Провадження № 1-кп/947/560/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2025 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

представника законного

представника потерпілого ОСОБА_6

законного представника потерпілого ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000878 від 19.07.2024 року № 0000865 від 03.07.2023 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, Біляївського району, с. Усатове, українця, громадянина України, освіта базова загальна середня, працюючого водієм ФОП « ОСОБА_9 », який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19.07.2024 року приблизно о 05:50 годині у світлий час доби, в умовах необмеженої видимості і сухого дорожнього покриття, ОСОБА_8 , керуючи технічно справним автомобілем «Toyota Hi Ace», р.н. НОМЕР_1 , здійснював рух в середній смузі руху проїзної частини проспекту Небесної Сотні у Київському районі м. Одеси з боку вул. Шкільний аеродром в напрямку вул. Левітана.

Наближаючись до регульованого світлофором пішохідного переходу, розташованого біля будинку 6/4 по проспекту Небесної сотні, на якому в його напрямку ввімкнувся червоний забороняючий рух сигнал світлофора, водій ОСОБА_8 був неуважним, за дорожньою обстановкою не слідкував, що позбавило його можливості безпечно керувати транспортним засобом, контролювати його рух, вчасно реагувати на зміну дорожньої обстановки, не зупинився перед стоп лінією, продовжив рух, та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїзну частину по пішохідному переходу на зелений сигнал світлофору справа наліво відносно руху автомобіля.

Своїми діями водій ОСОБА_8 порушив вимоги п.п., 1.5., 2.3. «б», «д», 8.7.3.«е», 8.10, 12.4 та 12.9 (б) «Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001), що зобов`язують водія:

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху»,

п. 8.7.3. «Сигнали світлофора мають такі значення: е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух».

п. 8.10. «У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.»

п. 12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

п. 12.9 Водієві забороняється: б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до пункту «и» пункту 30.3 цих правил.

В результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди потерпілому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 спричинені тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: відкритого перелому обох кісток лівої гомілки в середній третині зі зміщенням уламків, забійної рани лівої гомілки, синці грудної клітки та садна в ділянках колінних суглобів.

Допущені водієм ОСОБА_8 порушення вимог п.п. 8.7.3.«е», 8.10 «Правил дорожнього руху» знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної події.

Виконуючи вимоги п.п. 8.7.3 «е», 8.10 Правил дорожнього руху України, водій ОСОБА_8 , мав технічну можливість запобігти настання даної події.

Таким чином, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, фактичні обставини не оспорює та пояснив суду, що дійсно 19.07.2024 року приблизно о 05:50 годині він керував технічно справним автомобілем «Toyota Hi Ace», р.н. НОМЕР_1 , рухався по проспекту Небесної Сотні, де перед світлофором він відволікся від керування та вчасно не побачив, що ввімкнувся червоний сигнал світлофора, продовжив рух, в результаті чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , який рухався по пішохідному переходу на зелений сигнал світлофору.

У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, не позбавляти його свободи та не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки він працює водієм і робота є для нього єдиним джерелом доходу.

Законний представник потерпілого ОСОБА_7 просила суд цивільний позов, заявлений нею до ОСОБА_8 та ТзДВ «Страхової компанії «Кредо» про стягнення матеріальної і моральної шкоди залишити без розгляду, оскільки обвинувачений добровільно відшкодував їй заподіяну шкоду та вона має намір в подальшому звернутись з цивільним позовом до страхової компанії в порядку цивільного судочинства.

Беручи до уваги те, що обвинувачений вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують її особистість. Також, обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

За таких обставин, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують його особу, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети не тільки кари, а також виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, позитивну характеристику, його щире каяття в скоєному активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування потерпілій заподіяної шкоди та те, що злочин є не умисним, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді ізоляції від суспільства та приходить до переконання про можливість про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування основного покарання з випробуванням у відповідності до ст.75 КК України. без позбавлення права керування транспортними засобами.

Питання про судові витрати суд вирішує на підставі ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого суді Приморського районного суду м.Одеси від 26.07.2024 року підлягає скасуванню.

Цивільний позов законного представника потерпілого ОСОБА_7 до ОСОБА_8 та ТзДВ «Страхової компанії «Кредо» про стягнення матеріальної і моральної шкоди необхідно залишити без розгляду відповідно до заяви ОСОБА_7 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно до п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого суді Приморського районного суду м.Одеси від 26.07.2024 року - скасувати.

Речові докази: автомобіль «Toyota Hi Ace», р.н. НОМЕР_1 - вважати повернутим за належністю власнику; DVD-диск з відеозаписом - зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів Одеського НДІ судових експертиз МЮ України у розмірі 20070 гривень 92 копійки.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1