Справа № 349/924/19
Провадження № 11-кп/4808/210/25
Категорія ч.1 ст.286 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську апеляційні скарги прокурора та захисника ОСОБА_8 на вирок Галицького районного суду від 18 лютого 2025 року, у кримінальному провадженні №0000236 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

в с т а н о в и в :

Вироком Галицького районного суду Івано-Франківської області від 18 лютого 2025 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бурштина, Івано-Франківської обл., зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого машиністом енергоблоку котлотурбінного цеху ВП «Бурштинська ТЕС» АТ «ДТЕК Західенерго», з вищою освітою, одруженого, громадянина України, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_7 звільнено від призначеного покарання на підстав ст.49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності.

Стягнуто з ОСОБА_7 на відшкодування судових витрат за проведення експертиз 5 901,7 грн в дохід держави.

Вирішено питання про речові докази.

Позов ОСОБА_9 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 10000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Позов ОСОБА_10 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 5000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 17000 грн витрат, пов`язаних з оплатою допомоги представника.

Згідно вироку суду, 27 серпня 2017 року о 17 год. 30 хв. водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки «Ford Fiesta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався автодорогою Н09 Мукачеве - Львів у напрямку м. Івано-Франківська між населеними пунктами с. Підкамінь та с. Черче Рогатинського р-ну Івано-Франківської обл. Дана ділянка дороги для двох напрямків руху, має по одній смузі для руху в кожному напрямку, зустрічні потоки транспорту розділені між собою горизонтальною лінією дорожньої розмітки - вузька суцільна лінія, перетинати яку заборонено. По напрямку руху автомобіля дорога змінює напрямок спочатку у ліву, а потім у праву сторону, через що оглядовість дороги обмежена.

В той час, зустрічною смугою, назустріч ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_2 рухався ОСОБА_9 . Рухаючись за таких обставин, водій ОСОБА_7 проявив неуважність, не передбачаючи при цьому можливості настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух і безпечно керувати ним, не обрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого не справився з керуванням автомобіля і на повороті дороги праворуч, перетнув осьову лінію дорожньої розмітки 1.1., виїхав на смугу зустрічного руху, де вчинив зіткнення із автомобілем марки Volkswagen Passat під керуванням водія ОСОБА_9 .

При цьому ОСОБА_7 порушив вимоги ПДР України, а саме п. 1.2, п. 2.3 б, д), 10.1, п. 11.3,п. 12, п. 34.1.1.

У результаті порушення ОСОБА_7 ПДР України відбулась дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої, водій автомобіля марки Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_2 - потерпілий ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого відламкового перелому лівої великогомілкової кістки у верхній третині зі зміщенням відламків та гематомою у вказаній ділянці, які відносяться до середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення.

З оскаржуваним вироком не погодились прокурор та захисник, які оскаржили його в апеляційному порядку.

Прокурор в апеляційній скарзі, не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_7 та правильності кваліфікації його дій, вважає вирок суду незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав безпідставного визнання недопустимими доказів наданих стороною обвинувачення, та невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого в частині строку додаткового покарання.

При цьому зауважує, що: протокол огляду місця події від 27 серпня 2017 року з додатками; висновок експерта №4.2-178/18 від 22 березня 2018 року; висновок експерта №4271 від 18 жовтня 2018 року є належними та допустимими доказами. Мотиви суду першої інстанції, щодо визнання цих доказів недопустимими, не ґрунтуються на вимогах діючого законодавства.

Так, суд мотивував свої висновки тим, що докази під час проведення огляду місця події від 27.08.2017 року, здобуті з порушенням встановленого законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних, не у зазначений в протоколі час. Зокрема, судом встановлено, що ДТП мало місце о 17 годин 30 хвилин, при тому огляд місця події розпочатий о 17 годин 10 хвилин. Було рішення про залучення понятих, проте фактично вони участі не приймали.

Оскільки фактичні дані зафіксовані у протоколі ОМП стали вихідними даними обставин дорожньо-транспортної пригоди при призначенні та проведенні експертиз, висновки експерта також визнані недопустимими доказами.

