ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7256/18
провадження № 1-кп/753/158/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілих ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву захисника обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 - адвоката ОСОБА_7 про відвід головуючого судді - судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0004462, за обвинуваченням:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 257, ч. 3 ст. 27 п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 15 п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 309 КК України;

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за п.п.6,11,12 ч.2 ст. 115; ч.3 ст. 27 ч.2 ст. 15 п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 115; ч. 2 ст. 15 п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 296; ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 296; ст. 257; ч. 1 ст. 263 КК України;

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, ч. 2 ст. 115; ч. 2 ст. 15 п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115; ст. 257; ч. 1 ст. 263; ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 296 КК України;

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115; ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України;

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115; ст. 257; ч. 4 ст. 296 КК України;

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за ч. 5 ст. 27 п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115; ст. 257 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває вказане кримінальне провадження, яке розглядається колегіально судом у складі трьох суддів (головуючий - суддя ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ).

В судовому засіданні захисник обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 - адвокат ОСОБА_7 заявила відвід головуючому судді ОСОБА_1 , оскільки на теперішній час існують інші обставини, які викликають сумнів щодо неупередженості головуючого судді, про що свідчить, на думку адвоката ОСОБА_7 , поведінка судді у даному провадженні.

Так, суддею не здійснюється ефективний судовий розгляд 2 роки 3 місяці, а саме з моменту зміни складу колегії суддів. За ініціативою головуючого судді з надуманих підстав справа безпідставно знімається з судового розгляду, не здійснюється реагування на перешкоди у здійснені судового розгляду, якщо такі мали місце в контексті ризиків для здійснення судового провадження через призму дотримання його розумних строків. Крім того, суддя ОСОБА_1 , для подальшого умисного перешкоджання судовому розгляду, через його незаконне зупинення до моменту отримання відповіді від даного дорадчого органу, який не має ніякого відношення до кримінального провадження одноособово прийняла рішення про звернення до Ради суддів України з метою отримання нею роз`яснень та вказівок на предмет наявності конфлікту інтересів у судді ОСОБА_3 у даному провадженні та інструкції з вирішення, що є виходом судді за межі наданих КПК повноважень у кримінальному провадженні, не оформивши таке рішення у формі ухвали.

Також порушуються розумні строки розгляду невідкладних клопотань щодо зміни/скасування заходів забезпечення кримінального провадження.

Вказані дії, як очевидний саботаж суддею ОСОБА_1 судового розгляду у провадженні, яке з 2018 року перебуває в Дарницькому районному суді м. Києва, остаточно підтвердили та переконали сторону захисту, що остання зумисно перешкоджає судовому розгляду вказаними діями. При цьому обвинувачені перебувають тривалий час під кримінальним переслідуванням, заходами забезпечення кримінального провадження за рішенням даного ж суду.

Прокурор вважав, що з урахуванням викладених доводів у поданій заяві про відвід головуючого, в задоволенні останньої необхідно відмовити.

Представник потерпілих - адвокат ОСОБА_5 , вважав подану заяву безпідставною, суб`єктивною. Наголошував, що судовий розгляд здійснюється, досліджуються матеріали кримінального провадження. Звертав увагу, що доволі багато відкладень судових засідань відбувалось за клопотанням захисників і обвинувачені в суди не зявлялись.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_13 - адвокат ОСОБА_6 на противагу думки колеги, вважав, що судом дотримуються розумні строки судового розгляду і більшість судових засідань відкладались по причині заявлених захистом клопотань про неможливість прибуття в судові засідання або зайнятістю в інших судових розглядах. Зазначав, що на його особисту думку ведення судового процесу та організації судових засідань здійснюється на належному рівні з урахуванням людського фактору, зокрема, з метою уникнення ситуацій явки сторони захисту до суду, у разі якщо завчасно відомо про неможливість проведення судового засідання з тих чи інших підстав. Що стосується наявності чи відсутності конфлікту інтересів та звернення до Ради Суддів, адвокат висловив свою думку щодо правильності відповідного реагування судом, внаслідок чого суд отримав дорадчу інформацію на підставі якої в подальшому прийме відповідне рішення. На підставі вищевикладеного, вважав заяву адвоката ОСОБА_7 безпідставною, заявлений відвід не підтримав, у задоволенні заявленого відводу просив відмовити.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_14 - адвокат ОСОБА_10 висловив свою думку, в якій зазначив, що дійсно він погоджується з тим, що є проблеми в організації судових засідань, однак на його переконання це пов`язано з об`єктивними причинами, які наявні як у сторони обвинувачення чи захисту так і у суду, у зв`язку з чим стверджувати про наявність виключної вини суду у частих відкладеннях судового розгляду було б необгрунтовано. Погодився з думкою адвоката ОСОБА_6 щодо коректного повідомлення всіх учасників процесу у разі наявності інформації, що судове засідання не відбудеться. Зазначив, що підстав для відводу головуючого не вбачає.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_15 - адвокат ОСОБА_8 приєдналась до думки колег, зокрема, адвоката ОСОБА_6 . Вказала, що на отриману судом інформацію щодо можливого конфлікту інтересів суд належним чином відреагував та отримав на запит дорадчу інформацію, а відтак в даному контексті до суду взагалі не може бути жодних питань. Щодо організації судового процесу, вважала, що в час діджиталізації секретарем судового засідання використовуються всі можливі засоби для вчасного повідомлення учасників судового процесу про те чи відбудеться судове засідання чи ні, що в свою чергу економить дорогоцінний час кожного учасника процесу. У зв`язку з вищевикладеним, не підтримала заявлений відвід та просила відмовити в його задоволенні.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_16 - адвокат ОСОБА_9 у вирішенні питання відводу судді покладався на розсуд суду.

Обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ОСОБА_14 заяву про відвід підтримали, обвинувачений ОСОБА_16 у вирішенні вказаного питання покладався на розсуд суду, обвинувачений ОСОБА_15 заяву про відвід не підтримав.

Вислухавши думку учасників судового провадження, обговоривши доводи заявленого відводу, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Пунктом 4 частини 1 статті 75 КПК України передбачено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Практика Європейського Суду з прав людини свідчить, що право на безсторонній суд включає як об`єктивні, так і суб`єктивні елементи.

Об`єктивний критерій безсторонності полягає в тому, щоб встановити, чи існували при розгляді справи факти, які ставлять під сумнів незалежність судді. Стосовно об`єктивної неупередженості у справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників цивільного процесу. Крім наведених об`єктивними обставинами, що можуть свідчити про упередженість суду, у практиці ЄСПЛ визнавались такі: члени суду, що мали розглядати справу, вже брали участь у ній у іншій процесуальній ролі, наприклад, прокурор, адвокат, суддя у суді нижчої інстанції тощо («П`єрсак проти Бельгії»); суддя, що бере участь у справі про оспорювання законодавчих нормативних актів раніше висловлювався з цього приводу як консультант («Прокол проти Люксембургу»); наявність дискреційних повноважень у одного із суддів, що розглядають справу у колегіальному складі («Дактарас проти Литви»); участь судді у прийнятті законодавчих або підзаконних нормативних актів, на основі яких потім виноситься судове рішення («Макгоннелл проти Сполученого Королівства») тощо. Так, у справі «Деміколі проти Мальти» було визнано порушення об`єктивного критерію неупередженості суду, адже до складу Палати представників Мальти, яка розглядала справу заявника, входили два члени, що раніше піддавалися критиці у статті заявника, яка мала відношення до справи, а тому фактично мали особисту заінтересованість у справі.

Разом з тим, таких чи побідних відомостей, які би свідчили про упередженість судді, у заяві про відвід наведено не було.

Суб`єктивний критерій безсторонності полягає у відсутності упередженості або тенденційності в поведінці судді при розгляді конкретної справи. За загальним правилом існує презумпція особистої безсторонності доти, доки не доведено інше. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Якщо з`являються сумніви щодо цього, то для відводу судді в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї із сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України).

При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки. Суб`єктивними обставинами, за наявності яких можна зробити висновок про невідповідність суду вимогам неупередженості є, наприклад, висловлювання голови суду по суті правової проблеми у засобах масової інформації до свого головування у судовому органі, покликаному вирішити справу («Сандер проти Сполученого Королівства»); нереагування судді на расистські висловлювання присяжних («Ремлі проти Франції») тощо. Так, у рішенні у справі «Бушемі проти Італії» було визнано порушення суб`єктивного критерію неупередженості суддів, адже голова суду, в якому мала розглядатися справа, у пресі вжив висловлювання, які натякали на негативну оцінку заявника, ще до того, як суд під його головуванням повинен був винести рішення у справі.

У заяві про відвід не наведено фактів, які би доводили, що суддя ОСОБА_1 особисто зацікавлена у ході справи, не зазначено будь-яких її прихильностей чи уподобань стосовно однієї із сторін у справі. Не встановлено таких обставин і судом при розгляді вказаної заяви.

Не погодження з процесуальними рішеннями, ухваленими судом, само по собі не може бути підставою для відводу судді.

Крім того, відповідно до ст. 392 КПК України заперечення проти ухвал, які не підлягають окремому оскарженню, можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою вказаної статті.

У матеріалах кримінального провадження зазначені всі підстави, за яких кримінальне провадження знімалось з розгляду, а також в журналах судових засідань вказані підстави для оголошення перерв.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає заяву про відвід судді ОСОБА_1 безпідставною і тому у задоволенні заяви про відвід необхідно відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 75-81 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви про відвід головуючого судді - судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді