОСОБА_5 , перебуваючи у будинку по АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом підбору ключа до замка вхідних дверей, проник в квартиру АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_7 , звідки таємно викрав грошові кошти потерпілого у сумі 3000 доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на 17.03.2024 становить 116 056 гривень 20 копійок; 1200 Євро, що згідно курсу Національного банку України станом на 17.03.2024 становить 50 744 гривні 40 копійок, 20 000 гривень, 150 злотих, що згідно курсу Національного банку України станом на 17.03.2024 становить 1 476 гривень 88 копійок, чим заподіяв ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 188 277 гривень 48 копійок.

Крім цього, ОСОБА_5 , 01.05.2024 у період з 08:15 по 20:15 тобто, відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» за №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102 ІХ (із подальшими змінами), під час дії воєнного стану на території України, ОСОБА_5 , перебуваючи у будинку по АДРЕСА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, в групі з невстановленою досудовим розслідуванням особою, шляхом підбору ключа до замка вхідних дверей, проник у квартиру АДРЕСА_5 , де проживає ОСОБА_8 , звідки таємно викрав грошові кошти потерпілої у сумі 4700 доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на 01.05.2024 становить 185 720 гривень 97 копійок, 70 000 гривень, гаманець "Victoria's Secret" вартістю 750 гривень, гаманець "The wings" вартістю 1380 гривень, завдавши ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 256 600 гривень 97 копійок.

Крім цього, ОСОБА_5 , у період з 15:00 07.06.2024 по 22:03 09.06.2024, тобто, відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» за № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102 - ІХ (із подальшими змінами), під час дії воєнного стану на території України, ОСОБА_5 , перебуваючи у будинку по АДРЕСА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом підбору ключа до замка вхідних дверей, проник в квартиру АДРЕСА_6 , де проживає ОСОБА_9 , звідки таємно викрав грошові кошти потерпілої у сумі 2000 злотих, що згідно курсу Національного банку України станом на 09.06.2024 становить 20 287 гривень 80 копійок, 1000 доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на 09.06.2024 становить 40 153 гривні 70 копійок, 150 Євро, що згідно курсу Національного банку України станом на 09.06.2024 становить 6544 гривні 5 копійок, завдавши ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 66 985 гривень 55 копійок.

Крім цього, ОСОБА_5 , у період з 13:00 14.09.2024 по 11:35 15.09.2024, тобто, відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» за № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102 - ІХ (із подальшими змінами), під час дії воєнного стану на території України, ОСОБА_5 , перебуваючи у будинку по АДРЕСА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом підбору ключа до замка вхідних дверей, проник в квартиру АДРЕСА_8 , де проживає ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , звідки таємно викрав грошові кошти потерпілих у сумі 600 Євро, що згідно курсу Національного банку України станом на 15.09.2024 становить 27 274 гривень 70 копійок, 4000 злотих, що згідно курсу Національного банку України станом на 15.09.2024 становить 42 304 гривні 40 копійок, смарт годинник вартістю 2000 гривень, завдавши ОСОБА_10 та ОСОБА_11 матеріальну шкоди на загальну суму 71579 гривень 10 копійок.

Крім цього, ОСОБА_5 , у період з 21.09.2024 по 22.09.2024, тобто, відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» за № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102 - ІХ (із подальшими змінами), під час дії воєнного стану на території України, ОСОБА_5 , перебуваючи у будинку по АДРЕСА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом підбору ключа до замка вхідних дверей, проник в квартиру АДРЕСА_9 , де проживає ОСОБА_12 , звідки таємно викрав грошові кошти потерпілої у сумі 600 Євро, що згідно курсу Національного банку України станом на 22.09.2024 становить 27 743 гривні 76 копійок, 600 доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на 22.09.2024 становить 24 866 гривень 70 копійок, золотий ланцюжок на шию, браслет із перлинками, золотий ланцюжок на руку, пара золотих кульчиків із біло-фіолетовими камінчиками, золотий кулончик на суму 70 000 гривень, завдавши ОСОБА_12 матеріальну шкоди на загальну суму 122 610 гривень 46 копійок.

Крім цього, ОСОБА_5 , у період з 22:20 19.09.2024 по 06:50 23.09.2024, тобто, відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» за № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (із подальшими змінами), під час дії воєнного стану на території України, ОСОБА_5 , перебуваючи у будинку по АДРЕСА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом підбору ключа до замка вхідних дверей, проник в квартиру АДРЕСА_10 , де проживає ОСОБА_13 , звідки таємно викрав грошові кошти потерпілого у сумі 1500 Євро, що згідно курсу Національного банку України станом на 23.09.2024 становить 69 222 гривні 90 копійок, 15 000 доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на 23.09.2024 становить 620 221 гривень 50 копійок, колекційний медальйон "BASILIQUE DU SACRE-COUER" вартістю 75 гривень, завдавши ОСОБА_13 матеріальну шкоди на загальну суму 689 519 гривень 40 копійок.

