СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/2700/25
пр. № 1-кп/759/916/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000099 від 08.01.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Троїцьке Попаснянського району Луганської області, громадянина України, неодруженого, такого, що не працює, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , такого, що має судимість за вироком Київського апеляційного суду від 18.04.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України, яким призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України;

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи особою, яку засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України, знову протягом року вчинив нове кримінальне правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Так, 08.01.2025 у невстановлений час за адресою: м. Київ, проспект Берестейський, 104, ОСОБА_3 у невстановленої особи за грошові кошти у сумі 50 гривень придбав 1 (одну) таблетку наркотичного засобу - метадон, для особистого вживання без мети збуту.

Надалі, усвідомлюючи, що вказана таблетка містить в собі наркотичний засіб метадон, ОСОБА_3 , маючи злочинний намір спрямований на незаконне зберігання без мети збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено, поклав його до правої кишені куртки, у яку був одягнутий, таким чином незаконно придбав та став зберігати при собі без мети збуту.

В той же день, 08.01.2025 в період часу з 20 год. 35 хв. по 20 год. 38 хв. ході огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Авіаконструкторська, 7, ОСОБА_3 з правої кишені куртки, у яку останній був одягнений, видав 1 (одну) таблетку білого кольору, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) масою 0,022 г.

Метадон (фенадон), відповідно до Списку № 1 «Наркотичні засоби та рослини, обіг яких обмежено» в Таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Згідно з наказом Міністерства охорони здоров`я від 02.08.2000 №188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» розміром наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадону (фенадону), за який можливе настання кримінальної відповідальності за ст. 309 КК України, є маса від 0,02 г до 1,6 г.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за наведених вище обставин визнав у повному обсязі та дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення, зазначивши, що 08.01.2025 він зберігав для власного вживання одну таблетку метадону (фенадону), про що тепер жалкує. Висловив готовність нести покарання за вчинене, просив суд суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України та наслідки, передбачені ч. 2 ст. 394 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, суд визнає доведеним, що своїми діями, які виразилися в незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, вчиненими протягом року після засудження за ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України.

Даючи оцінку даним обвинувального акту про те, що ОСОБА_3 має судимість за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 19.03.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України, яким йому призначене покарання у виді арешту на строк 5 місяців, та вироком Житомирського апеляційного суду від 17.06.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України, яким ОСОБА_3 призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, судом констатується, що вирок Святошинського районного суду міста Києва від 19.03.2024 наразі не набрав законної сили у зв`язку з оскарженням в апеляційному порядку, апеляційний розгляд ще не закінчився (справа № 759/5328/24, провадження № 11-кп/824/1474/2025). Разом з тим, ухвалою Коростенського районного суду Житомирської області від 31.10.2024 у справі № 279/1287/24 (провадження №1-в/279/556/24), яка набрала законної сили, ОСОБА_3 звільнено від покарання, призначеного вироком Житомирського апеляційного суду від 17.06.2024 у зв`язку з усуненням караності діяння. Відтак, в силу положень ч. 1 та ч. 3 ст. 88 КПК України станом на час ухвалення даного вироку ОСОБА_3 не може вважатися таким, що має судимість за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 19.03.2024 та вироком Житомирського апеляційного суду від 17.06.2024.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує, що кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 309 КК України відноситься до нетяжких злочинів, бере до уваги дані про особу ОСОБА_3 , який не працює (що робить недоцільним призначення йому покарання у виді штрафу), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, яке виразилося в дачі правдивих показань, жалю про вчинене, готовності понести заслужене покарання.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлені.

Беручи до уваги наведене, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч. 2 ст. 309 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Оскільки ОСОБА_3 після постановлення вироку Київського апеляційного суду від 18.04.2024 до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України суд призначає йому покарання за сукупністю вироків і частково приєднує до покарання, призначеного за новим вироком, невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При цьому суд констатує, що в матеріалах справи відсутні дані про те, що ОСОБА_3 був поставлений на облік у виправному центрі в порядку виконання вироку Київського апеляційного суду від 18.04.2024 та почав відбувати покарання у виді обмеження волі. Як зазначив ОСОБА_3 в судовому засіданні, вказане покарання він не відбував.

Суд не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_3 від призначеного покарання у зв`язку з тим, що це призвело би до уникнення ним реальної міри покарання, призначеної вироком Київського апеляційного суду від 18.04.2024. Крім того, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, до повного відбуття покарання у виді обмеження волі. Оскільки зазначений вид покарання виявився неефективним для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень ОСОБА_3 , його виправлення без ізоляції від суспільства є неможливим. Відтак призначене судом покарання він повинен відбувати.

Суд не вирішує питання про приєднання покарання, призначеного ОСОБА_3 вироком Святошинського районного суду міста Києва від 19.03.2024, у зв`язку з тим, що ухвалою Коростенського районного суду Житомирської області від 31.10.2024 у справі № 279/1287/24 (провадження №1-в/279/556/24), яка набрала законної сили, вказане покарання визнане відбутим.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Доля речових доказів і документів вирішується судом згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України.

Підстав для зміни запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 369-371, 373, 374, 394 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Київського апеляційного суду від 18 квітня 2024 року, та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання, зарахувавши в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення, тобто з 23 квітня 2025 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком суду законної сили залишити без змін - тримання під вартою.

Речові докази: наркотичний засіб метадон (фенадон) масою 0,022 г, переданий на зберігання до камери схову Святошинського УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 5159) - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати у розмірі 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) грн. 60 коп. за залучення експерта при проведенні експертизи від 14.01.2025 № СЕ-19/111-25/1829-НЗПРАП.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1