Провадження №1-кс/127/5827/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач сектору дізнання відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000112 від 04.05.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.05.2025 року о 21:35 год. до чергової частини відділу поліції № 2 ВРУП ГУНП у Вінницькій області зі служби "102" надійшло повідомлення про те, що працівниками УПП в складі екіпажу "Юнкер-251" під час несення служи на блокпосту по вул. Київській, 173 в м. Вінниці було зупинено автомобіль марки ВАЗ-2107, фіолетового кольору, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який під час поверхневої перевірки повідомив, що має при собі речовину, обіг якої заборонений та останній бажає за добровільної та письмової згоди в присутності двох понятих видати з переднього правого напольного коврика автомобіля два поліетиленових пакети із вмістом порошкоподібної речовини, які було вилучено та поміщено до спец.пакету НПУ СУ PSP 1101196. Також в ході ОМП було вилучено автомобіль марки ВАЗ-2107, фіолетового кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який поміщено на арешт майданчик та свідоцтво про реєстрації транспортного засобу серії НОМЕР_2 , яке було вилучено та поміщено до спец.пакету НПУ СУ PSP 1101197.

Вказане майно, яке було вилучено, має істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо містить сліди кримінального проступку та може бути використане під час проведення судових експертиз, інших слідчих дій для з`ясування дійсних обставин події.

Арешт вказаного майна, яке вже вилучено, необхідний для попередження зміни чи знищення його властивостей в результаті використання третіми особами, що може призвести до втрати ним значення речового доказу та перешкодить встановленню істини у провадженні.

Враховуючи вищевикладене, дізнавач просила клопотання задовольнити.

Дізнавач в судове засідання не з`явилась. Подала заяву про розгляд клопотання у її відсутність, вимоги клопотання підтримала у повному обсязі.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Так, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Встановлені на даний час досудовим розслідуванням обставини кримінального провадження містять об`єктивні дані, які вказують на те, що вилучене майно, а саме: два поліетиленових пакети із вмістом порошкоподібної речовини, які було вилучено та поміщено до спец.пакету НПУ СУ PSP 1101196, мають істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо містять відомості щодо обставин злочину та можуть бути використані під час проведення судових експертиз.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що дізнавачем доведено необхідність накладення арешту на вказане майно, а тому в цій частині вимог клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

В частині вимог клопотання про накладення арешту на автомобіль марки ВАЗ-2107, фіолетового кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який поміщено на арешт майданчик та свідоцтво про реєстрації транспортного засобу серії НОМЕР_2 , яке було вилучено та поміщено до спец.пакету НПУ СУ PSP 1101197, слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 3. ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Отже, процесуальний закон ставить в чітку залежність застосування заходів забезпечення кримінального провадження з обов`язком слідчого довести слідчому судді, що такі заходи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який слідчий зазначає у своєму клопотанні.

Враховуючи, що в матеріалах клопотання та додатках до нього відсутні будь-які докази на підтвердження того, що вказане майно відповідає ознакам, зазначеним в ст. 98, ч. 1 ст. 170 КПК України, а також дізнавач у своєму клопотанні належним чином не обґрунтувала доцільність застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що в цій частині клопотання про арешт майна задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено під час огляду місця події 03.05.2025 року у гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: м. Вінниця , вул. Київська, 173, поблизу «Блок посту», а саме: два поліетиленових пакети із вмістом порошкоподібної речовини, які було вилучено та поміщено до спец.пакету НПУ СУ PSP 1101196.

В задоволенні інших вимог клопотання відмовити.

Виконання ухвали про арешт майна доручити дізнавачу сектору дізнання відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанту поліції ОСОБА_3 .

На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя