УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2025 року cлідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора другого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 у кримінальному провадженню, внесеному12.03.2024 до ЄРДР за №0000233, про продовження строку дії процесуальних обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.111-2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2025 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора другого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 у кримінальному провадженню, внесеному12.03.2024 до ЄРДР за №0000233, про продовження строку дії процесуальних обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від позапроцесуального спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Клопотання обґрунтоване тим, що 1 відділом 4 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000233 від 12.03.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Проведеним у кримінальному провадженні під № 0000233 від 12.03.2024 досудовим розслідуванням встановлено, що 02.04.2008 в місті Донецьк (83054, Україна, Донецька область, місто Донецьк, вулиця Собінова, будинок 160) зареєстровано ТОВ «ШАХТАРСЬКИЙ ЛИВАРНО-МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД», бенефеціарним власником та керівником якого визначено ОСОБА_5 . Основним видом діяльності цього товариства визначено виробництво машин та устаткування для добувної промисловості й будівництва.

20 лютого 2014 року Російською Федерацією (далі - РФ) розпочато ведення агресивної війни проти України, здійснення підривної діяльності, в тому числі, і шляхом вторгнення підрозділів збройних сил РФ на територію півострова Крим, захоплення державних установ та організацій, військових частин.

Постановою ради федерації федеральних зборів РФ «Про використання збройних сил Російської Федерації на території України» від 01 березня 2014 року № 48-СФ за результатами звернення президента РФ, виходячи з інтересів безпеки життя громадян РФ, особового складу військового контингенту збройних сил РФ, що дислокується на території України (АР Крим), надано згоду президенту РФ на використання збройних сил РФ на території України.

На початковій стадії агресії особовий склад окремих російських збройних формувань не мав розпізнавальних знаків. 27.02.2014 збройні підрозділи спеціального призначення збройних сил РФ захопили будівлі Ради міністрів та Верховної Ради Автономної Республіки Крим. Чорноморський флот РФ заблокував українські порти, де знаходилися кораблі Військово-Морських Сил України. За цих обставин лідер партії «Русское единство» ОСОБА_7 у незаконний спосіб проголосив себе головою Ради міністрів Автономної Республіки Крим та закликав президента РФ «забезпечити мир і спокій в Криму». У відповідь на цей заклик президент РФ, порушуючи міжнародне право, звернувся до ради федерації федеральних зборів РФ, яка своєю постановою від 1 березня 2014 року, протиправно легалізуючи ці порушення, надала згоду на використання на території України збройних сил РФ. Як наслідок, це призвело до збройного захоплення і воєнної окупації невід`ємної частини України - Автономної Республіки Крим та міста Севастополя. Нелегітимно сформована в умовах російської воєнної окупації виконавча влада Автономної Республіки Крим 16.03.2014 провела псевдореферендум про входження Автономної Республіки Крим та міста Севастополя до складу РФ, результати якого не були визнані жодної країною світу, крім РФ. 18.03.2014 самозвані представники Автономної Республіки Крим та міста Севастополя підписали з президентом РФ «Договір про прийняття до Російської Федерації Республіки Крим і створення у складі Російської Федерації нових суб`єктів».

Так, внаслідок розпочатої збройної агресії РФ проти України відбулася тимчасова окупація невід`ємної частини України - АР Крим та міста Севастополя, а в подальшому незаконна анексія цієї території України, що є формами триваючої підривної діяльності з боку РФ проти України на шкоду її суверенітетові та територіальної цілісності. З метою становлення та зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю України над цією територією, РФ, у порядку, не передбаченому законодавством України, вчинила дії щодо утворення на ній незаконних органів влади, а також належних державі-агресору установ, корпорацій, концернів, підприємств та інше.

Установлено, що під безпосереднім керівництвом та контролем представників влади та ЗС РФ, 7 квітня 2014 року на території Донецької області України створено терористичну організацію «Донецька народна республіка» (далі - «ДНР»), а 27 квітня 2014 року на території Луганської області України - терористичну організацію «Луганська народна республіка» (далі - «ЛНР»), у складі яких утворені незаконні збройні формування.

Указані терористичні організації мають: конкретних лідерів, які підтримують між собою тісні взаємозв`язки, чітку ієрархію та структуру, яка складається з політичного та силового блоків, керівники та учасники яких підпорядковуються лідерам організації, а також розподіл функцій між її учасниками, на яких покладені відповідні обов`язки згідно з єдиним планом спільних злочинних дій.

