Номер провадження: 11-п/813/162/25
Справа № 522/7128/24
Головуючий у першій інстанції
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_7 про вирішення питання щодо направлення до іншого суду скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на постанову слідчого в ОВС СВ Управління СБУ в Одеській області ОСОБА_9 про зупинення досудового розслідування кримінального провадження №0000015, внесеного до ЄРДР 15.03.2024 року,

установив:

До Одеського апеляційного суду надійшло подання судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_7 про вирішення питання щодо направлення до іншого суду скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на постанову слідчого в ОВС СВ Управління СБУ в Одеській області ОСОБА_9 про зупинення досудового розслідування кримінального провадження №0000015, внесеного до ЄРДР 15.03.2024 року.

Подання обґрунтоване тим, що прокурор заявив клопотання про направлення матеріалів скарги до Одеського апеляційного суду для вирішення питання про підсудність, оскільки орган досудового розслідування змінив місцезнаходження, а саме, згідно листа Управління Служби безпеки України в Одеській області від 01.05.2025 року слідчий відділ, як орган досудового розслідування, надалі використовуватиме територіальну юрисдикцію Пересипського районного суду м. Одеси.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників провадження, обговоривши доводи клопотання, колегія суддів приходить до наступного.

Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України та ст. 10 КПК України). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Зокрема, як порушення вимог пункту 1 ст. 6 Конвенції ЄСПЛ розглядає порушення правил територіальної підсудності внаслідок передання справи з одного суду до іншого без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких підстав зміни територіальної підсудності, встановлених у КПК України (див. пункт 98 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України»).

Відповідно до ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження .

Згідно ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду; до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя.

Частиною 2 ст. 34 КПК України передбачено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Аналіз наведених вище норм кримінального процесуального закону свідчить, що жодна з них не стосується питань визначення підсудності скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, які підлягають розгляду слідчими суддями.

З урахуванням наведеного, подання судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_7 про вирішення питання щодо направлення до іншого суду скарги адвоката ОСОБА_6 повинно вирішуватися із застосуванням положень ч.6 ст.9 КПК України та з урахуванням вимог ст. 34 КПК України.

Главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Частиною ч. 1 ст. 306 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Згідно з положеннями п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.

Проте, чинний кримінальний процесуальний закон не містить чіткого визначення підсудності скарг на рішення, дії чи бездіяльності органу досудового розслідування.

Тому, апеляційний суд вважає, що у даному випадку необхідно звернутись до загальних засад кримінального провадження, а саме законності, що регламентована ст. 9 КПК України, а саме ч. 6, якою визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Відповідно до яких ч. 2 ст. 132 КПК України передбачає, що клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

З урахуванням наведеного, а також беручи до уваги загальні засади кримінального провадження, апеляційний суд робить висновок про те, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Відповідно до листа Управління Служби безпеки України від 01.05.2025 року, місце розташування слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області, визначено за адресою: м. Одеса, вул. Маріупольська, 6, та орган досудового розслідування надалі використовуватиме територіальну юрисдикцію Пересипського районного суду м. Одеси.

З наданих апеляційному суду матеріалів справи №522/7128/24 та подання вбачається, що адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з відповідною скаргою на постанову слідчого в ОВС СВ Управління СБУ в Одеській області ОСОБА_9 про зупинення досудового розслідування кримінального провадження №0000015, внесеного до ЄРДР 15.03.2024 року, 12.08.2024 року.

Слідчим суддею місцевого суду судовий розгляд скарги заявника було призначено на 06.09.2024 року, але розгляд відкладений у зв`язку з надходженням заяви адвоката ОСОБА_6 про відкладення.

В подальшому розгляд скарги неодноразово відкладався, водночас 25.04.2025 року судовий розгляд скарги заявника був розпочатий, однак у судовому засіданні було оголошено перерву для долучення до матеріалів справи додаткових документів за клопотанням адвоката ОСОБА_6 .

Колегія суддів звертає увагу, що на час звернення адвоката ОСОБА_6 зі скаргою в порядку ст.303 КПК України на постанову слідчого в ОВС СВ Управління СБУ в Одеській області ОСОБА_9 про зупинення досудового розслідування кримінального провадження №0000015, внесеного до ЄРДР 15.03.2024 року, та після початку розгляду слідчим суддею скарги, вказаний орган досудового розслідування знаходився під територіальною юрисдикцією Приморського районного суду м. Одеси.

У Постанові Об`єднаної палати ККС Верховного Суду від 24.02.2025 року у справі 357/10207/21 (провадження №51-4924км23) касаційний суд зробив висновок про те, що кримінальне провадження, що надійшло до суду з порушенням правил підсудності, передається на розгляд іншого суду в порядку, передбаченому ч.ч. 2,3 ст.34 КПК України, якщо таке порушення виявлено до початку судового розгляду. У разі виявлення обставин, що можуть вплинути на визначення підсудності, після початку судового розгляду продовження розгляду справи судом, який розпочав такий розгляд, не становить «порушення правила підсудності», зазначеного в п.6 ч.2 ст.412 КПК України, і не є підставою для скасування судових рішень.

Враховуючи наведену позицію касаційного суду, слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси, який розпочав розгляд скарги адвоката ОСОБА_6 , повинен завершити розгляд справи та прийняти рішення в порядку ст.307 КПК України, що відповідатиме вимогам закону та сприятиме оперативності та ефективності розгляду справи, а також слугувати виконанню положень ст.ст. 2, 7, 28 КПК України та забезпечить право заявника на доступ до правосуддя.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення подання.

Керуючись ст.ст. 32, 34 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Подання судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Матеріали справи за скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на постанову слідчого в ОВС СВ Управління СБУ в Одеській області ОСОБА_9 про зупинення досудового розслідування кримінального провадження №0000015, внесеного до ЄРДР 15.03.2024 року, повернути для подальшого розгляду до Приморського районного суду м. Одеси, тому ж слідчому судді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3