Справа № 138/1788/25
Провадження №:1-кс/138/548/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2025 м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суду Вінницької області, у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області клопотання прокурора Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000152 від 01.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01.07.2025 до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшло вказане вище клопотання.

Клопотання мотивоване тим, зокрема, до 30.06.2025 до Могилів-Подільського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення від працівників Державної прикордонної служби України про те, що в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Могилів-Подільський Отач», розташованому за адресою: вул. Соборна, буд. 7, м. Могилів-Подільський Вінницька область, громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пред?явив документи, у яких вбачаються ознаки підробки, а саме: нотаріально засвідчену копію свідоцтва про народження дитини, виданого в Республіці Таджикистан (серія НОМЕР_1 від 22.06.2022), на ім?я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 (зареєстровано в реєстрі за №82 від 17.01.2025) та нотаріально засвідчений переклад з російської мови на українську мову зазначеного свідоцтва про народження, засвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 (зареєстровано в реєстрі за №696).

30.06.2025 під час проведення огляду місця події на міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Могилів-Подільський - Отач», що знаходиться за адресою: вул. Соборна буд. 7, м. Могилів-Подільський Вінницької області, працівниками поліції Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області було виявлено та вилучено документи, а саме: нотаріально засвідчену копію свідоцтва про народження дитини, виданого в Республіці Таджикистан (серія НОМЕР_1 від 22.06.2022), на ім?я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 (зареєстровано в реєстрі за №82 від 17.01.2025) та нотаріально засвідчений переклад з російської мови на українську мову зазначеного свідоцтва про народження, засвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 (зареєстровано в реєстрі за №696), які упаковано до сейф пакету Національна поліція України 7368346.

Під час перевірки документів, наданих ОСОБА_4 , у працівників прикордонного наряду виникли сумніви щодо їхньої дійсності.

Згідно з висновком за результатами поглибленої перевірки встановлено, що документ не відповідає встановленому зразку: підписи посадових осіб не є автентичними, розміри відміток, товщина ліній, а також розміри літер і цифр не відповідають встановленим вимогам.

Дізнавачем 01.07.2025 винесено постанову про приєднання зазначених документів до справи, як речових доказів.

Також 01.7.2025 було направлено запит до Надзвичайного і Повноважного Посла Республіки Таджикистан в Україні пана ОСОБА_8 з метою перевірки достовірності видачі свідоцтва про народження дитини, виданого в Республіці Таджикистан (серія НОМЕР_1 від 22.06.2022), на ім?я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Станом на день подання даного клопотання відповідь на нього не надійшла.

У ході відібрання пояснення у ОСОБА_4 , останній повідомив, що документи не підробляв та що у нього дійсно є діти.

Нотаріально засвідчена копія свідоцтва про народження дитини, виданого в Республіці Таджикистан (серія НОМЕР_1 від 22.06.2022), на ім?я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 (зареєстровано в реєстрі за №82 від 17.01.2025) та нотаріально засвідчений переклад з російської мови на українську мову зазначеного свідоцтва про народження, засвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 (зареєстровано в реєстрі за №696), які упаковано до сейф пакету Національна поліція України 7368346, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Обґрунтування необхідності арешту обумовлюється тим, що нотаріально засвідчена копія свідоцтва про народження дитини, виданого в Республіці Таджикистан (серія НОМЕР_1 від 22.06.2022), на ім?я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 (зареєстровано в реєстрі за №82 від 17.01.2025) та нотаріально засвідчений переклад з російської мови на українську мову зазначеного свідоцтва про народження, засвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 (зареєстровано в реєстрі за №696), які упаковано до сейф пакету Національна поліція України 7368346, є предметами вчинення кримінального правопорушення, обставини якого доводяться у межах досудового розслідування, а також речовими доказами у кримінальному провадженні, тому необхідність накладення арешту доцільна для їх збереження.

Прокурор клопотання підтримала.

ОСОБА_5 про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся завчасно та належним чином. Крім того, у своїх поясненнях ОСОБА_5 зазначив контактний телефон своєї дружини, яка в телефонному режимі повідомила, що немає зв`язку з чоловіком.

Дослідивши зміст клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання необхідно задовольнити з таких підстав.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Отже, прокурором доведено, що вказані вище документи можуть бути використані, як докази обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також є предметами, що могли бути набутими кримінально протиправним шляхом, тобто відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого його відчуження або знищення, що не забезпечить виконання завдання кримінального провадження.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя дійшла висновку, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а обставини кримінального провадження станом на час прийняття процесуального рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання, як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчому судді не надано.

Також, суд звертає увагу на положення абзацу 2 частини 1 статті 174 КПК України відповідно до якої арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі викладеного та керуючись ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучені 30.06.2025 на міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Могилів-Подільський - Отач», що знаходиться за адресою: вул. Соборна, буд. 7, м. Могилів-Подільський Вінницької області, документи, а саме: нотаріально засвідчену копію свідоцтва про народження дитини, виданого в Республіці Таджикистан (серія НОМЕР_1 від 22.06.2022), на ім?я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 (зареєстровано в реєстрі за №82 від 17.01.2025) та нотаріально засвідчений переклад з російської мови на українську мову зазначеного свідоцтва про народження, засвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 (зареєстровано в реєстрі за №696), які упаковано до сейф пакету Національна поліція України 7368346.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення направити прокурору та ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_1 ).

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим та/або прокурором.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя: ОСОБА_1