Основними завданнями учасників указаних терористичних організацій є насильницьке повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, зміна меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, шляхом застосування зброї, вчинення терористичних актів - здійснення вибухів, підпалів та інших дій, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людини, загрозу заподіяння значної майнової шкоди та настання інших тяжких наслідків.

Таким чином, «Донецька народна республіка» і «Луганська народна республіка» є стійкими об`єднаннями невизначеної кількості осіб, створені з метою здійснення терористичної діяльності, у межах яких здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, а тому у відповідності до ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» є терористичними організаціями.

07 квітня 2014 року, за поданням керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, погодженим із Головою Служби безпеки України, на території Донецької і Луганської областей розпочато проведення антитерористичної операції (далі - АТО).

13 квітня 2014 року, через посилення сепаратистських виступів та захоплення державних установ на сході України, виконуючий обов`язки Президента України Указом від 14 квітня 2014 року № 405/2014 затвердив рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», та Україною розпочато на території Донецької та Луганської областей широкомасштабну АТО із залученням Збройних Сил України та інших військових формувань.

Визнання Верховною Радою України «Донецької народної республіки» і «Луганської народної республіки» терористичними організаціями, як і численні злочини вчинені їх представниками, знайшли своє відображення у Заяві Верховної Ради України «Про трагічну загибель людей внаслідок терористичного акту над територією України», схваленій постановою Верховної Ради України від 22 липня 2014 року № 1596-VII, Заяві Верховної Ради України «Щодо протидії поширенню підтримуваного Російською Федерацією міжнародного тероризму», схваленій постановою Верховної Ради України від 22 липня 2014 року № 1597-VII, Зверненні Верховної Ради України до Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, національних парламентів держав - членів ЄС, США, Канади, Японії та Австралії щодо масового розстрілу людей під Волновахою в Україні, затвердженому постановою Верховної Ради України від 14 січня 2015 року № 106-VIII, Заяві Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», схваленій постановою Верховної Ради України від 21 квітня 2015 року № 337-VIII.

Отже, Верховною Радою України, як єдиним законодавчим органом державної влади, констатовано віднесення «ДНР» і «ЛНР» до терористичних організацій, а відповідних осіб, які забезпечують їх функціонування, як учасників терористичної організації.

Частиною 2 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII констатовано, що тимчасова окупація території України розпочалася 19 лютого 2014 року.

27.10.2014 ОСОБА_5 за законодавством т.з.в. «донецької народної республіки» зареєстровано ООО «ШАХТЕРСКИЙ ЛИТЕЙНО - МЕХАНИЧЕСКИЙ ЗАВОД», (ОГРН 595, ИНН , адреса реєстрації: «донецька народна республіка», м. Шахтарськ, вул. Дем`яна Бідного, 2). Директором вказаного товариства в період часу з 12.04.2019 по теперішній час є громадянин України ОСОБА_8 .

Після окупації території Донецької області (в т.ч. м. Донецька), ОСОБА_5 , будучи обізнаним про триваючу збройну агресію РФ проти України, з мотивів непогодження з політикою представників української державної влади, підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, у т.ч. щодо подальшого розвитку України, виходячи з геополітичних інтересів РФ, які передбачають перебування України у сфері її впливу, особисто прийняв рішення не припиняти господарську діяльність належного йому ТОВ «ШАХТАРСЬКИЙ ЛИВАРНО-МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД» та продовжити її у правовому полі т.зв. «ДНР».

Протягом 2014 - 2021 років ООО «ШАХТЕРСКИЙ ЛИТЕЙНО - МЕХАНИЧЕСКИЙ ЗАВОД» під загальним управлінським контролем ОСОБА_5 та ОСОБА_8 безперервно здійснювало господарську діяльність у правовому полі т.зв. «ДНР».

24.02.2022 РФ (в т.ч. з території раніше анексованого АР Крим) здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, розпочато ведення агресивної війни проти України, захоплення її території, яке на даний час продовжує тривати.

У зв`язку з чим, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який продовжено і діє на даний час.

