Справа № 467/865/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2025 року Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка подання виконуючого обов`язки начальника Державної установи «Південноукраїнська виправна колонія (№83)» про приведення вироку Добровеличківського районного суду Кіровоградської області у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-ІХ стосовно засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тишківка Добровеличківського району Кіровоградської області, громадянина України, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 18 квітня 2019 року за ч.1,2 ст. 185 КК України із застосуванням положень ч.1 ст. 70 цього ж Кодексу до 2 років позбавлення волі; на підставі ст.74,104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

ВСТАНОВИВ:

Суть порушеного суб`єктом звернення питання

Виконуючий обов`язки начальника установи виконання покарань вніс до суду подання, у якому просив привести у відповідність вирок Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 07 березня 2023 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст. 289, ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням положень ст.ст. 70,71 цього ж Кодексу до 5 років 1 місяця позбавлення волі без конфіскації майна.

Зокрема, постилася на те, що згідно вказаного вироку ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, спричинивши потерпілій особі матеріальну шкоду у розмірі 658,40 грн.

А оскільки 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-ІХ», яким збільшено межі застосування ст.51 КУпАП у частині того, що викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, то є необхідність привести вирок відносно ОСОБА_4 у відповідність із цим законом.

Так як матеріальна шкода, спричинена засудженим не перевищує двох неоподатковуваним мінімумів доходів громадян.

Позиція учасників справи

Представник установи, що відає покаранням, в судове засідання не з`явився, про його дату, час і місце сповіщений належно, причин неприбуття не вказав.

Засуджений, стосовно якого порушується питання перед судом, аналогічно сповіщався про судовий розгляд належно, направив заяву, якою просив розглядати справу за його відсутності.

Прокурор в судовому засіданні вважав наявними підстави для задоволення клопотання з мотивів, що викладені у самому зверненні.

Установлені судом обставини в рамках цього провадження

Засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «Південноукраїнська виправна колонія (№83)».

Початок строку відбування покарання 13 травня 2021 року; кінець строку 13 листопада 2029 року.

Вироком Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 07 березня 2023 року ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст. 289, ч.3 ст.185 КК України із застосуванням положень ст.ст. 70,71 цього ж Кодексу до 5 років 1 місяця позбавлення волі без конфіскації майна.

Вироком Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2023 року ОСОБА_4 був засуджений за ч.2 ст. 162, ч.3 ст. 146, ч.2 ст. 121 КК України із застосуванням положень ч.1 ст. 70 цього ж Кодексу до 8 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання, призначеного за цим вироком та за вироком Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 07 березня 2023 року ОСОБА_4 остаточно призначене покарання у виді 9 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Проте, ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 19 листопада 2024 року вирок Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2023 року стосовно ОСОБА_4 змінено в частині призначення покарання та вирішення питання речових доказів.

Постановлено ОСОБА_4 вважати засудженим за ч.2 ст. 162, ч.3 ст. 146, ч.2 ст. 121 КК України із застосуванням положень ч.1 ст. 70 цього ж Кодексу до 7 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання за вироком Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2023 року та вироком Доброчеличківського районного суду Кіровоградської області від 07 березня 2023 року, постановлено вважати ОСОБА_4 засудженим до остаточного покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

У цій справі суб`єкт звернення порушує питання декриміналізації діяння за ч.3 ст. 185 КК України, винність ОСОБА_4 у якому встановлена вироком Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 07 березня 2023 року.

Так, цим вироком установлено, що ОСОБА_4 25 лютого 2021 року вчинив таємне викрадення належного потерпілому ОСОБА_5 майна на загальну суму 658 грн.40 коп.

Однак, Законом України від 18 липня 2024 року №3886-IX статтю 51 КУпАП викладено у новій редакцій та встановлено, що максимальний розмір викраденого майна для кваліфікації дій особи як дрібне викрадення чужого майна за ч.2 ст.51 КУпАП не може перевищувати двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У свою чергу, неоподатковуваний мінімум доходів громадян для цілей кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу ІV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 1 січня 2022 року був встановлений у розмірі 2 270 грн. 00 коп.

Оскільки ОСОБА_4 25 лютого 2021 року здійснив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, тобто, таємне викрадення чужого майна, вартість якого становила 658,40 грн., що не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян ( 2 270,00 грн.), то суд робить висновок, що дане діяння відноситься на цей час до адміністративних правопорушень і підлягає кваліфікації за ст. 51 КУпАП, як дрібне викрадення чужого майна.

Правові норми, застосовані судом при вирішенні порушеного перед ним питання

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Об`єднана палата у постанові від 07 жовтня 2024 року 2 справі № 278/1566/21 зробила висновок, що зміна до ст. 51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта НМ для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує 2 НМ.

На підставі ч.2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З огляду на наведене, суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

При цьому вправі лише звільнити засудженого від відбування покарання, а не приводить вирок суду у відповідність до нового Закону, оскільки таке приведення у випадку декриміналізації діянь, за які особа була засуджена, фактично є скасуванням або зміною вироку, що виходить за межі повноважень суду першої інстанції, який не ухвалював зазначений вирок, на стадії його виконання.

З цих мотивів, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного йому вироком Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 07 березня 2023 року за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 74 КК України, 369-372, 537, 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Подання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, призначеного йому вироком Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 07 березня 2023 року за ч.3 ст. 185 КК України.

Вважати ОСОБА_4 засудженим ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 19 листопада 2024 року за:

-ч.2 ст. 162 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі;

-ч.3 ст. 146 КК України до 6 (шести) років позбавлення волі;

-ч.2 ст. 121 КК України до 7 (семи) років позбавлення волі.

На підставі положень ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, вважати ОСОБА_4 засудженим до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

На підставі положень ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначеного покарання за вироком Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 18.12.2023 р. та вироком Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 07.03.2023 р., вважати ОСОБА_4 засудженим до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років 6 (шість) місяців без конфіскації майна.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду, яка набрали законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_6