Справа № 149/1976/25
Провадження №1-кп/149/132/25
Номер рядка звіту 71
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2025 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області, в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні за відсутності учасників кримінальне провадження № 0000026 від 27.03.2025 по обвинуваченню

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пагурці Хмільницького району Вінницької області, громадянина України, із середньою освітою, розлученого, на утриманні якого перебуває двоє дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Судовим наказом № 149/502/18 Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14.03.2018 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Пагурці, Хмільницького району Вінницької області стягуються аліменти на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.03.2018 і до досягнення дітьми повноліття.

На підставі судового наказу Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області головним державним виконавцем Хмільницького міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 07.11.2018 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3

ОСОБА_2 , маючи умисел на ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), достовірно знаючи про необхідність їх сплати, будучи попереджним про кримінальну за злісне ухилення від сплати аліментів, двічі притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 3 ст. 183-1 КУпАП, не працевлаштувався, на облік у центр занятості не став, без будь-яких поважних причин, і у період з 01.07.2020 по 01.05.2025 ухилився від сплати аліментів на утримання малолітніх синів - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Внаслідок вищевказаних умисних дій ОСОБА_2 , спрямованих на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) станом на 01.05.2025 утворилася заборгованість в сумі 201037,63 грн , що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Таким чином ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 164 КК України - злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

До суду надійшов обвинувальний акт з додатками та клопотанням прокурора про розгляд у спрощеному провадженні.

Під час досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_2 , у присутності свого захисника-адвоката ОСОБА_6 , беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорював встановлені в ході досудового розслідування обставини і надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за його відсутності, зазначивши, що ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, що підтверджується доданою до обвинувального акта заявою ОСОБА_2 , добровільність якої засвідчив адвокат ОСОБА_6 . Потерпіла ОСОБА_7 згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною 2 статті 302 КПК України та згодна з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини вчиненого кримінального проступку, учасники судового провадження згодні з розглядом обвинувального акта без проведення судового розгляду в судовому засіданні, суд, з урахуванням норм ст. ст. 381-382 КПК України, вважає за можливе здійснювати розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Суд, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про правильність кваліфікації дій та доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України - злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При вирішенні питання щодо обрання обвинуваченому покарання суд враховує вимоги ст.ст. 66-67 КК України, приймає до уваги ступінь тяжкості вчинених кримінального проступку, особу винного та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує, що ОСОБА_2 розлучений, має на утриманні двох дітей, не працевлаштований, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліках в лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебуває, не судимий.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Приймаючи до уваги обставини справи, особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 164 КК України у виді громадських робіт, що буде необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Процесуальні витрати, речові докази відсутні.

Запобіжний західне обирався.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 381, 382, 393-395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України і призначити покарання у виді громадських робіт на строк вісімдесят годин.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня отримання копії вироку суду.

Згідно з ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_8