Такі висновки та мотиви суду на переконання прокурора спростовуються тим, що встановлені судом розбіжності не є такими порушеннями, що призводять до визнання доказів недопустимими. Так, дослідженням у судовому засіданні протоколу огляду місця події с. Підкамінь від 27.08.2017 року встановлено, що він проведений уповноваженим слідчим, за участі понятих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , учасників огляду місця події ОСОБА_13 , ОСОБА_14 . Додатками до протоколу є план-схема та фото-таблиця. Підставою для проведення огляду місця події є повідомлення про ДТП. Усі пункти даного протоколу заповнені, у графах де відсутні записи, містяться прочерки. На план-схемі до протоколу огляду місця події графічно зображено та зафіксовано такі об`єкти: ділянка дороги, де сталася ДТП, сліди та предмети, сталі орієнтири, до яких на план-схемі здійснено прив`язку об`єктів та слідів, що стосуються дорожньо-транспортної пригоди, а саме: розташування частин та об`єктів, що відокремилися від транспортних засобів, стосовно елементів проїзної частини та самих транспортних засобів; наявність слідів контактної взаємодії транспортних засобів з навколишніми об`єктами, предметами (сліди рідини на дорожньому покритті). Також в план-схемі місця події ДТП зазначено назви об`єктів, зображених на схемі. Огляд місця події проводився відповідно до положень ч.3 ст.214 КПК України, якою передбачено проведення такого огляду у невідкладних випадках, до внесення відомостей до ЄРДР, із залученням слідчим двох понятих, які в судовому засіданні підтвердили проведення такої слідчої дії, достовірність внесених до протоколу даних та результатів вимірювань. Заперечень щодо даних, внесених до протоколу під час його складання не висловлювалося. Жодних порушень прав учасників кримінального провадження під час проведення вказаної слідчої дії не допущено. Під час вказаної слідчої дії здійснено огляд ділянки місцевості, де сталася ДТП, та пошкоджених транспортних засобів, що не потребувало попереднього дозволу суду. Метою огляду була фіксація слідів кримінального правопорушення шляхом візуального обстеження транспортних засобів як предметів, що зберегли на собі його сліди. Дані щодо обставин події ДТП викладені та зафіксовані у протоколі огляду місця події від 27.08.2017 року повністю співпадають із фактичними даними здобутими під час проведення слідчого експерименту від 25.05.2019 року, за змістом якого, потерпілий ОСОБА_9 вказав на місце розміщення його автомобіля в момент ДТП. (т.2 а.с.98-106). Як наслідок, у суду не було підстав для визнання недопустимими доказами такого протоколу та висновків експертів №4.2.-178/18 від 22 березня 2018 року та № 4271 від 18 жовтня 2018 року.

Щодо невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, прокурор зазначає, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, яке є злочином невеликої тяжкості та вчинене з необережності. Він позитивно характеризується за місцем проживання та праці, вину у вчиненому не визнав, обставини які б пом`якшували покарання відсутні. Суд також встановив, що засуджений притягується до кримінальної відповідальності вперше, одружений та працює машиністом ВП «Бурштинська ТЕС» АТ «ДТЕК Західенерго».

В суді першої інстанції представник потерпілого просив врахувати негативну посткримінальну поведінку обвинуваченого, що він вину не визнавав та жодних дій на відшкодування потерпілому заподіяних матеріальних та моральних збитків не вчиняв, та наполягав на призначенні додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом на строк два роки. При цьому, судом при призначенні додаткового покарання обвинуваченому, за відсутності пом`якшуючих обставин, думку потерпілої сторони враховано не було, та призначено недостатній для виправлення обвинуваченого строк додаткового покарання у виді одного року позбавлення права керування транспортним засобом.

Просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ч.1 ст.286 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки. На підставі ч.5 ст.74 КК України ОСОБА_7 звільнити від призначеного покарання на підставах, передбачених ст.49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності.