28.12.2024 ОСОБА_5 , у відповідності до ст.ст. 40, 42, 276, 277, 278 КПК України, заочно повідомлено про підозру, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

30.04.2025 о 11:16 затримано ОСОБА_5 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у порядку ст. 208 КПК України.

30.04.2025 слідчим ВРЗЗС СВ ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівської області ОСОБА_6 відновлено досудове розслідування.

30.04.2025 ОСОБА_5 , уродженця м. Нововолинськ, Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав. Пояснив, що на його думку необхідність взяття під варту підозрюваного є обґрунтованою та підтверджується матеріалами клопотання, окрім цього не заперечує про визначення розміру застави, який повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Слідчий у судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляд клопотання, пор причини неявки суд не повідомив.

У судовому засіданні ОСОБА_5 відносно обрання запобіжного заходу заперечив, вину не визнає.

Захисник у судовому засіданні ОСОБА_4 заперечив відносно клопотання, не бачить доцільності взяття під варту його підзахисного. Однак, якщо слідчий суддя дійде до переконання застосувати запобіжний захід взяття під варту, просив зменшити розмір застави.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та його захисника, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні слідчих органів перебуває кримінальне проводження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування № 0000238 від 18.03.2024, за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 194 КПК України, визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді даного подання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що слідчий та прокурор довели обґрунтованість підозри висунутої підозрюваному, яку слідство обґрунтовує: вина підозрюваного ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами обшуків від 23.09.2024; протоколами допитів потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; протоколами впізнання речей для впізнання від 10.12.2024, 17.12.2024; висновком експерта № СЕ-19/114-24/28682-Д від 05.12.2024; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий покликається на те, що гідно з положеннями ст. 177 КПК України, визначено, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Вказані потреби досудового розслідування виправдовують застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як ступінь втручання у права та свободи особи.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК).

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04)). Хоча факти на момент вирішення питання про утримання під вартою і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було визначити винуватість особи у вчиненні злочину, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям. При цьому суд має обґрунтовувати своє рішення на підставі дослідження у суді обґрунтованої підозри, а не на основі даних, поданих стороною обвинувачення.

Крім того, як зазначає ЄСПЛ, існують різні критерії доведеності необхідні для звинувачення (як правило, доведеність за відсутності обґрунтованих сумнівів) та переслідування (як правило, обґрунтована підозра у скоєнні злочину) особи. Отже, можуть бути звичайно такі випадки, коли обґрунтована підозра не призводить у результаті судового розгляду до засудження особи за відсутності обґрунтованих сумнівів. Однак, у таких ситуаціях держава має законний інтерес забезпечити, аби особи, щодо яких існує обґрунтована підозра у скоєнні злочину, не намагались ухилитися від правосуддя або підірвати належне проведення судового розгляду, у ході якого має бути розглянуто питання про їхню винність або невинність ( «СПРАВА LAVRECHOV ПРОТИ ЧЕСЬКОЇ РЕСПУБЛІКИ», рішення від 20.06.2013, заява № 57404/08, п. 50).

Наявність обґрунтованої підозри є умовою sine qua non законності застосування запобіжного заходу.

Зокрема, обґрунтованими є доводи прокурора про те, що є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних, обвинувачених, експертів, спеціалістів.

При встановленні ризику незаконного впливу на потерпілого, свідків у кримінальному проваджені слід враховувати встановлену КПК України, процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими та свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на потерпілого та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілого, свідків та дослідження їх судом.

Ризик того, що може іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, обумовлений тим, що застосування відносно останнього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою призведе до забезпечення останнім конспірації злочинної діяльності, зокрема шляхом надання порад та вказівок стосовно завуальованого спілкування в телефонних розмовах з використанням маршрутизаторів (інтернет роутерів) та месенджерів на базі соціальних мереж, які неможливо відслідкувати гласними засобами контролю.

Крім цього, у кримінальному провадженні заплановано проведення ряду слідчих (розшукових) та процесуальних дій, та будучи проінформованим про окремі обставини кримінального провадження останній перешкоджати проведенню таких.

