Справа № 368/180/25
провадження № 1-кп/368/132/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2025 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру по кримінальному провадженні №0000061 від 23.12.2024 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 22.12.2024, в період з 23 год. 00 хв. до з 23 год. 20 хв., ОСОБА_5 , будучи пацієнтом лікарні, перебував у палаті № 2 терапевтичного відділення Комунального некомерційного підприємства Кагарлицької міської ради «Кагарлицька багатопрофільна лікарня», що знаходиться за адресою: 09201, Київська обл., Кагарлицький район, місто Кагарлик, вул. Паркова, 10. В цей до дверей палати № 2 підійшов лікар-анестезіолог КНП КМР «Кагарлицька БПЛ» ОСОБА_7 ,

Після відкриття ОСОБА_7 дверей палати, ОСОБА_5 , тримаючи в правій руці ножа, стоячи в палаті № 2 біля дверей палати, обличчям до ОСОБА_7 , клинком зазначеного ножа, наніс один удар в район живота ОСОБА_7 , чим заподіяв останньому тілесні ушкодження.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 12/41 від 18.01.2025 ОСОБА_7 були заподіяні наступні тілесні ушкодження: косовертикальна рана колото-різаного характеру в біляпупковій ділянці живота зліва, невизначеної форми синець у біляпупковій ділянці (навколо рани). Наявна у потерпілого рана відноситься до легких тілесних ушкоджень, які призводять до короткочасного розладу здоров`я. Окремо взятий синець відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Крім того, 22.12.2024, в період з 23 год. 00 хв. до з 23 год. 20 хв., ОСОБА_5 , будучи пацієнтом лікарні, перебував у палаті № 2 терапевтичного відділення Комунального некомерційного підприємства Кагарлицької міської ради «Кагарлицька багатопрофільна лікарня», що знаходиться за адресою: 09201, Київська обл., Кагарлицький район, місто Кагарлик, вул. Паркова, будинок 10.

Так, після відкриття черговим лікарем ОСОБА_7 дверей палати № 2, і заподіяння останньому ножового поранення, ОСОБА_5 вийшов з палати в коридор, де, окрім ОСОБА_7 , перебували медична сестра терапевтичного відділення ОСОБА_6 та відвідувач ОСОБА_8 . ОСОБА_8 , побачивши агресивну поведінку ОСОБА_5 , почав звертатися до ОСОБА_5 , щоб той заспокоївся і припинив агресивні дії. В цей час ОСОБА_5 , тримаючи в правій руці ножа, підійшов до ОСОБА_8 та клинком зазначеного ножа, наніс один удар в район лівої сідниці ОСОБА_8 , чим заподіях тілесні ушкодження.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 13/04 від 17.01.2025 ОСОБА_8 були заподіяні наступні тілесні ушкодження: рана колото-різаного характеру у верхньо-зовнішньому відділі лівої сідниці. Заподіяна потерпілому рана відноситься до легких тілесних ушкоджень, які призводять до короткочасного розладу здоров`я.

Крім того, 22.12.2024, в період з 23 год. 00 хв. до з 23 год. 20 хв., ОСОБА_5 , будучи пацієнтом лікарні, перебував у палаті № 2 терапевтичного відділення Комунального некомерційного підприємства Кагарлицької міської ради «Кагарлицька багатопрофільна лікарня», що знаходиться за адресою: 09201, Київська обл., Кагарлицький район, місто Кагарлик, вул. Паркова, будинок 10.

Так, після відкриття черговим лікарем ОСОБА_7 дверей палати № 2, і заподіяння останньому ножового поранення, ОСОБА_5 вийшов з палати в коридор, де, окрім ОСОБА_7 , перебували медична сестра терапевтичного відділення ОСОБА_6 і відвідувач ОСОБА_8 , та заподіяв останньому тілесні ушкодження. Після заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , тримаючи в лівій руці металеву трубу, ОСОБА_5 попрямував до ОСОБА_6 , яка тікала від нього, біжучи по коридору. Наздогнавши ОСОБА_6 , ОСОБА_5 наніс їй удар по спині зазначеною металевою трубою під час бігу. Далі, після того, як ОСОБА_6 добігла до кінця коридору і присіла, прикриваючи голову руками, таким чином намагаючись захиститися, ОСОБА_5 підбіг до неї і наніс їй вказаною металевою трубою ще не менше одного удару по спині та не менше одного удару по голові, чим заподіяв тілесні ушкодження.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 11/40 від 17.01.2025 ОСОБА_6 були заподіяні наступні тілесні ушкодження: невизначеної форми синець (з дрібними внутрішньошкірними крововиливами) в тім`яній ділянці голови посередині, невизначеної форми вертикально видовжений синець (з дрібними внутрішньошкірними крововиливами) у надлопатковій і лопатковій ділянках зліва, невизначеної форми вертикально видовжений синець у міжлопатковій ділянці справа, невизначеної форми синець на внутрішній поверхні правого передпліччя в нижньому відділі, забій легкого ступеню м`яких тканин тім`яної ділянки голови і правого передпліччя. Виявлені у потерпілої тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_5 кваліфікуються як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, тобто як вчинення суспільно- небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125? ? Кримінального кодексу України та як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто як вчинення суспільно- небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала клопотання та просила його задовольнити, зазначаючи, що є всі законні підстави застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_5 .