Захисник ОСОБА_8 в апеляційній скарзі вважає, що вирок суду від 18.02.2025 року підлягає скасуванню повністю, а кримінальне провадження закриттю в зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення. Підставами для скасування вироку є невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Суд визнав недопустимими доказами фактичні дані зафіксовані в протоколі огляду місця події від 27.08.2017 року з додатками, а також висновок експерта №4.2 - 178/18 від 22.03.2018 року і висновок експерта №4271 від 18.10.2018 року, якими досліджувались обставини щодо розташування місця зіткнення транспортних засобів на проїзній частині автомобільної дороги з використанням даних огляду місця події. В той же час, суд не звернув уваги, що органом досудового розслідування в повідомленні про підозру ОСОБА_7 від 30.05.2019 року, викладені дані з протоколу огляду місця події щодо місця ДТП і наявної дорожньої обстановки. Інших джерел цих фактичних даних у справі немає.

Таким чином, суд визнав доведеними обставини обвинувачення, які були встановлені доказами визнаними судом недопустимими.

При цьому, суд першої інстанції не врахував, що єдиних висновків експерта про кут зіткнення транспортних засобів, не достатньо для встановлення інших обставин події, зокрема розташування транспортних засобів на проїзній частині та місця їх зіткнення.

Просить вирок суду скасувати і закрити кримінальне провадження за відсутністю в діях ОСОБА_7 складу злочину.

Представник потерпілого ОСОБА_15 не погодився з апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 та подав заперечення на неї.

В судовому засіданні апеляційного суду апелянти підтримали свої апеляційні скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши докази та перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до висновків, що вирок підлягає залишенню без змін з таких підстав.

Так, у відповідності до положень ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідаючи на доводи прокурора, щодо безпідставного визнання судом першої інстанції недопустимими доказів сторони обвинувачення, апеляційний суд виходить з вимог діючого кримінального процесуального законодавства та усталеної судової практики, які чітко вказують, що невідкладна слідча дія огляд місця події, може проводитися до внесення відомостей до ЄРДР (ст.214 ч.2 КПК).

У даному випадку невідкладність цієї слідчої дії була обумовлена необхідністю оперативної фіксації слідів ДТП.

Крім того, на переконання апеляційного суду, під час огляду місця події 27.08.2017 року, а також при складанні протоколу з додатками, не було допущено істотних порушень прав та свобод людини, що призводить до визнання доказів недопустимими (ст.87 ч.2 КПК).

Слід зазначити, що під час дослідження апеляційним судом протоколу ОМП, було встановлено, що огляд місця події проведений відповідно до вимог ст.237 КПК України уповноваженою службовою особою - заступником начальника СВ Рогатинського ВП ст. лейтенантом поліції ОСОБА_16 .

В слідчій дії приймали участь судовий експерт ОСОБА_13 та старший слідчий ОСОБА_14 . До слідчої дії були залучені двоє понятих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Під час слідчої дії використана фотокамера «Canon».

В протоколі зазначено, що огляд проводиться до внесення відомостей до ЄРДР. Згідно фактичних даних зафіксованих в протоколі, місцем події є ділянка автодороги Н-09 сполученням «Мукачеве-Львів». Протокол містить опис об`єктів та слідів виявлених на місці події. Також зафіксовані результати вимірювань, що внесено на план-схему та знаходить відображення на фотознімках.

Протокол підписаний понятими та учасниками без зауважень.

Факт знаходження на місці події, проведення слідчим слідчої дії огляду ОМП, та підписання протоколу понятий ОСОБА_11 підтвердив під час допиту судом першої інстанції.

Свідок ОСОБА_12 факт його участі в огляді місця події та підписання ним протоколу не спростував, а зазначив суду першої інстанції, що керував евакуатором та був на місці ДТП. Обставин не пам`ятає.

Учасники огляду місця події - експерт ОСОБА_13 та старший слідчий ОСОБА_14 , дали показання суду першої інстанції, якими підтвердили факт проведення слідчої дії та їх участі в цьому огляді місця ДТП.

Показання зазначених осіб судом першої інстанції не визнані недопустимими або неналежними доказами.

Той факт, що час проведення огляду місця події в протоколі зазначений 17.10, а сама подія мала місце о 17.30, не дає підстав для визнання доказів недопустимими.

