Справа № 606/1140/25
УХВАЛА

іменем України

22 липня 2025 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000043, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.02.2025 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, солдата номера обслуги 3 мінометного розрахунку 2 мінометного взводу мінометної батареї 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , одруженого, раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Теребовлянського районного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження за №0000043 від 06.02.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Ухвалою судді призначено підготовче судове засідання на 22.07.2025.

Прокурор Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про продовження строку застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обґрунтовуючи клопотання, прокурор посилається на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та продовження існування ризику, передбаченого пунктом 1 ч.1 ст.177 КПК України та обставин, зазначених у ст.178 КПК України. У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання із підстав, викладених у ньому, просить його задовольнити, вказуючи, що ризик продовжує існувати, більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 просив суд змінити запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт, вказуючи, що прокурор погоджується, що ризики зменшились, доказів того, що ОСОБА_4 має намір переховуватись від суду не має, ці твердження є голослівними. Його підзахисний має міцні соціальні зв`язки, оскільки має дружину, доньку, постійне зареєстроване місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання. Просив звернути увагу, що продовження такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, не може бути автоматичним, ризики нічим не підтвердженими, тому клопотання вважав безпідставним. Також вказував, на необґрунтованість самої підозри.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав думку захисника та просив змінити йому запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт.

Заслухавши учасників судового засідання, суд приходить до наступних висновків.

Ухвалою слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 13.02.2025 до підозрюваного ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без права внесення застави до 11.04.2025 включно. Ухвалою слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 07.04.2025 ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави на строк в межах строку досудового розслідування, до 11.05.2025. Ухвалою слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 05.05.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до п`яти місяців. Надалі, ухвалою слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 07.05.2025 ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави до 05.07.2025, ухвалою слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 04.07.2025 ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави до 22.07.2025

Відповідно до частини статті 315 КПК, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно із вимогами ч.3 ст.199 КПК України суд при вирішенні питання щодо доцільності подальшого тримання під вартою підозрюваного повинен враховувати, зокрема таке: чи не зменшився заявлений ризик або чи не з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; встановити наявність обставин, які перешкоджають завершенню провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

За правиламич.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» наголошує, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Чахла проти Сполученого Королівства», зазначено, що будь-яке позбавлення волі має здійснюватися не тільки у відповідності із основними процесуальними нормами національного права, але також відповідати меті ст. 5 Конвенції, тобто захищати людину від свавільного позбавлення волі.

Відповідно до ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права (ратифікований Українською РСР 19 жовтня 1973 року), утримання під вартою осіб, які чекають судового розгляду, не повинно бути загальним правилом, але звільнення може здійснюватися в залежності від надання гарантій явки в суд.

В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» зазначено, що при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів ( вказана правова позиція викладена у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Щодо обґрунтованості підозри, то діянням ОСОБА_4 надана правова кваліфікація за частиною 2 статті 121 КК України, умисне спричинення тяжкого тілесного ушкодження, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого.

Необхідно звернути увагу, що обвинувальний акт направлено до суду, призначено підготовче судове засідання, проте докази зібрані на стадії досудового розслідування ще не досліджувалися. Враховуючи наданий до суду обвинувальний акт, суд приходить до висновку, що наявна підозра у вчиненні ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України не є вочевидь необґрунтованою.

Щодо ризику передбаченого п.1 ч.177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, то суд вважає, що такий ризик має місце, оскільки обвинувачений усвідомлює міру можливого покарання, яка визначена у виді позбавлення волі до десяти років.

Однак, відповідно до ч. ч.1, 4 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

В своєму клопотанні прокурор вказує на те, що обвинувачений ОСОБА_4 схильний до ухилення від будь - яких законних рішень, оскільки стосовно дій ОСОБА_4 внесено відомості в ЄРДР за ч.5 ст. 407 КК України, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, він не має на утриманні неповнолітніх, малолітніх, офіційно не працевлаштований.

Однак до клопотання не додано доказів, які б підтверджували вказані обставини.

На спростування вказаних відомостей про особу обвинуваченого стороною захисту долучено характеристику з місця проживання, відповідно до якої обвинувачений характеризується виключно позитивно, має постійне місце проживання, склад його сім`ї дружина та донька, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався.

Зважаючи на наведене вище та за наслідками встановлених обставин при розгляді клопотання, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, зменшення ризиків, які були встановлені раніше, суд дійшов переконання, що прокурор не довів необхідності продовження в даному конкретному випадку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи наведене а також приймаючи до уваги правові позиції, викладені Європейським судом з прав людини, зокрема, у рішеннях : «Харченко проти України», «Мустафаєв проти України», «Олейнікова проти України, «Кравченко проти України», в яких зазначено, що продовження тримання під вартою повинно містити належне обґрунтування підстав, визначених строків такого тримання та необхідність розгляду національними судами можливості застосування альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів, а тому вважає за можливе змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, що не завадить судовому розгляду вказаного кримінального провадження.

Разом з тим, суд, змінюючи обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт строком на 60 днів, приходить до висновку, що з метою забезпечення дієвості кримінального провадження, вважає необхідним покласти на ОСОБА_8 обов`язки, визначені ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України з метою уникнення можливості вчинення дій, визначених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 181, 194, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 відмовити.

Клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту задовольнити.

Змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований ухвалою слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 04 липня 2025 року відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 до 23 год. 59 хв. 19 вересня 2025 року.

На цей же строк покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

-не відлучатися з місця проживання без дозволу суду;

-носити електронний засіб контролю;

-утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками, іншим обвинуваченим.

-здати на зберігання до органів ДМС України свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон

Обвинуваченого ОСОБА_4 після оголошення ухвали доставити до місця проживання та негайно звільнити з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою.

Роз`яснити обвинуваченому, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою огбвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Копію ухвали для організації виконання надіслати до ВП №3 (м.Теребовля)Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області.

Контроль за виконання ухвали покласти на процесуального прокурора.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 23.07.2025

Суддя ОСОБА_1