Факт повномасштабного збройного вторгнення не приховувався владою РФ, а також установлений рішеннями міжнародних організацій, зокрема Резолюцією Генеральної асамблеї ООН ES-11/1 від 02.03.2022 «Про агресію проти України», п. п. 1, 3 Висновку 300 (2022) Парламентської Асамблеї Ради Європи «Наслідки агресії Російської Федерації проти України», п. п. 17, 18 наказу від 16.03.2022 за клопотанням про вжиття тимчасових заходів у справі «Звинувачення в геноциді відповідно до Конвенції про запобігання злочину геноциду та покарання за нього» (Україна проти РФ та ін.)».

Так, внаслідок розпочатої збройної агресії РФ проти України відбулася тимчасова окупація невід`ємної частини України - частин Донецької, Луганської, Запорізької, Херсонської областей, а в подальшому незаконна анексія цих територій України, що є формами триваючої підривної діяльності з боку РФ проти України на шкоду її суверенітетові та територіальної цілісності. З метою становлення та зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю України над цією територією, РФ, у порядку, не передбаченому законодавством України, вчинила дії щодо утворення на ній незаконних органів влади, а також належних державі-агресору установ, корпорацій, концернів, підприємств та інше.

При цьому складовою частиною незаконної анексії території України визначено: легалізацію та визнання російських органів державної влади, юридичних осіб, визнання їх документів, печаток, підписів, банківських рахунків, що перед світовою спільнотою створює уяву здійснення правової адміністративної та фінансово - господарської діяльності у невизнаних утвореннях і одночасно допоможе спростувати та приховувати дійсну мету перебування на окупованій території представників РФ, а саме примусу державних органів України йти на поступки у зовнішньополітичній діяльності на користь РФ та шкоду територіальній цілісності України.

Всупереч законодавству України на тимчасово окупованих територіях Донецької області в повному обсязі почало діяти законодавство РФ (в т.ч. законодавство РФ, яке регулює провадження підприємницької діяльності, а також реєстрацію (перереєстрацію) такої діяльності).

Крім того, державою-агресором розпочалися вчинятися фактичні дії, спрямовані на зобов`язання суб`єктів господарювання, зареєстрованих на тимчасово окупованих РФ територіях Донецької області, перереєструватися в органах влади за законодавством РФ, що є обов`язковою умовою для провадження господарської діяльності.

Одночасно з викладеним, державою агресором розпочалися вчинятися фактичні дії щодо інтеграції економіки анексованих територій з економікою РФ.

23.04.2022 набув чинності Закон України № 2198-IX «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо удосконалення відповідальності за колабораційну діяльність та особливостей застосування запобіжних заходів за вчинення злочинів проти основ національної та громадської безпеки», яким Кримінальний кодекс України доповнено статтею 111-2 «Пособництво державі-агресору».

Вказаною статтею встановлено кримінальну відповідальність за умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та/або окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинені громадянином України, іноземцем чи особою без громадянства, за винятком громадян держави-агресора, з метою завдання шкоди Україні шляхом: реалізації чи підтримки рішень та/або дій держави-агресора, збройних формувань та/або окупаційної адміністрації держави-агресора; добровільного збору, підготовки та/або передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та/або окупаційній адміністрації держави-агресора.

Про вказані вище обставини було достеменно відомо громадянам України ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , а також іншим невстановленим на теперішній час особам, з числа працівників ООО «ШАХТЕРСКИЙ ЛИТЕЙНО - МЕХАНИЧЕСКИЙ ЗАВОД».

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 01.05.2022, у громадянина України ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), який перебував у невстановленому досудовим розслідуванні місці, мав повний управлінський контроль над господарською діяльністю належного йому ООО «ШАХТЕРСКИЙ ЛИТЕЙНО - МЕХАНИЧЕСКИЙ ЗАВОД», будучи обізнаними про триваючу збройну агресію РФ проти України (в тому числі про факт повномасштабного вторгнення на територію України), введену Законом України №2198-ІХ від 14.04.2022 кримінальну відповідальність за пособництво державі-агресору, про заборони встановленні Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», діючи з мотивів непогодження з політикою представників української державної влади, підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, у т.ч. щодо подальшого розвитку України, виходячи з геополітичних інтересів РФ, які передбачають перебування України у сфері її впливу, маючи фактичну можливість припинити діяльність підконтрольного товариства, виник умисел на вчинення умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), окупаційній адміністрації держави-агресора, з метою завдання шкоди Україні шляхом: реалізації рішень та дій держави-агресора, окупаційної адміністрації держави-агресора, які стосувались анексії РФ територій України, інтеграції їх економік з економікою РФ.

