Провадження № 1-кп/947/997/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2025 року

Київський районний суд м. Одеси, у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000442 від 04.04.2025 року кримінальне провадження №0000808 від 20.06.2023 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, який зареєстрований та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 , на момент вчинення кримінального правопорушення обіймав посаду старшого навідника 1 протитанкового відділення протитанкового взводу 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому звані солдат, раніше судимого:

-26.05.2025 року Київським районним судом м.Одеси за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

04.04.2025 року близько о 08 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем перебуваючи на посаді старшого навідника 1 протитанкового відділення протитанкового взводу 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому звані солдат, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за адресою: АДРЕСА_2 , побачив автомобіль «Volkswagen Beetle», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який стояв на узбіччі, в салоні якого знаходились ключі запалювання двигуна. В цей час у ОСОБА_6 виник умисел на незаконне заволодіння вказаним автомобілем.

З метою реалізації свого злочинного умислу направленого на незаконне заволодіння транспортним засобом марки «Volkswagen Beetle», реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 468576 гривень 62 копійки, який на праві власності належить ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , усвідомлюючи противоправний характер своїх діянь, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на власне незаконне збагачення, відкрив передні водійські двері автомобіля «Volkswagen Beetle», реєстраційний номер НОМЕР_2 , сів у зазначений автомобіль на місце водія, де привівши за допомогою коробки передач автомобіль у рух, незаконно заволодів транспортним засобом «Volkswagen Beetle» реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Після чого, рухаючись за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, на розі вул. Олександрійській та вул. Спортивній, ОСОБА_6 не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з автомобілем «Ford Fusion» реєстраційний номер НОМЕР_3 , в результаті чого відбулась дорожньо-транспортна пригода.

Тим самим, ОСОБА_6 незаконно заволодів транспортним засобом марки «Volkswagen Beetle», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 , вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, спричинивши їй матеріальну шкоду на суму 468576 гривень 62 копійки.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, при цьому не оспорюючи фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті та надав наступні покази.

Так, обвинувачений пояснив, що дійсно він 04.04.2025 року близько о 08 годині 00 хвилин він перебував в стані алкогольного сп`яніння, за адресою: м. Одеса, вул.Левітана, 117, де побачив автомобіль «Volkswagen Beetle», який був припаркований. Він відчинив двері, побачив, що є ключі запалювання двигуна. Він вирішив покататися, привів автомобіль у рух та поїхав кататися, але потрапив в ДТП та його затримали. Вартість автомобіля підтверджує, цивільний позов потерпілої про стягнення матеріальної шкоди визнає в повному обсязі.

У скоєному ОСОБА_6 щиро розкаявся, просив суворо не карати та розглянути справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Потерпіла у судовому засіданні підтримала цивільний позов та просила його задовольнити. Призначення покарання обвинуваченому покладає на розсуд суду.

Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, суд, з`ясувавши думку учасників судового провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, обмежитись дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість. Також, обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

За таких обставин, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують його особистість, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, доведена в повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети не тільки кари, а й виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання виправлення засудженого.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, його щире каяття в скоєному, та активне сприяння розкриттю злочину, тобто пом`якшуючі обставини, а також обтяжуючу обставину у вигляді вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, керуючись вимогами виваженості та справедливості, з метою виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливо лише в умовах ізоляції від суспільства з призначенням покарання у виді позбавлення волі без конфіскації майна.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання суд вважає, що покарання йому необхідно призначити відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, оскільки з матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення по даному кримінальному провадженню до постановлення попереднього вироку, тобто до постановлення вироку Київського районного суду м.Одеси від 26.05.2025 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою необхідно залишити без змін.

Арешта майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 09.04.2025 року підлягає скасуванню.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст.124 КПК України.

Судом розглянуто цивільний позов, заявлений потерпілої ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_6 , відповідно до якого вона просить стягнути з відповідача ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 116 327 гривень 88 копійок.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вирішуючи зазначений позов про стягнення спричиненої матеріальної шкоди, суд вважає його документально доведеним в частині понесених витрат, тому цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років без конфіскації майна.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_6 призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Київського районного суду м.Одеси від 26.05.2025 року більш суворим, призначеним цим вироком та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років без конфіскації майна.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення в період з 04.04.2025 року до моменту набрання вироком законної сили із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Арешта майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 09.04.2025 року скасувати.

Речові докази:

- пластикова пляшка з надписом «Миргородська» об 'єм 1.5 літра, сліди папілярних візерунків рук, змив з керма, змив з ручки відкриття дверей, 3 змиви з поверхонь салону, які відібрано на три аплікатори з бавовни з дерев`яним стержнем знищити.

- мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Л» з IMEI - НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , з сім-картою НОМЕР_6 повернути за належністю власнику.

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_7 , ключі від автомобілю марки «Volkswagen Beetle» д.н.з. НОМЕР_8 , що поміщено до сейф-пакету MCR11210784; автомобіль марки «Volkswagen Beetle» д.н.з. НОМЕР_2 вважати повернутими за належністю власнику.

Стягнути з ОСОБА_6 процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 7576 гривень 90 копійок на користь держави.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_6 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріальну шкоду у розмірі 116 327 гривень 88 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1