Справа № 289/487/25
Номер провадження 1-кп/289/112/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2025 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

особи, відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_4

законного представника неповнолітнього ОСОБА_5

захисника - адвоката ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні, в залі суду, клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженні, відомості про яке 27.02.2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 за вчинення суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження, обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки малолітнього, за вчинення кримінального правопорушення, що підпадає під ознаки ч. 4 ст.185 КК України.

Так, діючи в умовах воєнного стану в Україні, введеного 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовженого відповідними Указами, 17.01.2025 близько 18 год. 00 хв. у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , разом з малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достовірно знаючи про малолітній вік останнього, маючи психологічний вплив на нього, в ході спільної бесіди про можливість вчинення крадіжки, користуючись своїм авторитетом та особистим прикладом, схилив малолітнього ОСОБА_4 , спільно вчинити крадіжку із приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що знаходиться по АДРЕСА_2 , таким чим втягуючи малолітнього у протиправну діяльність.

Надалі, 18.01.2025 близько 00 год. 30 хв. ОСОБА_7 разом із малолітнім ОСОБА_4 , реалізовуючи злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, керуючись корисливими мотивами та метою незаконного збагачення, прийшли до магазину «Берізка», що знаходиться по вул. Центральна, 132 в с. Нова Юрівка Радомишльської ОТГ Житомирського району Житомирської області, та врахувавши сприятливу для них обстановку, а саме те, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає, підійшли до вікна зазначеного магазину та шляхом віджиму металопластикового вікна малолітній ОСОБА_4 проник в середину магазину, після чого, відчинивши із середини вхідні двері з тильної сторони магазину, в приміщення зайшов ОСОБА_8 , таким чином останні проникли в середину магазину.

В подальшому, ОСОБА_8 складним ножем пошкодив запірний пристрій на дверях до торгівельної зали магазину та таким чином останні проникли до її середини, звідки ОСОБА_8 та малолітній ОСОБА_9 таємно викрали наступні продукти харчування та алкогольні напої, а саме:

-1 банку консервів «Кілька чорноморська нерозібрана у томатному соусі» торгівельної марки «Даринка», масою 240 грам, вартістю 30 грн. 60 коп.

-1 банку консервів «Зелений горошок» торгівельної марки «Green Gold», масою 400 грам, вартістю 31 грн. 73 коп.

-2 банки консервів «Кукурудза цукрова» торгівельної марки «Любава» масою 420 грам, вартістю 69 грн. 66 коп.,

-1 банку консервів «Зелений горошок» торгівельної марки «Щедра нива», масою 460 грам, вартістю 42 грн. 30 коп.

-1 упаковка кетчупу «До шашлику» торгівельної марки «Торчин», масою 250 грам, вартістю 29 грн. 98 коп.

-1 упаковка кетчупу «Лагідний» торгівельної марки «Торчин», масою 250 грам, вартістю 29 грн. 98 коп.

-3 упаковки макаронів торгівельної марки «Київ Мікс», вид «Черв`ячки» масою 1 кілограм кожна, загальною вартістю 119 грн. 49 коп.

-1 упаковка крупи гречаної торгівельної марки «СонцяДар», масою 900 грам, вартістю 36 грн. 60 коп.

-1 упаковка макаронів торгівельної марки «Ярослав», вид «Ріжки особливі» масою 1 кг., вартістю 33 грн. 99 коп.

-1 кг. бананів «Еквадор», вартістю 76 грн. 13 коп.

-1 упаковка кави розчинної «Gold» торгівельної марки «Чорна карта» вагою 100 грам, вартістю 208 грн. 56 коп.

-1 пачку нектару «Яблоко-виноград» торгівельної марки «Наш сік», об`ємом 950 грам, вартістю 44 грн. 23 коп.

-9 банок слабоалкогольного напою «Revo Alco Energy» 8.5 %, ємкістю 0,5 літрів кожна, загальною вартістю 448 грн. 47 коп.

-1 тетрапак пшеничної горілки, об`ємом 10 літрів, вартістю 513 грн. 33 коп.

-Напівкопчену ковбасу «Царська салямі 45» торгівельної марки «Стемп», масою 404 грам, вартістю 62 грн. 01 коп.

