Справа № 203/6535/24
Провадження № 1-кп/0203/816/2025
У Х В А Л А

13.08.2025 року Центральний районний суд міста Дніпра

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачених - ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро обвинувальний акт, відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000834 від 10.08.2023 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, який працює на посаді директора КП «Міська інфраструктура» Дніпровської міської ради, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженеця м. Дніпро, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українеця, громадянина України, раніше не судимого, який працює на посаді директора ТОВ «ЕКОБУД 77», у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України,

встановив:

В провадженні Центрального районного суду міста Дніпра перебуває вищезазначений обвинувальний акт.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду, як такий, що відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_4 заявлено клопотання про повернення обвинувального акту прокурору як такого, що не відповідає вимогам закону у частині його складання та формулювання обвинувачення, суперечить само собі, а саме в обвинувальному акті у вчиненні дій ОСОБА_6 зазначена ознака повторності, а в кваліфікації ознака повторності відсутня. Також зазначає що в обвинувальному акті дії ОСОБА_7 кваліфіковані як посібника і як виконавця.

Адвокат ОСОБА_5 підтримав клопотання щодо повернення обвинувального акту та зазначив, що в обвинувальному акті відносно ОСОБА_7 детально не розписано які саме роботи не були виконані та по яким саме фактично виконаним роботам були завищені їх обсяги

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтримали позицію захисників.

Прокурор заперечував проти повернення акту, зазначивши, що в тексті обвинувального акту щодо ОСОБА_7 допущено описку, зазначено слово «повторність», однак ця описка ніяким чином не впливає на кваліфікацію дій ОСОБА_7 . Також зазначив, що виходячи з зібраних доказів, сторона обвинувачення прийшла до висновку, щодо кваліфікації дій ОСОБА_7 саме як пособника.

Вирішуючи питання про можливість призначення справи до судового розгляду, суд виходить з наступного.

Згідно вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

У відповідності до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, тобто підводиться підсумок стадії досудового розслідування шляхом формулювання офіційного обвинувачення.

Обвинувачення, як зазначено в п. 13 ст. 3 КПК України, це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

У ч. 1 ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що виходячи із суті даної норми закону, має відображатись в обвинувальному акті відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

В п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві" від 24.10.2003 року N 8, роз`яснено, що суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити дані про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.

В постанові Верховного Суду України від 24 листопада 2016 року (справа № 5-328кс16) зазначено, що аналіз ст. 291 КПК України свідчить про те, що закон вимагає, зокрема, обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: фактичних обставин кримінального правопорушення; правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва «формула обвинувачення»); під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Європейський суд з прав людини у справі "Абрамян проти Росії" від 9 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті пп. "а" п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню "обвинувачення" особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту "а" п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 р. у справі "Даллос проти Угорщини", п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом "b" п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі "Пелісьє та Сассі проти Франції").

Наявність в тексті обвинувального акту висловлення щодо повторності дій ОСОБА_7 не впливає на кваліфікацію його дій, визначених в обвинувальному акті, де зазначена ознака відсутня.

Стаття 6 ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення щонайменше такі права: a) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; b) мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту.

Відповідно до ст. 338 КПК України з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Отже чинне кримінальне процесуальне законодавство передбачає, що на стадії судового розгляду під час з`ясування обставин, доказування в подальшому може бути змінено обвинувачення, тягар доказування покладається на сторону обвинувачення, а формулювання обвинувачення викладається прокурором та слідчим відповідно до зібраних доказів, які в подальшому доведеться вивчити суду та дати відповідну оцінку.

З обвинувального акту вбачається, що у ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає доведеними, а оцінка доказів надається судом після їх вивчення в нарадчій кімнаті.

Суд, вислухавши думки учасників підготовчого судового засідання, вважає, що підстав для повернення обвинувального акту прокурору не встановлено.

Обвинувальний акт затверджений прокурором і відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 про повернення прокурору обвинувального акту стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, та ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, залишити без задоволення.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає і набирає законної сили в момент ухвалення.

Суддя ОСОБА_1