Справа № 455/1144/25
Провадження № 1-кс/455/211/2025
У Х В А Л А

24 червня 2025 року м. Старий Самбір

Слідчий суддя Старосамбірського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотаннястаршого слідчого СВ відділення поліції № 1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000060 від 03.02.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ ВП № 1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 ,за погодженням з прокурором Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному проваджені №0000060 від 03.02.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 332 КК України.

Мотивуючи клопотання, слідчий посилається на те, що 03.02.2025 у ВнП № 1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області скеровано матеріали від заступника начальника загону з ОРД начальника ГОРВ 7-го прикордонного загону ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель м. Тернопіль, діючи за попередньою змовою з іншими особами, допомагає військовозобов`язаним громадянам України отримати підроблені документи, які на підставі п 2-6 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ № 57 від 27.01.1995, надають право безперешкодного перетину державного кордону України в умовах дії на території України правового режиму «воєнний стан». Після успішного отримання вище вказаних документів ОСОБА_6 переправляє військовозобов`язаних громадян України через державний кордон України в міжнародних пунктах пропуску, забезпечуючи їх транспортними засобами та супроводжує їх під час перетину державного кордону України, в ході чого надає їх поради і вказівки щодо місця і часу перетину та порядку проходження контрольних операцій.

В ході досудового розслідування, шляхом проведення комплексу оперативно-розшукових заходів, зашифрованих розвідувальних опитувань та в результаті аналізу документів, які пред`являли військовозобов`язані особи при виїзді за межі території України в умовах дії на території України правового режиму «воєнний стан», та аналізі транспортних засобів, в яких такі особи перетинають державний кордон, було встановлено, що ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з іншими особами, організували канал незаконного переправлення осіб через державний кордон України на ділянці НОМЕР_1 прикордонного загону, а саме за грошову винагороду в розмірі від п`яти до вісімнадцяти тисяч доларів США, сприяють в отриманні військовозобов`язаними особами, придатними за станом здоров`я до військової служби, довідок виданих від імені посадових осіб військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 , в яких зазначено недостовірну інформацію щодо реального стану здоров`я осіб, які підлягають мобілізації, а саме вказано неправдиві діагнози та висновок військово-лікарської комісії про їхню тимчасову непридатність, які вказані особи використовують як підставу для виїзду за межі території України в умовах дії на території України правового режиму «воєнний стан». Також, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 надає таким особам поради щодо використання вище описаних недостовірних довідок військово-лікарської комісії про тимчасову непридатність до військової служби та надає вказівки щодо часу і місця перетину державного кордону України і щодо порядку проходження контрольних операцій, а також ОСОБА_6 автомобілем марки «Опель. Комбо» з реєстраційними номерними знаками НОМЕР_2 безпосередньо вивозить зазначених осіб за межі території України.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пояснив, що він працює водієм рейсового автобуса пасажирських перевезень, 13.06.2025 домовився про черговий рейс у Республіку Польща. Його напарником у якості водія був ОСОБА_6 18.06.2025 вони повернулись із рейсу в Україну в ході розмови він чув, що ОСОБА_6 повідомив по телефону невідомій особі, що «передачку» повинні передати водію транспортного засобу, із слів ОСОБА_6 , «синій двохповерховий автобус із номерним знаком НОМЕР_3 ». Оскільки він давно працює із вищевказаним ФОПом та знає більшість їх водіїв, в даному рейсі на вищевказаному автобусі водієм був ОСОБА_8 , який проживає у м. Тернопіль, з яким вони мали зустрітись на Стрийському автовокзалі у м. Львів за адресою вул. Стрийська, 109, який приїхав за вищевказаною адресою раніше за них близько 08:00 год. ранку. Прибувши на Стрийський автовокзал, до нього підійшли невідомі особи та представились працівниками поліції і прикордонної служби та почали питати де знаходиться ОСОБА_6 , на що він і почав розповідати все, що відомо. Рід занять ОСОБА_6 , а саме те, що він за грошову винагороду організовує особам чоловічої статті призовного віку з виїздом за межі державного кордону України, йому було відомо приблизно із березня 2025 року. Він дізнався про це коли ОСОБА_6 попросив дати йому телефон марки «Інфінікс» в корпусі чорно-сірого кольору для здійснення ним телефонного дзвінка, на що він не вагаючись дав йому мобільний телефон, оскільки вони їхали в рейс та в нього на телефоні був включений навігатор. Однак отримавши мобільний телефон назад він побачив по останніх викликах номер телефону ( НОМЕР_4 ), який ОСОБА_6 , записав як «ухилянт». На запитання, що це за номер ОСОБА_6 відверто відповів ОСОБА_7 , що він допомагає особам чоловічої статті призовного віку з виїздом за межі Державного кордону України. Дзвінок з телефону ОСОБА_7 до вищевказаної особи, ОСОБА_6 здійснював у месенджері «WhatsApp», скільки разів він говорив по його телефону не відомо.