-1 пачку суміші рослинно-молочної «Традиційна Полтавське», виробника «Рідна хатина», вагою 400 грам, вартістю 61 грн. 53 коп.

-1 пачку чіпсів пластини картопляні зі смаком сметани та зелені торгівельної марки «Чіпок», вартістю 21 грн. 44 коп.

Крім того, з каси торгівельної зали магазину ОСОБА_7 та малолітній ОСОБА_4 викрали грошові кошти на загальну суму 2000,00 грн.

В подальшому, із викраденим продуктами харчування, алкогольними напоями та грошовими коштами ОСОБА_8 та малолітній ОСОБА_4 покинули місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядилися ними на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_10 , майнової шкоди на загальну суму 3860 гривень 03 копійки.

Малолітній ОСОБА_4 вчинив суспільно - небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, що виразилося у викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням в інше приміщення, в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання та зазначив, що ОСОБА_4 є малолітнім, вперше вчинив суспільно-небезпечне діяння, не досягши віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність, після вчинення щиро розкаявся, тому відносно нього наявні підстави для застосування примусових заходів виховного характеру.

Неповнолітній ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України визнав повністю та надав покази, які за своїм змістом відповідають обставинам викладеним у клопотанні. Також зазначив, що розуміє протиправний характер своїх дій та щиро розкаюється у вчиненому.

Законний представник малолітнього ОСОБА_4 мати ОСОБА_5 не заперечила проти задоволення клопотання та погодилась із заявленим прокурором клопотанням про застосування, на підставі ч. 2 ст.105 КК України, примусових заходів виховного характеру у виді застереження та обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, строком на один рік.

Захисник малолітнього ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 просив задовольнити клопотання прокурора про застосування до малолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру у виді застереження, обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки малолітнього, оскільки ОСОБА_4 не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинення інкримінованого йому суспільно небезпечного діяння.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Претензій до ОСОБА_4 немає та не заперечує щодо задоволення клопотання.

Представник служби у справах дітей Радомишльської міської ради Житомирської області в судове засідання не з`явився, подали до суду клопотання про розгляд вказаної справи без їх представника.

Представник сектору ювенальної превенції відділення поліції №2 Житомирського районного управління поліції №2 в судове засідання не з`явився. Згідно надісланого повідомлення дана посада є вакантною та відсутня особа на яку покладені обов`язки.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння; 2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; 3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Так, до матеріалів клопотання долучено та досліджено в судовому засіданні докази наявності в діянні ОСОБА_4 ознак вчиненого суспільно-небезпечного діяння, а саме: протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 18.01.2025; протокол огляду місця події проведеного в магазині «Берізка» від 18.01.2025 з фото таблицею до нього; протокол огляду місця події проведеного за місцем проживання ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 , з фототаблицею до нього, в ході якого вилучено викрадене майно та кошти; протокол проведення слідчого експерименту із ОСОБА_7 від 10.02.2025, протокол проведення слідчого експерименту із ОСОБА_4 від 17.02.2025.

Вартість викраденого майна підтверджується Висновками експертів №№ СЕ-19/106-25/1645-ТВ, СЕ-19/106-25/1647-ТВ, СЕ-19/106-25/1648-ТВ від 31.01.2025, СЕ-19/106-25/1651-ТВ від 29.01.2025, СЕ-19/106-25/1650-ТВ від 28.01.2025.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4 вчинив небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, за обставин, викладених в клопотанні та, що ОСОБА_4 і його законний представник не оспорюють обставини справи і він правильно розуміє зміст цих обставин, а також відсутність будь-яких сумнівів у добровільності його позиції.

Також встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто на час вчинення злочину йому виповнилось 13 років.

Суб`єктом кримінального правопорушення в силу ст. 18 КК України є фізична осудна особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у віці, з якого відповідно до цього Кодексу може наставати кримінальна відповідальність.

Згідно ч.2 ст.97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 КК України, можуть бути застосовані судом до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК України.

Примусові заходи виховного характеру є єдиними з заходів кримінального примусу, застосування яких можливе до осіб, що не досягли віку, з якого можливе притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.484 КПК України під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.

