справа № 208/6840/25
провадження № 1-в/208/518/25
УХВАЛА

06 червня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Кам`янського у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника установи ОСОБА_4

засудженої ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні Подання Державної установи "Кам`янська виправна колонія (№34)" про приведення вироків суду у відповідність до чинного законодавства, відносно засудженої

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженої 11.04.2024 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.4 ст.185, ч.4 ст.186, ч.2 ст.125, ст.ст. 69, 70, 71 КК України до покарання строком на 5 років 1 місяця позбавлення волі, зміненого Ухвалою Дніпровського апеляційного суду 04.11.2024 року, якою вважається засудженою за ч.4 ст.186, ч.2 ст.125, ст.ст. 69, 70, 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м м. Кам`янського перебуває подання Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№34)» про приведення вироків суду у відповідність до чинного законодавства, відносно засудженої ОСОБА_5 .

Подання обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 відбуває покарання в установі. Раніше судима, засуджена 11.04.2024 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.4 ст.186 69, ч.2 ст.125 69, 70, 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04.11.2024 року вирок в частині призначення покарання змінено, кримінальне провадження за епізодами від 03.11.2021, 20.11.2021 та 09.03.2023 року закрито на підставі ч.1 п.4-1, ч.2 п.1-2 ст.284 КПК України

Враховуючи, що 09.08.2024 набрав чинності Закон № 3886-IX від 18.07.2024 на підставі ст.5, ч.2 ст.74 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України просить привести покарання ОСОБА_5 у відповідність до Закону № 3886-IX від 18.07.2024 року.

У судовому засіданні представник ДУ «Кам`янська виправна колонія (№34)» підтримала подання.

Засуджена ОСОБА_5 приймала участь у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку, також підтримала подання установи.

Прокурор не заперечував проти задоволення вказаного подання.

Дослідивши матеріали подання та додані до нього матеріали, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.13 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про зміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 132 частини першої статті 537 цього Кодексу.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст.51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч.1 ст.51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст.51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст.51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на вказане, кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст.51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч.5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Положеннями ч.1 ст.3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч.6 ст.3 КК України).

Отже, Законом № 3886-ІХ фактично були внесені зміни і до законодавства України про кримінальну відповідальність, зокрема в частині визначення розміру викраденого майна, за наявності якого (розміру) настає кримінальна відповідальність.

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч.1 ст.5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 07.10.2024, справа № 278/1566/21, зроблено правовий висновок, що Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст.51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст.51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п.5 підрозд.1 розд. ХХ та пп.169.1.1 п.169.1 ст.169 розд. IV Податкового кодексу України. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

ОСОБА_5 засуджена вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської областівід 11.04.2024 року за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.4 ст.186 69, ч.2 ст.125 69, 70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання призначеного за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03.06.2021 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04.11.2024 року вирок в частині призначення покарання змінено, кримінальне провадження за епізодами від 03.11.2021, 20.11.2021 та 09.03.2023 року закрито на підставі ч.1 п.4-1, ч.2 п.1-2 ст.284 КПК України.

Також ОСОБА_5 раніше засуджена 03.06.2021 року вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст.190, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, 70 КК України до 1 року 2 місяці позбавлення волі. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23.09.2021 року вказаний вирок змінено в частині призначення покарання, а саме звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

Так відповідно до вироку Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11.04.2024 року ОСОБА_5 засуджена за епізодами:

- 01.04.2021 року за ч.2 ст.185 КК України, розмір вартості викраденого майна становила 1650,57 грн.;

- 03.11.2021 року за ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України, розмір вартості викраденого майна становила 1397,52 грн. (скасовано ухвалою Дніпровського апеляційного суду);

- 20.11.2021 року за ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України, розмір вартості викраденого майна становила 522,85 грн. (скасовано ухвалою Дніпровського апеляційного суду);

- 09.03.2023 року за ч.2 ст.185 КК України, розмір вартості викраденого майна становила 1282,64 грн. (скасовано ухвалою Дніпровського апеляційного суду);

- 11.03.2023 року за ч.4 ст.186 КК України;

- 11.03.2023 року за ч.2 ст.125 КК України.

Вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03.06.2021 року ОСОБА_5 засуджена за епізодами:

- 04.06.2019 року за ч.2 ст.190 КК України, розмір вартості викраденого майна становила 293,00 грн.;

- 31.10.2019 року за ч.2 ст.190 КК України, розмір вартості викраденого майна становила 316,67 грн.;

- 27.11.2019 року за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, розмір вартості викраденого майна становила 716,06 грн.;

- 19.11.2020 року за ч.2 ст.185 КК України, розмір вартості викраденого майна становила 7678,33 грн.;

Станом на 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1921,00 гривень; на 01 січня 2021 року 2270,00 грн.

З огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_5 злочинів, розмір заподіяної шкоди, з якого настає кримінальна відповідальність, становив:

за 2019 рік 1921,00 * 50% * 2 = 1 921,00 грн.

за 2021 рік 2270,00 * 50% * 2 = 2 270,00 грн.

Відповідно до положень ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Ураховуючи те, що вартість таємно викраденого ОСОБА_5 майна за епізодом від 01.04.2021 року згідно вироку становила та 1650,57 грн., що є меншим за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, то з огляду на передбачений ст.58 Конституції України і ст.5 КК України принцип зворотної дії закону в часі, судом встановлено наявність підстав для приведення вироку Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 11.04.2024 року у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, яким ОСОБА_5 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

Також підлягає приведенню у відповідність вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03.06.2021 року, оскільки вартість викраденого майна за епізодами від 04.06.2019, 31.10.2019 та 27.11.2019 року становила 293,00, 316,67, 716,06 грн. відповідно, що також є меншим за розмір, з якого настає кримінальна відповідальність.

Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№34)» про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

На підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити засуджену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного їй вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03.06.2021 року, в частині епізодів від 04.06.2019, 31.10.2019 та 27.11.2019 року, у зв`язку з усуненням караності діяння.

На підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити засуджену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного їй вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11.04.2024 року, зміненого Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04.11.2024 року за епізодом від 01.04.2021 року, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженою вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11.04.2024 року за ч.4 ст.186, ч.2 ст.125, ст.ст. 69, 70, 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена в Дніпровський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд м. Кам`янського протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 12.06.2025 року о 08:00 год.

Головуючий суддя ОСОБА_1