Справа № 215/5762/23
УХВАЛА
09 вересня 2025 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу
головуючого судді ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6

До Тернівського районного суду м. Кривого Рогу надійшло вищевказане кримінальне провадження.
У судовому засіданні прокурором заявлено письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , посилаючись на те, що необхідно провести судовий розгляд справи, допитати свідків і обвинувачених, враховуючи негативні характеризуючі данні щодо особи обвинуваченого, відсутність соціальних зв`язків і постійного житла, тяжкість і суспільну небезпеку злочину, сувору міру покарання, дію воєнного стану, через продовження існування ризиків вчинення нового злочину, впливу на свідків та ухилення від суду.
Обвинувачений і захисник в судовому засіданні заперечували щодо клопотання, вказували на відсутність ризиків, відсутність порушень своїх обовязків, відсутність доказів причетності до злочину, тривалий термін перебування під вартою, наявність житла, просили застосувати особисте зобов`язання .
Заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд прийшов до такого висновку.
Відповідно до вимог ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, вирішуючи питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом враховано, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Згідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Згідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
На думку суду, у даному випадку обставини, на які посилався суд при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не змінилися та є актуальними, тому суд вважає, що жоден із більш мяких запобіжних заходів, в т.ч. особисте зобов`язання, не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів суд зазначає, що ОСОБА_4 як і на час обрання запобіжного заходу обвинувачується у скоєнні у співучасті тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, що викликає значний суспільний інтерес і за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі до 10 років, неодружений і міцних соціальних зв`язків не має, місця постійного проживання у м.Кривому Розі не має, тому перебуваючи на волі він може незаконно впливати на свідків, які не надавали в суді покази на цей час, будучи обізнаним про їх місце проживання, і може ухилитися від явки до суду з метою уникнення від можливого суворого покарання. При цьому, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні корисливого злочину, постійного джерела доходу не має, раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, що в сукупності з іншим свідчить про ризик продовжити злочинну діяльність з метою відшукання коштів для прожиття.
Доводи сторони захисту не спростовують вказані обставини і є недостатніми для зміни запобіжного заходу на цей час.
Чинний КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачені обов`язково, тобто, поза всяким сумнівом, здійснюватимуть відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вони мають реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні надалі.
Щодо тривалого розгляду справи то він має об`єктивний характер і пов`язаний зі складністю справи.
Щодо відсутності доказів причетності ОСОБА_4 до злочину то такі доводи підлягають вирішення саме за результатами розгляду провадження.
Належне виконання своїх процесуальних обовязків є обовязком обвинуваченого і повязане саме з дієвістю обраного запобіжного заходу.
Враховуючи викладене, інтереси правосуддя, в т.ч. необхідність допиту свідків і самого обвинуваченого, що має важливе значення для обєктивного і справедливого розгляду справи, та зважаючи на значний суспільний інтерес до такої категорії справ, суд вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою ще на 60 днів .
Керуючись ст.ст.177, 199, 183, 184, 331 КПК України, суд -
Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів до 08 листопада 2025 року з можливістю внесення застави та виконання покладених на обвинуваченого обов`язків згідно ухвали Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 09.08.2023 року.
У задоволенні клопотання обвинуваченого і захисника про зміну запобіжного заходу відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення .

СУДДЯ: