Справа № 134/1389/25
Провадження №11-сс/801/747/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: Зарічанський
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі:

секретаря ОСОБА_4

прокурора в режимів відеоконференції ОСОБА_5

підозрюваного в режимі відеоконференції ОСОБА_6

захисника підозрюваного адвоката

в режимі відеоконференції ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні начальника Крижопільського відділу прокурора Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 04 вересня 2025 року про застосування заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ольгопіль Чечельницького району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, працюючого різноробочим в ТОВ «Чечельницьке», раніше не судимого, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 114-1 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Згідно матеріалів кримінального провадження № 0000227 внесеного до ЄРДР 03.09.2025 ОСОБА_6 оголошено підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 114-1 КК України,

Ухвалою слідчого судді задоволено частково клопотання слідчої СВ ВП № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 114-1 КК України,

Застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком 60 (шістдесят) днів, а саме з 03 вересня 2025 року по 01 листопада 2025 року включно.

Одночасно визначено ОСОБА_6 заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, в разі внесення якої підозрюваний може бути звільнений з-під варти з одночасним покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя зазначив, що в судовому засіданні прокурором доведено обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та при цьому на переконання слідчого судді застосування менш суворих запобіжних заходів не забезпечить виконання підозрюваною процесуальних рішень. Водночас слідчий суддя з урахуванням майнового стану підозрюваного визначив заставу яка на його переконання забезпечить виконання підозрюваним покладених обов`язків.

Вимоги апеляційної скарги особи, що її подала.

В апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні прокурора Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_8 ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 04 вересня 2025 року Просить винести своє рішення, яким застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала є незаконною у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження, слідчим та прокурором в судовому засіданні вказано на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та не позбавить запобігти ризикам, передбаченим у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_5 підтримав апеляційну скаргу з підстав, викладених в ній та просила задовольнити її в повному об`ємі.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 заперечили проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Висновки слідчого судді про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

Стосовно обґрунтованості підозри, суд зазначає, що за змістом п. 1 ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 КПК України у разі затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення.

При цьому в кримінальному процесуальному розумінні існує відмінність між обґрунтованістю та доведеністю висунутої підозри, в тому числі на підставі достатніх, допустимих та достовірних доказів.

Так, у справі «Кавала проти Туреччини» (заява 28749/18, рішення від 10.12.2019) Європейський Суд з прав людини констатував, що не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

Разом із тим, "обґрунтованість" підозри, на якій засновується арешт, є важливою частиною гарантії, встановленої у п. 1 (с) ст. 5. Слова "обґрунтована підозра" означають наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано "розумним", залежить від усіх обставин. Відповідно, оцінюючи обґрунтованість підозри, необхідно встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої п. 1 (с) ст.5. Отже, повинні існувати факти чи відомості про те, що заарештовану особу обґрунтовано підозрюють у вчиненні передбачуваного злочину.

Термін "обґрунтованість" також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень".

Зі змісту ж оголошеної підозри в достатній мірі можна дійти висновку, що підозрюваний ОСОБА_6 може бути причетний до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

Стосовно ж наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з клопотання слідчого та матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 114-1 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів вчинених в умовах воєнного стану, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 9 років, яке становить значну суспільну небезпеку.

Слідчий суддя також врахував обставини кримінального правопорушення, його наслідки, особу підозрюваного, який являється жителем іншого міста, може незаконно впливати на свідків, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, враховуючи, що ОСОБА_6 мав намір незаконно організувати переправлення осіб через державний кордон України, таким чином, слідчий суддя під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тим самим перешкоджати повному та всебічному розслідуванню кримінального провадження, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Також, слідчим суддею під час розгляду клопотання відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України обґрунтовано визначено розмір застави підозрюваному, який є співрозмірним та таким, що за умови внесення останнього забезпечить виконання процесуальних рішень.

Так, за змістом ч. 4 ст. 183 КПК України питання щодо визначення застави у разі оголошення особі підозри за ст. 114-1 КК України віднесено до дискреційних повноважень слідчого судді (суду).

У цьому провадженні ані слідчим у клопотанні, ані прокурором у судовому засіданні не доведено наявність обставин, які з урахуванням фактичних обставин кримінального правопорушення, за якими особі оголошено підозру та особи ОСОБА_6 , можуть вказувати на неможливість визначення застави як альтернативного запобіжного заходу.

Щодо її розміру суд зазначає, що застосовані загальні принципи щодо обґрунтування тримання підозрюваного під вартою та визначення розміру застави наведені, зокрема, в рішенні у справі «Корбан проти України» від 04 липня 2019 року, де йдеться про те, що гарантія, передбачена пунктом 3 статті 5 Конвенції, покликана забезпечити не відшкодування будь-якої шкоди, завданої внаслідок передбачуваного злочину, а лише присутність обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави має встановлюватися головним чином з огляду на особу обвинуваченого, належне йому майно та його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на ступінь впевненості, що можлива перспектива втрати застави або вжиття заходів проти поручителів у випадку його неявки у судове засідання буде достатнім стримуючий фактором, щоб позбавити його бажання втекти. Оскільки відповідне питання є основоположним правом на свободу, гарантованим статтею 5 Конвенції, органи державної влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так і для вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Тяжкість обвинувачень, пред`явлених обвинуваченому, не може бути вирішальним фактором для виправдання розміру застави.

Також у рішенні у справі «Істоміна проти України» від 13.01.2022 (заява 23312/15) Суд вважав, що, зосереджуючись на розмірі шкоди, не здійснивши ретельної оцінки всіх відповідних факторів, у тому числі її спроможність сплатити визначений розмір застави, і відсутність задовільного пояснення, чому застава була визначена у такому надзвичайно великому розмірі, національні суди не дотрималися зобов`язання навести відповідне та достатнє обґрунтування для своїх рішень про визначення розміру застави, як вимагає пункт 3 статті 5 Конвенції.

Натомість у даному провадженні встановлено, що ОСОБА_6 працює різноробочим, та ці обставини очевидно вказують на відсутність значних заощаджень підозрюваного. У всякому випадку слідчим та прокурором не спростовані такі висновки. Такі обставини дають підстави для визначення застави у мінімальному розмірі, установленому для тяжких злочинів.

За наведених підстав суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 04 вересня 2025 року про застосування заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 114-1 КК України залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: