Справа № 203/6178/25
УХВАЛА

05 вересня 2025 року Центральний районний суд міста Дніпра в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро клопотання старшого слідчого СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором, про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження №0000496, -

ВСТАНОВИВ:

До Центрального районного суду міста Дніпра надійшло вищезазначене клопотання слідчого.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Враховуючи поставлені в клопотанні питання та викладені обставини, для запобігання ризикам можливого відчуження майна та забезпечення його можливого арешту, слідчий суддя у відповідності до ч.2 ст.172 КПК України вважає за необхідне провести його розгляд без повідомлення власника майна.

Також з огляду на положення ч.1 ст.172 КПК України слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності слідчого.

Відповідно ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів такого забезпечення є арешт майна.

Частинами 1,3 ст.132 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч.2 ст.170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч.3 ст.170 КПК України).

Під час розгляду клопотання встановлено, що СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000496, відомості за яким було внесено до ЄРДР 21.02.2023 року з правовою кваліфікацією за ч.3 ст.197-1 КК України, за фактом самовільного будівництва будівель на самовільно зайнятій земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході досудового розслідування встановлено, що під час реконструкції квартири АДРЕСА_2 , з використанням підроблених документів було самовільно добудовано на самовільно зайнятій земельній ділянці багатоквартирний житловий будинок з квартирами АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , №15-Н, №15-П, №15-Р.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на вказані вище об`єкти самочинного будівництва право власності було зареєстровано за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Постановою слідчого від 26.08.2025 року останні визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

В наданому клопотанні слідчий, з метою збереження як речових доказів, просив накласти арешт на самовільно збудовані об`єкти нерухомості.

Перевіривши доводи клопотання та дослідивши долучені до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що останні в достатній мірі свідчать про факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.197-1 КК України.

Також з огляду на характер та обставини вчиненого кримінального правопорушення, самовільно побудовані об`єкти нерухомості, що перелічені в клопотанні, є безпосереднім предметом кримінального правопорушення та відповідають критеріям речових доказів, визначеним ст.98 КПК України.

Крім того, слідчий суддя враховує, що останні побудовані без відповідних дозвільних документів, погоджених проектів, без перевірки на відповідність такого будівництва будівельним нормам, що може створювати небезпеку для експлуатації.

За вказаних обставин, слідчий суддя приходить до висновку про наявність передбачених п.1 ч.2 ст.170 КПК України підстав для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, в зв`язку з чим, з метою забезпечення збереження речових доказів, проведення необхідних слідчих та процесуальних дій, слід накласти арешт на самовільно побудовані об`єкти нерухомого майна, із позбавлення права відчуження, розпорядження та користування останніми.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131,132,170-172,175,309,369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором, про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження №0000496 задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на самовільно побудовані об`єкти нерухомого майна, а саме:

-квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №101);

-квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №101);

-квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №101);

-квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №101);

-квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №101);

-квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №101);

-квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №101);

-квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №101);

-квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №101);

-квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №101);

-квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №101);

-квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №101),

право власності на які зареєстровано за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню відповідно до ч.1 ст.175 КПК України з дня її постановлення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1