Справа № 461/6728/25
Провадження № 1-кс/461/5201/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2025 м. Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

слідчої судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львова, українця, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою освітою, одруженого, має на утриманні дитину ОСОБА_8 , 2013 р. н., військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні, внесеному 13.11.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001157, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307, ч.1 ст.311, ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.317 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчої судді зі вказаним клопотанням, у якому просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без можливості внесення застави з його подальшим утриманням у ДУ «Львівська установа виконання покарань №19», на 60 днів.

В обґрунтування клопотання зазначає, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001157 від 13.11.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1 ст. 311, ч. 2 ст. 317 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, у невстановлений слідством час, однак не пізніше 06.01.2025, діючи умисно, всупереч «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №589 від 03.06.2009, із наступними змінами та доповненнями, діючи всупереч положень Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їхніх аналогів і прекурсорів», Закону України «Про засади протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та зловживання ними», умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді порушення правил обігу психотропних речовин, тобто діючи з прямим умислом, керуючись корисливим мотивом, вчинив кримінальне правопорушення у сфері обігу психотропних речовин, за попередньою змовою групою осіб з метою збуту психотропних речовин.

Так, ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місті, не пізніше 06.01.2025, вступив у злочинну змову з ОСОБА_9 з метою реалізації спільного умислу, спрямованого на організацію та утримання місця для незаконного виготовлення психотропних речовин, з подальшим виготовленням цих речовин ОСОБА_4 , а саме у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_3 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_9 .

З метою реалізації спільного умислу, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , за попередньою змовою групою осіб, облаштували у вищевказаній квартирі відповідне обладнання та створили відповідні умови для виготовлення особливо небезпечних психотропних речовин - PVP та 4-ММС (4-метилметкатинон) та в подальшому здійснювали утримання вказаної квартири, де використовуючи придбане заздалегідь відповідне обладнання, ОСОБА_4 виготовляв психотропні речовини та зберігав необхідне обладнання для виготовлення психотропних речовин до 01.05.2025.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється в організації та утриманні місця для незаконного виготовлення психотропних речовин за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 317 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, тобто діючи умисно, з метою отримання незаконного прибутку від незаконного збуту особливо небезпечної психотропної речовини - PVP, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 06.01.2025 незаконно виготовив у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_3 , особливо небезпечну психотропну речовину PVP загальною масою 47,6156 грам, та зберігав її для подальшого збуту.

06.01.2025 у ході обстеження публічно недоступного місця, а саме: приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено особливо небезпечну психотропну речовину PVP загальною масою 47,6156 грам, що складає особливо великий розмір. Вказану психотропну речовину, ОСОБА_4 незаконно виготовив та зберігав з метою подальшого збуту у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_3 .

Продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою отримання незаконного прибутку від незаконного збуту особливо небезпечної психотропної речовини PVP, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 10.01.2025 незаконно виготовив у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_3 , особливо небезпечну психотропну речовину PVP загальною масою 33,5239 грам, та зберігав її для подальшого збуту.

10.01.2025 у ході обстеження публічно недоступного місця, а саме: приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено особливо небезпечну психотропну речовину PVP загальною масою 33,5239 грам, що складає особливо великий розмір. Вказану психотропну речовину, ОСОБА_4 незаконно виготовив та зберігав з метою подальшого збуту у приміщенні садового будинку за адресою: АДРЕСА_3 .

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у незаконному виготовленні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 , з метою реалізації умислу спрямованого на незаконне виготовлення з метою подальшого збуту психотропних речовин, у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, але не пізніше 10.01.2025, незаконно придбав, перевіз та зберігав за адресою: АДРЕСА_3 , прекурсор, стосовно якого встановлені заходи контролю, ацетон, з метою його подальшого використання для виготовлення психотропних речовин.

10.01.2025 у ході обстеження публічно недоступного місця, а саме: приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено прекурсор, стосовно якого встановлені заходи контролю - ацетон, об`ємом 0,01225 літрів, та який ОСОБА_4 , незаконно придбав, перевіз та зберігав у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_3 . з метою його використання для виготовлення психотропних речовин.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у придбанні, перевезенні та зберіганні прекурсорів з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 311 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, тобто діючи умисно, повторно, з метою отримання незаконного прибутку від незаконного збуту особливо небезпечної психотропної речовини 4-ММС (4-метилметкатинон), за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 13.03.2025 незаконно виготовив у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_3 , особливо небезпечну психотропну речовину 4-ММС (4-метилметкатинон) загальною масою 19,1751 грам, та зберігав її для подальшого збуту.

13.03.2025 у ході обстеження публічно недоступного місця, а саме: приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено особливо небезпечну психотропну речовину 4-ММС (4-метилметкатинон), загальною масою 19,1751 грам, що складає особливо великий розмір. Вказану психотропну речовину, ОСОБА_4 незаконно виготовив та зберігав з метою подальшого збуту у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_3 .

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у незаконному виготовленні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин в особливо великих розмірах, вчинених повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, тобто діючи умисно, повторно, з метою отримання незаконного прибутку від незаконного збуту особливо небезпечної психотропної речовини Мефедрон, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 01.05.2025 незаконно виготовив у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_3 , особливо небезпечну психотропну речовину Мефедрон та зберігав її для подальшого збуту.

01.05.2025 у ході проведення обшуку приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено особливо небезпечну психотропну речовину Мефедрон. Вказану психотропну речовину, ОСОБА_4 незаконно виготовив та зберігав з метою подальшого збуту у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_3 .

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у незаконному виготовленні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, вчинених повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

01.05.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

02.05.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Львів, громадянину України, українцю, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1 ст. 311, ч. 2 ст. 317 КК України, а саме в:

- організації та утриманні місця для незаконного виготовлення психотропних речовин за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 317 КК України;

- придбанні, перевезенні та зберіганні прекурсорів з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 311 КК України;

- незаконному виготовленні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- рапортом від 18.11.2024;

- протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дії;

- висновками експерта за результатами експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та взаємозв`язку.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 02.05.2025, щодо підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м Львова від 25.06.2025, щодо підозрюваного ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, без визначення розміру застави.

Строк дії запобіжного заходу, щодо підозрюваного ОСОБА_4 закінчується 23.08.2025, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку, не представляється можливим, так як необхідно:

1) отримати висновки експерта за результатами експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів та долучити їх до матеріалів кримінального провадження;

2) провести розсекречення рішень слідчого судді, що стали підставою для проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

3) допитати в межах матеріалів кримінального провадження інших осіб, з приводу відомих їм обставин вчинення даного кримінального правопорушення, та покази яких можуть мати важливе значення для встановлення істини у даному кримінальному провадженні;

4) провести додаткові слідчі (розшукові) та процесуальні дії з метою встановлення усіх обставин вчинення кримінальних правопорушень, а також надати правову оцінку діям інших осіб, які можуть бути причетними до їх вчинення;

5) виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти та вручити обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Після завершення проведення вказаних судових експертиз, отримання відповідних висновків експертів, а також за результатами проведення додаткових слідчих (розшукових) та процесуальних дій будуть отримані додаткові докази, які можуть бути використані під час судового розгляду кримінального провадження для встановлення усіх обставин вчинення кримінальних правопорушень та осіб, що їх вчинили, що може об`єктивно відобразитись на кількості додаткових епізодів злочинної діяльності підозрюваних, кількості підозрюваних та остаточної кваліфікації їх протиправних дій.

Вказані слідчі (розшукові) та процесуальні дії не проведено у чотирьохмісячний строк у зв`язку зі значною тривалістю проведення вказаних судових експертиз, тривалістю проведення процедури розсекречення матеріальних носіїв інформації щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а також значною кількістю слідчих (розшукових) та процесуальних дій, без яких неможливо завершити досудове розслідування.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 25.06.2025 строк досудового розслідування продовжено до 01.09.2025.

У подальшому, до Галицького районного суду м. Львова подано клопотання про продовження строку досудового розслідування до шести місяців, тобто до 01.11.2025.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, як підозрюваного, щодо нього необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Оцінюючи обставини, передбачені ст. 178 КПК України, сторона обвинувачення дійшла висновків, що:

- наявні докази, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень є вагомими, належними, допустимими та отриманими у встановленому КПК України порядку

- у разі визнання винуватим, ОСОБА_4 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна;

- вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяють застосування до нього запобіжного заходу у виді позбавлення волі.

Оцінюючи особу підозрюваного та обставини вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, орган досудового розслідування приходить до переконання в тому, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому є підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , може:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

- знищити, сховати чи спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Крім цього, на цьому етапі досудового розслідування не встановлено усіх співучасників, у змові з якими підозрюваний, вчиняв кримінальне правопорушення, а тому перебуваючи на свободі, з метою приховання вказаних відомостей та укриття співучасників вчинення злочину, може незаконно впливати на них.

Враховуючи викладені вище обставини, можливо зробити висновок, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, а тому сторона обвинувачення звертається до суду з клопотанням про застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно зі ст. 183 КПК України, заборон для застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не має.

Окрім цього, застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту стосовно підозрюваного ОСОБА_4 не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 та «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання підозрюваним покладених процесуальних обов`язків.

Із урахуванням ризиків, які виникли внаслідок дій ОСОБА_4 , а також те, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється останній відноситься до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, а тому жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, окрім як тримання під вартою, не забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 щодо виконання ним процесуальних рішень, та не унеможливить спроби останнього перешкоджати кримінальному провадженню, а відтак запобігти вище зазначеним ризикам.

Зважаючи на викладене, з метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, як підозрюваного, щодо нього необхідно продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зважаючи на особу підозрюваного, запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного не в силі.

Обмеження конституційних прав підозрюваного ОСОБА_4 є виправданим, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання з підстав, викладених у ньому, та просив таке задовольнити.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на те, що клопотання є необґрунтованим, ризики не доведені. Однак зазначили, що у разі, якщо суд визнає вказане клопотання обґрунтованим, просили визначити розмір застави. Додатково пояснили, що з вищою освітою, одружений, має на утриманні дитину 2013 року народження, військовозобов`язаний.

Слідча суддя, заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши клопотання та документи, якими воно обґрунтоване, дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною другою статті 131 КПК України, одними зі заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно зі змістом ст. ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ч.2 ст.177 КПК України).

Згідно з положеннями ст.178 КК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу, що передбачено частиною першою статті 183 КПК України.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до частини третьої статті 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: (1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; (2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

У положеннях частин третьої та п`ятої статті 199 КПК України визначено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: (1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; (2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до вимог статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: (1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідча суддя встановила, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області за процесуального керівництва Львівської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 13.11.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001157, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307, ч.1 ст.311, ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.317 КК України.

01.05.2025 ОСОБА_4 затриманий у порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

02.05.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру в організації та утриманні місця для незаконного виготовлення психотропних речовин за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.317 КК України; придбанні, перевезенні та зберіганні прекурсорів з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.311 КК України; незаконному виготовленні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, вчинених повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України; незаконному виготовленні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин в особливо великих розмірах, вчинених повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 02.05.2025 застосований відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою терміном на 60 діб, тобто до 29.06.2025 включно, з утриманням його у ДУ «Львівська установа виконання покарань №19», без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м Львова від 25.06.2025, щодо підозрюваного ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, без визначення розміру застави.

Щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні довели, що закінчити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою не є можливим, оскільки в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, без яких неможливо закінчити досудове розслідування, а саме:

1) отримати висновки експерта за результатами експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів та долучити їх до матеріалів кримінального провадження;

2) провести розсекречення рішень слідчого судді, що стали підставою для проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

3) допитати в межах матеріалів кримінального провадження інших осіб, з приводу відомих їм обставин вчинення даного кримінального правопорушення, та покази яких можуть мати важливе значення для встановлення істини у даному кримінальному провадженні;

4) провести додаткові слідчі (розшукові) та процесуальні дії з метою встановлення усіх обставин вчинення кримінальних правопорушень, а також надати правову оцінку діям інших осіб, які можуть бути причетними до їх вчинення;

5) виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти та вручити обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Після завершення проведення вказаних судових експертиз, отримання відповідних висновків експертів, а також за результатами проведення додаткових слідчих (розшукових) та процесуальних дій будуть отримані додаткові докази, які можуть бути використані під час судового розгляду кримінального провадження для встановлення усіх обставин вчинення кримінальних правопорушень та осіб, що їх вчинили, що може об`єктивно відобразитись на кількості додаткових епізодів злочинної діяльності підозрюваних, кількості підозрюваних та остаточної кваліфікації їх протиправних дій.

Вказані слідчі (розшукові) та процесуальні дії не проведено у чотирьохмісячний строк у зв`язку зі значною тривалістю проведення вказаних судових експертиз, тривалістю проведення процедури розсекречення матеріальних носіїв інформації щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а також значною кількістю слідчих (розшукових) та процесуальних дій, без яких неможливо завершити досудове розслідування.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду міста Львова від 25.06.2025 продовжений строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 13.11.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001157, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307, ч.1 ст.311, ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.317 КК України, до 4 (чотирьох) місяців, тобто до 01.09.2025.

У подальшому, ухвалою слідчого судді Галицького районного суду міста Львова від 21.08.2025 продовжений строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 13.11.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001157, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307, ч.1 ст.311, ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.317 КК України, до шести місяців, тобто до 01.11.2025.

Щодо обґрунтованості підозри.

Ухвалюючи судове рішення, слідча суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та прокурора та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, разом з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарь проти Молдови»), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, які могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин.

Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства, слідча суддя позбавлена можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації його дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307, ч.1 ст.311, ч.2 ст.317 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами про хід та результати проведення обстеження публічно недоступних місць, житла чи іншого володіння особи від 06.01.2025, 10.01.2025, 13.03.2025; висновком експерта №СЕ-19/114-25/2175-НЗПРАП від 13.03.2025; висновком експерта №СЕ-19/114-25/2180-НЗПРАП від 17.03.2025; висновком експерта №СЕ-19/114-25/2181-НЗПРАП від 06.03.2025; висновком експерта №СЕ-19/114-25/2178-НЗПРАП від 18.03.2025; висновком експерта №СЕ-19/114-25/2176-НЗПРАП від 26.02.2025; висновком експерта №СЕ-19/114-25/2179-НЗПРАП від 20.02.2025; висновком експерта №СЕ-19/114-25/2177-НЗПРАП від 20.03.2025; висновком експерта №СЕ-19/114-25/2447-НЗПРАП від 07.03.2025; висновком експерта №СЕ-19/114-25/2182-НЗПРАП від 13.03.2025; висновком експерта №СЕ-19/114-25/6779-НЗПРАП від 24.03.2025; протоколами про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 19.02.2025, 02.04.2025; протоколами про результат проведення негласної слідчої (розшукової) дії у формі візуального спостереження за особою від 31.01.2025; протоколом про результат проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео контролю місця від 31.01.2025; протоколом про результат проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео контролю особи від 03.03.2025; протоколом обшуку від 01.05.2025; висновком експерта №СЕ-19/114-25/10341-НЗПРАП від 11.07.2025; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та взаємозв`язку.

За таких умов, слідча суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, оскільки об`єктивно зв`язують його з ними, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дані злочини.

Питання щодо наявності чи відсутності у діях ОСОБА_4 складу кримінальних правопорушень, а також більш вагомі докази причетності до кримінальних правопорушень, належність та допустимість цих доказів, можуть бути більш ретельно досліджені у подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.