Розуміючи, що одноосібно він не зможе досягти поставленої мети, ОСОБА_5 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, вирішив залучити до її реалізації ОСОБА_8 та інших невстановлених на теперішній час осіб, з числа найманих працівників ООО «ШАХТЕРСКИЙ ЛИТЕЙНО - МЕХАНИЧЕСКИЙ ЗАВОД».

У подальшому, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_8 деталі розробленого ним злочинного плану, а вони у свою чергу, діючи умисно та добровільно, погодились взяти у ньому участь, та в них виник умисел на вчинення за попередньою змовою групою осіб пособництва державі-агресору.

При цьому, в порушення ст. 13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 вирішили не змінювати податкову адресу ООО «ШАХТЕРСКИЙ ЛИТЕЙНО - МЕХАНИЧЕСКИЙ ЗАВОД» на іншу територію України.

Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на пособництво державі-агресору, громадянин України ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_8 , 12.07.2023, на виконання рішень окупаційної влади, перереєстрували ООО «ШАХТЕРСКИЙ ЛИТЕЙНО - МЕХАНИЧЕСКИЙ ЗАВОД» за законодавством Російської Федерації.

Надалі, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою ОСОБА_8 та усвідомлюючи протиправний намір своїх дій, не раніше 17.07.2023 забезпечив реалізацію рішення «Суженого заседания города Шахтерска от 17.07.2023 №4» про передачу будівель ООО «ШАХТЕРСКИЙ ЛИТЕЙНО - МЕХАНИЧЕСКИЙ ЗАВОД» в розпорядження уповноважених представників в/ч НОМЕР_1 РФ.

Продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, спрямований на пособництво державі-агресору, громадянин України ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванні місці, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , організували та продовжили здійснювати управління належним йому ООО «ШАХТЕРСКИЙ ЛИТЕЙНО - МЕХАНИЧЕСКИЙ ЗАВОД» протягом травня 2022 року - травня 2025 року господарської діяльності в правовому полі РФ.

У цей період ООО «ШАХТЕРСКИЙ ЛИТЕЙНО - МЕХАНИЧЕСКИЙ ЗАВОД» під керівництвом ОСОБА_5 здійснювало передачу матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, зокрема: ГУП ДНР «РЕГИОНАЛЬНАЯ ЭНЕРГОПОСТАВЛЯЮЩАЯ КОМПАНИЯ», КАЗНАЧЕЙСТВО РОССИИ (ФНС РОССИИ), ООО «ЭНЕРГОСБЫТ ДОНЕЦК», ООО « ЭКОПРОДТОРГ».

Так, не пізніше 24.04.2024, ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванні місці, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , переслідуючи особисту вигоду та реалізовуючи свій протиправний намір, забезпечив передачу матеріальних цінностей, зокрема, токарно-гвинторізного верстата до ООО «ЭКОПРОДТОРГ» за

170 000 російських рублів, при цьому діяльність ООО «ЭКОПРОДТОРГ» фактично контролюється особами, які входять до складу військово-політичного керівництва т.з.в. днр (генеральний директор ООО «ЭКОПРОДТОРГ» ОСОБА_9 є помічником так званого «депутата донецької народної республіки» ОСОБА_10 ).

У подальшому, не раніше 22.10.2024, ОСОБА_5 , реалізовуючи рішення держави-агресора, перебуваючи у м. Мінськ, Республіка Білорусь, видав доручення громадянину РФ ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на представлення його інтересів, як учасника ООО «ШАХТЕРСКИЙ ЛИТЕЙНО - МЕХАНИЧЕСКИЙ ЗАВОД» відповідно до законодавства Російської Федерації. У зазначеній довіреності ОСОБА_5 вказано, що місцем його проживання є Російська Федерація, «донецька народна республіка».