18.06.2025, згідно ухвали слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області, було проведено обшук за адресами: бульвар ОСОБА_9 , поблизу б.2, м. Тернопіль та ОСОБА_10 , б.2, кв. 69 м. Тернопіль.

Під час обшуку за адресою: бульвар Дмитра Вишневецького, поблизу б.2, м. Тернопіль вилучено: транспортний засіб марки «Opel Combo» 2008 року НОМЕР_2 він: НОМЕР_5 ; тех. паспорт на транспортний засіб НОМЕР_6 .

Під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 вилучено: мобільний телефон марки «IPhone»; ?4 сім-картки Київстар; 4 копії страхового полісу USG на транспортний засіб №EP-225594579 №ЕР-226127390 №ЕР-226177336 №ЕР-226177336

Вище вказані речі та транспортний засіб належать ОСОБА_11 , яка являється дружиною ОСОБА_6 .

Оскільки вилучені речі мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, постановою про визнання речовим доказом від 19.06.2025, вони визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000060 від 03.02.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 332 КК України.

Враховуючи вищевикладене,для досягнення повноти та об`єктивності досудового розслідування, забезпечення зберігання речових доказів, недопущення відчуження, пошкодження, розпорядження, зміні стану або знищення вилучених речей, слідчий просить постановити ухвалу про накладення арешту натранспортний засіб марки «Opel Combo» 2008 року д.н.з. НОМЕР_2 він: НОМЕР_5 , тех. паспорт НОМЕР_6 на транспортний засіб «Opel Combo» 2008 року д.н.з. НОМЕР_2 він: НОМЕР_5 , мобільний телефон марки «IPhone», ?4 сім-картки Київстар, 4 копії страхового полісу USG на транспортний засіб №EP-225594579 №ЕР-226127390 №ЕР-226177336 № НОМЕР_7 , які вилучено протоколом затримання особи, визнано речовими доказами в рамках даного кримінального провадження, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вищевказаними предметами.

Правова кваліфікація частина 2 статті 332 КК України.

В судове засідання слідчий не з`явився, у клопотанні просив розглядати без його участі та участі прокурора, а також без застосування технічних засобів фіксації інформації, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

За заявленим клопотанням слідчого, клопотання про арешт майна розглядається без повідомленняособи, у володінні якої знаходяться вилучене майно.

У відповідності до положень частини 1 статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 172 КПК України неприбуття вищевказаних осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, тому, вважаю за можливе розглянути таке за їх відсутності.

Застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження під час розгляду клопотання не здійснювалось відповідно до частини 4 статті 107 КПК України.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, ознайомившись із документами долученими до нього, дослідивши їх, встановив, що відділенням поліції №1 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 03.02.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000060 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 332 КК України.

Згідно з частиною 1 статті 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до пункту 7 частини 2 статті 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 11 статті 170 КПК України передбачено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до частини 2 статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно частини 1 статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів, долучених до клопотання, а саме: витягу з ЄРДР №0000060 від 03.02.2025, копії повідомлення заступника начальника загону з оперативно-розшукової діяльності начальника головного оперативно-розшукового відділу НОМЕР_8 прикордонного загону полковника ОСОБА_5 про виявлення кримінального правопорушення від 03.02.2025, копії постанови про створення слідчої групи від 03.02.2025, копії ухвал слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 18.06.2025 про надання дозволів на проведення обшуку, копії протоколів обшуку від 18.06.2025та копії постанови про визнання речовим доказом від 19.06.2025, беручи до уваги те, що вищевказані речі є речовими доказами по справі, з метою забезпечення збереження речових доказів до завершення досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, запобігання можливості їх знищення, на переконання слідчого судді виправдає в цьому випадку ступінь втручання у право власності особи, а відтак клопотання слід задовольнити.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 219, 294, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000060 від 03.02.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 332 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб марки «Opel Combo» 2008 року д.н.з. НОМЕР_2 він:W0L0XCF, тех. паспорт НОМЕР_6 на транспортний засіб «Opel Combo» 2008 року д.н.з. НОМЕР_2 він:W0L0XCF, мобільний телефон марки «IPhone», ?4 сім-картки Київстар, 4 копії страхового полісу USG на транспортний засіб №EP-225594579 №ЕР-226127390 №ЕР-226177336 № НОМЕР_7 , які вилучено протоколом затримання особи, визнано речовими доказами в рамках даного кримінального провадження, та які знаходяться у Відділенні поліції № 1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області, розташованому за адресою: м. Старий Самбір, вул. Л. Галицького, 41, Самбірського району Львівської області, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вищевказаними предметами.

Звернути увагу прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням та/або особи, на зберігання якій передано майно, на необхідність забезпечення належних умов зберігання речових доказів.

Роз`яснити, що згідно частини 4 статті 100 КПК України у разі втрати чи знищення стороною кримінального провадження наданого їй речового доказу особа зобов`язана повернути володільцю таку саму річ або відшкодувати її вартість.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 .

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1