Враховуючи викладені вище обставини, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , очевидну суспільну небезпеку підозрюваного, у разі доведеності його вини безальтернативне покарання у виді позбавлення волі, орган досудового розслідування приходить до висновку, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та виконання покладених на підозрюваного обов`язків, оскільки об`єктивно будуть існувати можливості для переховування від органу досудового розслідування чи суду, вчинення інших злочинів, перешкоджання кримінальному провадженню, незаконного впливу на потерпілого, свідків як безпосередньо, так і за посередництвом сторонніх осіб, тому лише обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою може запобігти вказаним ризикам.

У зв`язку із тим, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані (Конвенція), тому органом досудового розслідування було враховано наявність законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Враховуючи наведені вище обставини, прихожу до переконання, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід - тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Вирішуючи питання щодо визначення розміру застави, саме стаття 5 Конвенції розкриває питання права на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до прецедентного права Суду, гарантія, передбачена статтею 5§3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні (дивіться Мангурас проти Іспанії [ВП], № 12050/04, § 78, ЄСПЛ 2010 року). Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі (дивіться Неймайстер проти Австрії, 27 червня 1968 року, § 14, серія А 8). Оскільки питання, яке розглядається, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5, органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтовано у рішенні про визначення застави і повинна враховувати майновий стан обвинуваченого (дивіться Maнгурас, наведена вище, § § 79 - 80). Нездатність національних судів оцінити здатність заявника сплатити необхідну суму може викликати виявлення Судом порушення. Проте обвинувачений, якого судові органи готові звільнити під заставу, повинні вірно подати достатню інформацію, яку можливо перевірити, якщо це буде необхідно, щодо суми застави, яку необхідно встановити (дивіться Toшев проти Болгарії, № 56308/00, § 68, 10 серпня 2006 року; і Iванчук проти Польщі, № 25196/94, § 66, 15 листопада 2011 року).

Навіть якщо рішення національних судів про відмову звільнення під заставу засновані на «відповідних» і «достатніх» підставах Суд повинен також встановити, чи виявили компетентні національні органи влади «особливу ретельність» при вирішенні цього питання. Суд вважав, що цей критерій повинен бути доречним навіть у зв`язку з рішенням щодо визначення умов звільнення під заставу після того, як звільнення під заставу було офіційно дозволено, якщо особа залишилася в ув`язненні внаслідок відсутності можливості внести заставу (дивіться Koлаковіч проти Мальти, № 76392/12, § 74, 19 березня 2015 року).

Так, у справі Mangouras v. Spain ЄСПЛ вказав, що оскільки зростаючий стандарт в галузі захисту прав людини відповідно і неминуче вимагав більшої твердості при оцінці порушень фундаментальних цінностей демократичних суспільств, при визначенні розміру застави не можна виключати прийняття до уваги професійного середовища, яке сформувало обставини для даної діяльності, з метою забезпечення ефективності даного заходу.

Так у цій справі заявнику було призначено заставу у сумі 3 000 000 Євро і було встановлено, що вказана сума, швидше за все, перевищувала платоспроможність заявника. Однак, враховуючи винятковий характер справи та величезний збиток ЄСПЛ визнав, що визначення застави у такому розмірі не є порушенням пункту 3 статті 5 Конвенції.

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі Punzelt v. CzechRepublic від 25.04.2000 (заява № 31315/96, пункт 86) констатовано, що ані неодноразова відмова у звільненні під заставу заявника, ні в подальшому встановлена застава у розмірі 30 000 000 чеських крон, не були порушенням прав заявника, враховуючи масштаб його фінансових операцій.

Таким чином, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Слідчий суддя враховує, що ймовірний злочин віднесений до категорії тяжких.

Тому, виходячи з засад виваженості, розумності та справедливості, беручи до уваги інтереси кримінального провадження, вважаю, що підозрюваному слід визначити заставу в розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На думку слідчого судді, такий розмір застави достатньою мірою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього.

На підставі наведеного, керуючись вимогами статей 177, 178, 183, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 діб.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з часу затримання 30 квітня 2025 року о 11:16.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів до 28.06.2025 включно.

Визначити розмір застави ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить в сумі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн. 00 коп., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем).

У випадку внесення вказаного розміру застави на відповідний рахунок, ОСОБА_5 звільняється з-під варти у порядку визначеному ч. 4 ст. 202 КПК України.

У випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_5 покладаються такі обов`язки:

- прибувати за викликом слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою, в тому числі у разі виклику за допомогою телефонного зв`язку;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування із потерпілим у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено в судовому засіданні 02 травня 2025 року об 10:00.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1