Таким чином, громадянин України ОСОБА_5 , протягом травня 2022 року - травня 2025 року, діючи за попередньою змовою групою осіб з невстановленими на теперішній час особами, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх наслідки, будучи обізнаними про триваючу збройну агресію РФ проти України (в тому числі про факт повномасштабного вторгнення на територію України), введену Законом України №2198-ІХ від 14.04.2022 кримінальну відповідальність за пособництво державі-агресору, про заборони встановленні Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», діючи з мотивів непогодження з політикою представників української державної влади, підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, у т.ч. щодо подальшого розвитку України, виходячи з геополітичних інтересів РФ, які передбачають перебування України у сфері її впливу, вчинив умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво), окупаційній адміністрації держави-агресора, з метою завдання шкоди Україні шляхом: реалізації рішень та дій держави-агресора, окупаційної адміністрації держави-агресора, які стосувались анексії РФ територій України, інтеграції їх економік з економікою РФ.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у пособництві державі-агресору, а саме у вчиненні умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), окупаційній адміністрації держави агресора, з метою завдання шкоди Україні шляхом: реалізації рішень та дій держави-агресора, окупаційної адміністрації держави-агресора, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

30.05.2025 вручено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України. Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 111-2 КК України, є особливим тяжким злочином.

Обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, та доводять, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів крім тримання під вартою не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, підтверджуються наступними матеріалами кримінального провадження:

?листом ГУ «І» ДЗНД СБ України № 8/2/4-4186 від 01.03.2024;

?рапортом від 01.03.2024 № 8/2/4-4185;

?випискою із «ЕГРЮЛ» від 07.11.2023;

?листом ГУ «І» ДЗНД СБ України № 8/2/4-4925 від 22.03.2024;

?рапортом від 01.03.2024;

?листом ГУ «І» ДЗНД СБ України № 8/2/4-14559 від 04.10.2024;

?протокол за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій № 8/2/4-4487т від 01.06.2024 (розсекречено);

?протокол за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій № 8/2/4-4488т від 01.06.2024 (розсекречено);

?протокол за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій № 8/2/4-4494 від 16.07.2024 (розсекречено);

?протокол за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій № 8/2/4-4493 від 16.07.2024 (розсекречено);

?протокол за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій № 8/2/4-4491 від 16.07.2024 (розсекречено);

?протокол за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій № 8/2/4-4485 від 01.06.2024 (розсекречено);

?протокол за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 22.04.2025 (розсекречено);

?протокол за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій № 8/2/4-2724 від 22.04.2024 (розсекречено);

?Довіреність від 22.10.2024;

?протоколом огляду інтернет-ресурсів від 14.04.2025;

?протоколом огляду інтернет-ресурсів від 17.04.2025;

?протоколом обшуку від 29.05.2025;

та іншими матеріалами кримінального провадження, які у своїй сукупності підтверджують вчинення ОСОБА_12 та ОСОБА_5 інкримінованого їм кримінального правопорушення.

Вручена ОСОБА_5 підозра повністю відповідає вимогам практики Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990, п. 32, Series A, N 182).

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути переконливими, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31.05.2025 (справа №761/22419/25) до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 200 (двухсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 605 600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) грн. та покладення на нього відповідних процесуальних обов`язків, у разі внесення застави, а саме:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватись від поза процесуального спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали про покладення на підозрюваного обов`язків визначено в межах строку досудового розслідування, а саме до 26.07.2025.

У зв`язку з цим виникла необхідність продовження дії обов`язків, покладених на підозрюваного з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_13 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні не заперечували проти клопотання.

Так, слідчим суддею встановлено, що 1 відділом 4 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000233 від 12.03.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31.05.2025 (справа №761/22419/25) до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 200 (двухсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 605 600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) грн. та покладення на нього відповідних процесуальних обов`язків, у разі внесення застави, а саме:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватись від поза процесуального спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Строк дії обов`язків, покладених слідчим суддею, спливає 26.07.2025.

Водночас, враховуючи те, що строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків закінчується, однак ризики, які стали підставою для обрання йому запобіжного заходу продовжують існувати, а завершити кримінальне провадження до цього часу неможливо, а тому необхідно продовжити ОСОБА_5 строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, на два місці.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені ч. 5 та ч. 6 цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців. У разі необхідності, цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов"язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов"язки скасовуються.

Виходячи з вищевикладеного, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених процесуальних обов"язків, а також запобігти спробам підозрюваного ухилятися від досудового розслідування та суду, слідчий суддя приходить до висновку, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно продовжити покладені на нього у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України обов"язків, які також узгоджуються з положеннями п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України.

За таких обставин клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131, 176-178, 194, 309, 392 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Продовжити до 28.08.2025 строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від позапроцесуального спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_14