Захисник особи стосовно якої подано клопотання ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_4 не мав заперечень щодо застосування примусових заходів медичного характеру.

ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що не має заперечень щодо застосування до нього примусових заходів медичного характеру.

Вчинення ОСОБА_5 суспільно небезпечних діянь, передбачених ст.125 ч.1, ст. 125 ч.2 КК України, підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:

Заявою ОСОБА_7 від 23.12.2024 року, заявою ОСОБА_8 від 23.12.2024 року, заявою ОСОБА_6 від 23.12.2024 року про спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Протоколом огляду місця події від 23.12.2024 року про місце вчинення суспільно небезпечного діяння.

Протоколом проведення слідчого експерименту з відеозаписом до протоколу проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_7 від 10.01.2025 року про те, він показав і розповів про обставини спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Протоколом огляду документів від 15.01.2025 року;

Протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 15.01.2025 року;

Медичною картою стаціонарного хворого №5524/1372 на ім`я ОСОБА_7 ;

Висновком експерта №04 від 15.01.2025 року;

Протоколом проведення слідчого експерименту із ОСОБА_5 від 06.02.2025 року та оптичним диском з відеофайлами з відеозаписом до протоколу проведення слідчого експерименту;

Результатами проведеної судово-психіатричної експертизи № 38 від 03.02.2025, проведеної експертами КНП КОР «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» смт. Глеваха Київської області, ОСОБА_5 в період інкримінованих йому дій страждав на делірій (органічного генезу) за МКХ -10 F 05.0.

Показами потерпілих ОСОБА_7 і ОСОБА_6 підтверджується, що ОСОБА_5 , будучи пацієнтом лікарні, перебував у палаті № 2 терапевтичного відділення Комунального некомерційного підприємства Кагарлицької міської ради «Кагарлицька багатопрофільна лікарня», що знаходиться за адресою: 09201, Київська обл., Кагарлицький район, місто Кагарлик, вул. Паркова, 10. В цей до дверей палати № 2 підійшов лікар-анестезіолог КНП КМР «Кагарлицька БПЛ» ОСОБА_7 . Після відкриття ОСОБА_7 дверей палати, ОСОБА_5 , тримаючи в правій руці ножа, стоячи в палаті № 2 біля дверей палати, обличчям до ОСОБА_7 , клинком зазначеного ножа, наніс один удар в район живота ОСОБА_7 , чим заподіяв останньому тілесні ушкодження.

Крім того, 22.12.2024, в період з 23 год. 00 хв. до з 23 год. 20 хв., ОСОБА_5 , після відкриття черговим лікарем ОСОБА_7 дверей палати № 2, і заподіяння останньому ножового поранення, вийшов з палати в коридор, де, окрім ОСОБА_7 , перебували медична сестра терапевтичного відділення ОСОБА_6 та відвідувач ОСОБА_8 . ОСОБА_8 , побачивши агресивну поведінку ОСОБА_5 , почав звертатися до ОСОБА_5 , щоб той заспокоївся і припинив агресивні дії. В цей час ОСОБА_5 , тримаючи в правій руці ножа, підійшов до ОСОБА_8 та клинком зазначеного ножа, наніс один удар в район лівої сідниці ОСОБА_8 , чим заподіях тілесні ушкодження.