В ході допиту судом першої інстанції свідків було встановлено, що працівники поліції прибули на місце події не раніше ніж через пів години після ДТП. В цей день була злива, яка заважала проводити огляд, тому учасникам довелося перериватися та чекати закінчення дощу.

Проте, суд першої інстанції не врахував, що зазначені обставини стали причиною проведення огляду протягом тривалого часу, проведення фотографування та замірів після заходу сонця, можливості тимчасово відлучитися з місця події окремих осіб. Крім того, несприятливі погодні умови для написання протоколу огляду місця події, призвели до його підписання через деякий час після завершення слідчої дії.

Також, поза увагою суду залишився той факт, що між проведенням огляду місця події та допитом свідків в суді, минуло декілька років, що призвело до неможливості згадати ними всіх обставин.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновків що суд першої інстанції безпідставно визнав зазначені обставини та показання свідків такими, що вказують на істотні порушення з боку слідчого прав та свобод людини гарантованих Конституцією України та іншими нормами права.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з доводами прокурора, що протокол огляду місця події від 27.08.2017 року із додатками (т.2 а.с.35-55) є належним та допустимим доказом.

Враховуючи визнання допустимим протоколу огляду місця події, допустимим слід визнати і висновок експерта №4271 від 18.10.2018 (т.2 а.с.80-82).

Заслуговують на увагу і доводи прокурора щодо допустимості висновку експерта (т.2 а.с.76-78).

Так, визнаючи недопустимим цей висновок, суд першої інстанції взяв до уваги, що експерт зазначив надання на експертизу протоколу ОМП на 2 аркушах та схеми до протоколу на 1 аркуші.

При цьому, суд безпідставно не дав цим обставинам критичної оцінки, оскільки протокол ОМП наявний у справі написаний на 6 аркушах і підписаний всіма учасниками та понятими. При допиті ці особи не зазначали, що підписували інший екземпляр протоколу.

Крім того, фотознімок схеми ДТП у висновку експерта (т.2 а.с.76-78) повністю відповідає схемі, яка є додатком до протоколу огляду місця події (т.2 а.с.35-40, 41).

Всі висновки експерта побудовані на даних, які відповідають схемі ДТП, де зазначені елементи дороги, нерухомі об`єкти навколо місця ДТП, транспортні засоби, сліди та їх розташування.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що експертом була допущена описка в кількості сторінок протоколу ОМП, яка не призводить до визнання доказу недопустимим.

Враховуючи визнання апеляційним судом допустимими фактичних даних, які містяться в протоколі ОМП та висновках експертів №4271, №4.2.-178/18, не заслуговують на увагу доводи захисника про суперечливість та недопустимість всіх доказів сторони обвинувачення, а також недостатність їх сукупності для підтвердження обставин обвинувачення визнаного судом доведеним.

Незважаючи на неправильну оцінку деяких доказів, суд першої інстанції дійшов правильних висновків, що саме ОСОБА_7 допустив виїзд на зустрічну смугу руху, порушивши вимоги п.10.1 та п.11.3 ПДР України, що й стало безпосередньою причиною ДТП.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування оскаржуваного вироку, оскільки переоцінка частини доказів не призводить до необхідності прийняття іншого рішення по суті справи.

Щодо доводів прокурора про м`якість додаткового покарання, апеляційний суд виходить із того, що при його призначенні суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості кримінального правопорушення, характер вчиненого діяння, дані про особу обвинуваченого (працює, має сім`ю, раніше не судимий, позитивно характеризується), відсутність обставин, які б обтяжували покарання, а також принцип індивідуалізації покарання. Призначений строк позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік є достатнім для досягнення мети покарання.

При цьому слід врахувати, що прокурор не заперечує проти правильності рішення суду першої інстанції, про звільнення обвинуваченого від покарання у зв`язку із закінченням строків давності. Таким чином, апеляційна вимога про призначення більш суворого покарання є формальною, а її задоволення не призведе до юридичних наслідків та не сприятиме досягненню мети покарання.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд відмовляє в задоволенні апеляційних скарг, а оскаржуваний вирок залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги прокурора та захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Галицького районного суду від 18 лютого 2025 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4