Щодо обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Слідча суддя встановила, що ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити дії, передбачені пунктами 1, 2, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які наведені в ухвалах слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 02.05.2025 та від 25.06.2025, та існування яких стало підставою для застосування та продовження щодо підозрюваного запобіжного заходу тримання під вартою на теперішній час не зменшилися та продовжують існувати.

Продовження існування ризику переховування від органу досудового розслідування/суду, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обумовлюється тим, що підозрюваний ОСОБА_4 може ухилятися від органу досудового розслідування та суду, оскільки найтяжче кримінальне правопорушення, яке інкримінується останньому, передбачене ч. 3 ст. 307 КК України, є особливо тяжким, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Будучи обізнаним про покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_4 для уникнення відповідальності, останній може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

На думку слідчої судді продовжує існувати ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, що полягає у тому, що ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, оскільки на теперішній час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлені усі обставини, що мають значення для досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, у випадку застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, останній достовірно знаючи про місце перебування речей, за допомогою яких було реалізовано злочинний намір, може їх знищити, спотворити, приховати, не надавши органам досудового розслідування можливості встановити місце їх перебування та вилучити у встановленому законом порядку.

На думку слідчої судді не припинив існувати ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, у тому числі з метою прикриття своєї злочинної діяльності. При цьому, слідча суддя враховує обставини вчинення інкримінованих йому злочинів, корисливі мотиви, систематичність та повторність вчинення, а тому є всі підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може й надалі займатися злочинною діяльністю та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Окрім цього, на цьому етапі досудового розслідування не встановлені усі співучасники, у змові з якими підозрюваний вчиняв кримінальне правопорушення, а тому, перебуваючи на свободі, з метою приховання вказаних відомостей та укриття співучасників вчинення злочину, може незаконно впливати на них.

З огляду на викладене, слідча суддя вважає, що обставини у кримінальному провадженні з часу застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу не змінилися, встановлені ризики на момент розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу не зникли та продовжують існувати. Сторона захисту не спростувала ризиків доведених слідчим та прокурором.

Обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, визначені ст.178 КПК України.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 311 КК України, яке є нетяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційного нагляду на строк до трьох років, або обмеження волі на той самий строк, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 317 КК України, яке є тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке є тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, яке є особливо тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

При продовженні запобіжного заходу слідча суддя враховує дані про особу підозрюваного, а саме те, що такий з вищою освітою, одружений, має на утриманні дитину ОСОБА_8 , 2013 р. н., військовозобов`язаний, раніше не судимий.

Оцінивши у сукупності всі обставини, на підставі наявних матеріалів, враховуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, найтяжче з яких належить до особливо тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, та доведених ризиків визначених пунктами 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, відомості щодо особи підозрюваного ОСОБА_4 , слідча суддя вважає, що об`єктивно необхідним є продовження застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Щодо неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Слідча суддя вважає, що на теперішній час застосування більш м`якого запобіжного заходу не здатне забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 та запобігти наявним ризикам.

Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто, у справах, де особа обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване відносно підозрюваного.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд своїм рішення повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З урахуванням вищевикладеного, слідча суддя приходить до висновку, що інші запобіжні заходи з об`єктивних причин не забезпечать законослухняну поведінку підозрюваного, та для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, підозрюваному слід продовжити строк тримання під вартою, що є достатнім та необхідним для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків.

Щодо можливості визначення розміру застави.

За приписами ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Водночас, відповідно до п.5 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

А тому, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177, 178 КПК України, що викладені вище, а також те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні, у тому числі, особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, слідча суддя вважає недоцільним визначати підозрюваному заставу.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.176-178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 199, 309, 372, 376 КПК України, слідча суддя -

УХВАЛИЛА:

1. клопотання задовольнити.

2. Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, тобто до 20.10.2025.

3. Відповідно до положень п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави не визначати.

4. Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0001157 від 13.11.2024.

5. Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному та направити начальнику Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний цієї текст ухвали проголошений 22.08.2025 о 14:45 год.

Слідча суддя ОСОБА_10