Справа № 946/4463/25
Провадження № 1-кс/946/1252/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2025 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділом Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.06.2025 та якому присвоєно реєстраційний №0000859 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.06.2025 біля 17:50 години в м. Ізмаїл Одеської області водій ОСОБА_4 керуючи автомобілем FIAT реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Іллі Рєпіна з боку пр. Незалежності (не парна сторона) в напрямку вул. Михайла Василюка на не регульованому перехресті вул. Іллі Рєпіна кут пр. Незалежності (парна сторона) не надав перевагу в русі та здійснив зіткнення із електросамокатом KAABO WOLF під керуванням малолітнього ОСОБА_5 , який в цей час здійснював рух по головній дорозі пр. Незалежності в напрямку вул. Дмитра Дорошенка. Внаслідок ДТП ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому фаланги 2 пальця стопи.

Безпосередньо після ДТП водія ОСОБА_5 госпіталізовано до КНП ІМР ІР ОО «ІМЦЛ» де останній перебуває на стаціонарному лікуванні.

11.06.2025 в ході огляду місця ДТП на перехресті вул. Іллі Рєпіна кут пр. Незалежності в м. Ізмаїл Одеської області було виявлено та вилучено автомобіль FIAT реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 , який належить ОСОБА_6 та електросамокат KAABO WOLF під керуванням водія ОСОБА_5 , який належить останньому.

Як зазначає слідчий, враховуючи той факт, що вказані транспортні засоби мають значення речових доказів по вищевказаному кримінальному провадженню, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а також з метою проведення судових авто-технічних експертиз транспортних засобів, судової транспортно-трасологічної експертизи та за необхідністю інших експертиз, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.

17.06.2025 представник власника майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_7 надав заперечення на клопотання про арешт майна, в якому просив клопотання слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000859 від 11.06.2025, вилученого під час огляду місця події від 11.06.2025 задовольнити частково та повернути вилучене майно - автомобіль марки «Fiat» реєстраційний номер НОМЕР_1 власнику ОСОБА_4 та електросамокат КААВО WOLF KING GT TFT власнику ОСОБА_8 (представнику малолітнього потерпілого) для подальшого відповідального зберігання без права відчуження. Зазначив, що з клопотанням про арешт майна, вилученого під час огляду місця події від 12.06.2025 сторона захисту та власник майна ОСОБА_4 частково не згодні. Так, обставини дорожньої пригоди, які встановлені органом досудового розслідування, ОСОБА_4 не заперечує. Будь-яких претензій з боку потерпілої сторони не має. Однак, ОСОБА_4 занепокоєний неналежне зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику органу досудового розслідування. ОСОБА_4 зобов`язуються зберігати майно до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні під свою відповідальність. Крім того, доступ до автомобіля буде надано працівникам поліції за першою необхідністю. Таким чином, ОСОБА_4 не заперечує проти накладення арешту на майно, а саме автомобіль марки «Fiat» реєстраційний номер НОМЕР_1 , однак, із передачею вказаного майна власнику на відповідальне зберігання без права відчуження.

Слідчий, прокурор, про час та місце розгляду клопотання були повідомлені належним чином, однак в судове засідання не з`явились, в клопотанні просили розглянути клопотання без їх участі.

Власник майна про час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином, однак в судове засідання не з`явився. Проте його представник адвокат ОСОБА_7 в запереченні на клопотання про арешт майна зазначив про розгляд справи без їх участі.

В силу ст. 107 КПК технічні засоби фіксування процесу не застосовувалися.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Згідно вимог ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою, зокрема, забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч.3 ст.170 КПК України).

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.2 , ч. 3 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Згідно з позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеною у п.1 листа за №223-558/0/4-13 від 05.04.2013 року, вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у кожному випадку розгляду відповідних клопотань слідчі судді зобов`язанні сумлінно і принципово здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, діяти у межах і відповідно до вимог закону.

З урахуванням положень ст.ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Крім того, слідчим суддею враховуються розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для інших осіб.

Слідчому судді доведено наявність підстав для накладення арешту на вказане майно. При цьому належних доказів достатності накладення часткового арешту лише в частині заборони відчуження слідчому судді не надано.

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що по вказаним транспортним засобам необхідно провести судові авто-технічні експертизи, судові транспортно-трасологічні експертизи, а також те, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання про арешт майна задовольнити.

Керуючись ст.ст.170 - 173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на вилучені 11.06.2025 в ході огляду місця ДТП на перехресті вул. Іллі Ріпина кут пр. Незалежності в м. Ізмаїл Одеської області на автомобіль FIAT реєстраційний номер НОМЕР_1 та електросамокат KAABO WOLF з поміщенням на спец майданчик № 11 ГУНП в Одеській області.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1