Справа № 346/3614/19
Провадження № 11-кп/4808/374/25
Категорія ст. 331 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю: секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 червня 2025 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо нього з визначенням розміру застави,-

в с т а н о в и в :

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 червня 2025 року задоволено клопотання прокурора про продовження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому за п.1 ч.2 ст.115 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 257380 гривень на строк 60 днів по 25.08.2025 року включно.

Своє рішення суд мотивував тим, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_8 . Інший більш м`який запобіжний захід не буде дієвим для запобігання ризикам, зазначеним у ст.177 КПК України та не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

З оскаржуваною ухвалою не погодився та оскаржив в апеляційному порядку обвинувачений ОСОБА_8 , який оспорює її законність та обґрунтованість. Вказує, що жодних доказів його причетності до вчинення злочину матеріали кримінального провадження не містять, а ризики на які посилається суд є припущеннями. Вважає необґрунтованими висновки суду, що він має земельні паї, а тому в змозі внести заставу. Звертає увагу, що він має намір вступити до лав ЗСУ та проходити службу в НОМЕР_1 ОШБ, чим принесе користь державі.

Просить ухвалу суду скасувати та змінити запобіжний захід на більш м`який.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник підтримали доводи апеляційної скарги.

Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення та промови учасників апеляційного розгляду, вивчивши матеріали судової справи, перевіривши апеляційні доводи, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч.ч.1, 2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , суд першої інстанції в достатній мірі дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою, та обґрунтовано дійшов висновку про існування обставин, які виправдовують подальшу дію такого запобіжного заходу.

При цьому, врахована наявність об`єктивних причин, які не дозволяють закінчити судовий розгляд до спливу строку тримання обвинуваченого під вартою, а також існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, а отже, існує висока ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання може вдатися до відповідних дій, чим перешкоджатиме кримінальному провадженню.

Вищенаведене спростовує доводи обвинуваченого про недоведеність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, у зв`язку з чим такі доводи є недостатньо обґрунтованими.

Апеляційна скарга містить лише загальні заперечення щодо наявності ризиків, без зазначення конкретних обставин, що вказують на їх зникнення чи зменшення.

Твердження сторони захисту, що судовий розгляд підійшов до завершальної стадії, оскільки залишилося допитати свідків, не спростовує висновки суду щодо наявності ризиків.

Щодо доводів про визначення непомірного розміру застави, вони не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Згідно діючого кримінального процесуального законодавства, розмір застави визначається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Метою застави є забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього обов`язків, під умовою звернення цих коштів у дохід держави, в разі невиконання обов`язків. Розмір застави не може бути завідомо непомірним для обвинуваченого.

Беручи до уваги, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, який спричинив смерть двох людей, він тримається під вартою вже більше 6 років, тому суд правомірно визначив йому альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, який був зменшений до розміру 85 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 257380 гривень. При цьому, визначаючи такий розмір застави, суд врахував майновий стан обвинуваченого, який (як він сам повідомив) має будинок та земельну ділянку, і може як власник розпоряджатись ними.

Що стосується майнового стану обвинуваченого, апеляційний суд зауважує, що заставу може внести не тільки обвинувачений та його родичі, а й інші особи.

Також доводи про наміри обвинуваченого вступити до Збройних Сил України не можуть бути достатніми підставами для зміни запобіжного заходу, оскільки не усувають ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та не гарантують належної поведінки під час судового розгляду.

Проаналізувавши обставини встановлені судом та вимоги наведених норм діючого кримінального процесуального законодавства, апеляційний суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення.

Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 422-1 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 червня 2025 рокущодо обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_5

ОСОБА_4