При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , суд враховує дані про особу неповнолітнього, який на час вчинення був учнем 7 класу Кичкирівської філії Ліцею №2, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, по місцю начання та проживання характеризується посередньо, а також згідно повідомлення КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради на психіатричному обліку в Дитячому центрі психічного здоров`я не перебуває, на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння не досяг 16 років, тобто не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за скоєне діяння.

Законний представник ОСОБА_5 не заперечує, щодо задоволення клопотання.

При цьому, суд враховує, що ОСОБА_4 свою винуватість визнав та щиро розкаявся у вчиненому, вчинив суспільно-небезпечні діяння у віці 13 років, згідно ст. 22 КК України не досягнув віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність.

Положеннями ст. 501 КПК України передбачено, що в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд приймає лише 2 види рішень: ухвалу про застосування примусових заходів виховного характеру, якщо прокурором буде доведено вчинення неповнолітнім, зазначеним в ст.498 КПК України, суспільно-небезпечного діяння, чи ухвалу про відмову в застосуванні примусових заходів виховного характеру, якщо суд дійде висновку, що прокурор під час судового розгляду не довів факт вчинення суспільно-небезпечного діяння неповнолітнім, і закриває провадження, інших підстав для відмови в застосуванні примусових заходів виховного характеру законом не передбачено.

При цьому, особа, яка вчинила зазначені діяння після досягнення одинадцятирічного віку, але до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, у будь-якому випадку, незважаючи на ступінь тяжкості вчинюваного діяння, згідно зі ст.498 КПК України, мають застосовуватись примусові заходи виховного характеру.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 до досягнення віку кримінальної відповідальності, у віці 13 років на момент скоєння кримінального правопорушення, вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.4 ст.185 КК України, до нього слід застосовувати особливий порядок здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх, та відповідно до положень ст.498 КПК України застосувати примусові заходи виховного характеру у виді застереження та обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки малолітнього, що полягають у забороні виходити з дому по особистим питанням без присутності батьків або осіб, що їх замінюють з 22 год. до 06 год. ранку наступного дня про що мати ОСОБА_5 не заперечила.

Вказані примусові заходи виховного характеру сприятимуть його виправленню та вихованню, оскільки саме таке рішення, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення малолітнього ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлений.

Щодо відшкодування витрат на проведення судових товарознавчих експертиз суд зазначає, що за змістом ч.2 ст.124 КПК України витрати на залучення експерта стягуються з обвинуваченого на користь держави тільки у разі ухвалення обвинувального вироку.

Крім того, стаття 372 КПК України містить обов`язкові вимоги щодо змісту ухвали суду першої інстанції. У вказаній статті відсутні будь-які вимоги щодо вирішення питання про відшкодування процесуальних витрат.

Таким чином, оскільки судом у даному кримінальному провадженні обвинувальний вирок не ухвалюється, то підстави для застосування ст.124 КПК України і, як наслідок, стягнення витрат на проведення експертиз відсутні.

Оскільки дане кримінальне провадження зареєстроване в ЄРДР 27.02.2025 за № 0000007 по матеріалах, які виділені з матеріалів зареєстрованих в ЄРДР 19.01.2025 за № 0000016 і остаточне рішення по яких не прийнято, питання щодо речових доказів у відповідності до ст.100 КПК України суд не вирішує як передчасне.

Керуючись ст.ст.97, 105 КК України, ст.ст.484, 497, 501 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженні, відомості про яке 27.02.2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 за вчинення суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України - задовольнити.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, учня 7 класу Кичкирівської філії Ліцею №2, наступні примусові заходи виховного характеру:

- застереження;

- обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки малолітнього, що полягає у забороні ОСОБА_4 виходити з дому по особистим питанням без присутності батьків або осіб, що їх замінюють з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин ранку наступного дня.

Встановити тривалість заходів виховного характеру відносно ОСОБА_4 , строком на один рік.

Роз`яснити малолітньому ОСОБА_4 про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового кримінального правопорушення.

Попередити ОСОБА_5 про відповідальність у разі порушення взятого на себе зобов`язання.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_11