Після відкриття черговим лікарем ОСОБА_7 дверей палати № 2, і заподіяння останньому ножового поранення, ОСОБА_5 вийшов з палати в коридор, де, окрім ОСОБА_7 , перебували медична сестра терапевтичного відділення ОСОБА_6 і відвідувач ОСОБА_8 , та заподіяв останньому тілесні ушкодження. Після заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , тримаючи в лівій руці металеву трубу, ОСОБА_5 попрямував до ОСОБА_6 , яка тікала від нього, біжучи по коридору. Наздогнавши ОСОБА_6 , ОСОБА_5 наніс їй удар по спині зазначеною металевою трубою під час бігу. Далі, після того, як ОСОБА_6 добігла до кінця коридору і присіла, прикриваючи голову руками, таким чином намагаючись захиститися, ОСОБА_5 підбіг до неї і наніс їй вказаною металевою трубою ще не менше одного удару по спині та не менше одного удару по голові, чим заподіяв тілесні ушкодження.

ОСОБА_5 пояснив в судовому засіданні , що спричинив потерпілим тілесні ушкодження так як під час перебування в палаті лікарні чув голосний звук музики, грюкання дверей і сприйняв це як загрозу для себе. У нього були проблем з головою так як має кісту в голові і може це дає на його поведінку.

ОСОБА_5 в період інкримінованих йому дій не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

ОСОБА_5 на даний час страждає на органічний розлад особистості та поведінки змішаного ґенезу - (судинного генезу, наслідки перенесеного ЧМТ) за МКХ -10 F 07.84.

ОСОБА_5 за своїм психічним станом на даний час не здатний повною мірою усвідомлювати свої дій та керувати ними.

ОСОБА_5 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Відповідно до ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Оцінюючи зібрані у даному кримінальному провадженні докази в їх сукупності, шляхом повного, і всебічного дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що зазначені суспільно-небезпечні діяння що підпадають під ознаки кримінальних проступків, передбачених ст. 125 ч.1, 125 ч.2КК України вчинені ОСОБА_5 у стані неосудності.

Докази, надані стороною обвинувачення суд приймає до уваги, так як вони зібрані та представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та містять відомості щодо обставин кримінальних правопорушень.

Виходячи з роз`яснень п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року №7 "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування" примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

Згідно ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

В силу ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру:

1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку;

2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом;

3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом;

4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КК України надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Відповідно до ст. 512 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосування, а в силу ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

ОСОБА_5 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 125, ч.2 с. 125 КК України у стані неосудності, що виключає можливість застосування покарання, оскільки він за своїм психічним станом не міг усвідомлювати своїх дій та керувати ними, та потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Призначаючи такий вид покарання суд бере до уваги висновок судово-психіатричного експерта № 38 від 03.02.2025, проведеної експертами КНП КОР «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» смт. Глеваха Київської області, ОСОБА_5 в період інкримінованих йому дій страждав на делірій (органічного генезу) за МКХ -10 F 05.0.

ОСОБА_5 в період інкримінованих йому дій не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

ОСОБА_5 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Також суд врахував характер та тяжкість захворювання ОСОБА_5 , тяжкість вчиненого діяння, ступінь небезпечності останнього.

Підстав для застосування інших видів примусових заходів медичного характеру, передбачених ст. 94 КК України, відносно ОСОБА_5 суд не вбачає.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст. 100 КПК України.

ОСОБА_6 заявила цивільний позов про стягнення з ОСОБА_5 на її користь 70000 грн у відшкодування моральної шкоди. Обгрунтувала позовні вимоги тим , що від суспільно небезпечних дій ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження та перенесла душевні страждання, відчула сильний фізичний біль і отримала тяжке нервове потрясіння . Були порушені її нормальні життєві зв`язки і протягом загоєння ушкоджень не могла нічого робити , працювати.

ОСОБА_7 заявив цивільний позов про стягнення з ОСОБА_5 на його користь 100000 грн у відшкодування моральної шкоди. Обгрунтував позовні вимоги тим , що від суспільно небезпечних дій ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, відчув сильний фізичний біль. Були порушені його нормальні життєві зв`язки і протягом загоєння ушкоджень не міг нічого робити , працювати. Моральні та фізичні страждання спричинили погіршення емоційного та психологічного стану позивача.

ОСОБА_5 за своїм психічним станом на даний час не здатний повною мірою усвідомлювати свої дій та керувати ними, на даний час страждає на органічний розлад особистості та поведінки змішаного ґенезу - (судинного генезу, наслідки перенесеного ЧМТ) за МКХ -10 F 07.84.

Відповідно до ст.1186 ч.1 ЦК України передбачено:

1. Шкода, завдана фізичною особою, яка в момент її завдання не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, не відшкодовується. З урахуванням матеріального становища потерпілого та особи, яка завдала шкоди, суд може постановити рішення про відшкодування нею цієї шкоди частково або в повному обсязі.

Відповідно до ст.23 ЦК України передбачено:

1. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

2. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

4. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

5. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Від суспільно небезпечних дій ОСОБА_5 , що зазначені при обгрунтуванні застосування примусових заходів медичного характеру , позивач ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження та перенесла душевні страждання, відчула сильний фізичний біль і отримала тяжке нервове потрясіння . Були порушені її нормальні життєві зв`язки і протягом загоєння ушкоджень не могла нічого робити , працювати.

Суспільно небезпечними діями позивачу спричинена моральна шкода і розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом в розмірі 30000 грн. з урахуванням характеру суспільно небезпечного діяння , глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого і позбавлення його можливості їх реалізації. Враховує вимоги розумності і справедливості.

З урахуванням матеріального становища потерпілого яка є працівником комунального медичного закладу який не передбачає значного розміру зарплат та особи, яка завдала шкоди і яка в момент її завдання не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними та є на даний час дієздатною особою і пояснив про визнання позову на суму 10000 грн., а позивач не надала доказів про можливість відповідача відшкодувати моральну шкоду в більшому розмірі , суд вважає за можливе постановити рішення про відшкодування ОСОБА_5 моральної шкоди частково в розмірі 10000 грн.

Від суспільно небезпечних дій ОСОБА_5 , що зазначені при обгрунтуванні застосування примусових заходів медичного характеру , позивач ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження та відчув сильний фізичний біль. Були порушені його нормальні життєві зв`язки і протягом загоєння ушкоджень не міг нічого робити , працювати. Моральні та фізичні страждання спричинили погіршення емоційного та психологічного стану позивача.

Суспільно небезпечними діями позивачу спричинена моральна шкода і розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом в розмірі 40000 грн. з урахуванням характеру суспільно небезпечного діяння , глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого і позбавлення його можливості їх реалізації. Враховує вимоги розумності і справедливості.

З урахуванням матеріального становища потерпілого який є працівником комунального медичного закладу який не передбачає значного розміру зарплат та особи, яка завдала шкоди і яка в момент її завдання не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними та є на даний час дієздатною особою і пояснив про визнання позову на суму 10000 грн., а позивач не надав доказів про можливість відповідача відшкодувати моральну шкоду в більшому розмірі , суд вважає за можливе постановити рішення про відшкодування ОСОБА_5 моральної шкоди частково в розмірі 10000 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 93, 94 КК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», Закону України "Про психіатричну допомогу", ст. ст. 1-29, 100, 369-372, 376, 512, 513 КПК України суд, -

ухвалив :

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Київ, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , маючого професійно-технічну освіту, розлученого, раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 , який вчинив суспільно небезпечні діяння, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125 КК України, у стані неосудності, примусові заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Цивільний позов ОСОБА_6 задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (рнокпп: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 10000грн. у відшкодування моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_7 задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (рнокпп: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 10000грн. у відшкодування моральної шкоди.

Речові докази: металеву трубу, яка є фурнітурою з шафи палати терапевтичного відділення КНП КМР «Кагарлицька БПЛ» та належить КНП КМР «Кагарлицька БПЛ», яка поміщена до спецпакету № Ш24062584 повернути КНП КМР «Кагарлицька БПЛ»;

пошкоджену медичну сорочку синього кольору з написом «MENARINI», що належить потерпілому ОСОБА_7 , яка поміщена до паперового конверту повернути ОСОБА_7 ; медична карта стаціонарного хворого ОСОБА_7 №5524 за 2024 рік повернути ОСОБА_7 ; оптичний диск формату DVD-R ємкістю 4,7 Гб з відео файлом формату «МР4» з назвою «DSCN4271» розміром 258144Кб з відеозаписом слідчої дії - слідчим експериментом з потерпілим ОСОБА_7 , оптичний диск формату DVD-R ємкістю 4,7 Гб з відео файлом формату «МР4» з назвою «00003» розміром 321152Кб з відеозаписом слідчої дії - слідчим експериментом з потерпілою ОСОБА_6 , оптичний диск формату DVD-R ємкістю 4,7 Гб з відео файлом формату «МР4» з назвою «DSCN4438» розміром 321728Кб з відеозаписом слідчої дії - слідчим експериментом з підозрюваним ОСОБА_5 - залишити при матеріалах справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційному суду через Кагарлицького районний суд Київської області.

Суддя: ОСОБА_1