Справа № 201/9642/23
Провадження № 1-кп/0203/323/2025
У Х В А Л А

20.08.2025 року Колегія суддів Центрального районного суду міста Дніпра

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

потерпілого - ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000838 від 26.05.2023 відносно:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпро, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Орджонікідзе, Дніпропетровської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , обвинувачених у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого п.4, 12 ч.2 ст. 115, КК України,

встановила:

В провадженні Центрального районного суду міста Дніпра знаходиться вищевказаний обвинувальний акт.

В судовому засіданні прокурор звернувся із клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що на теперішній час не зник ризик, зазначений у п.1 ч.1 ст.177 КПК України, який існував на час обрання міри запобіжного заходу, а саме обвинувачений з метою уникнення кримінальної відповідальності, усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у вчинені особливо тяжкого кримінального правопорушенні, передбаченого п.п. 4, 12, ч. 2 ст.115 КК України, може переховуватися від суду. Окрім того, обвинувачений є неодруженим, офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, міцних соціальних зв`язків, що може свідчити про можливість залишення обвинуваченим місця мешкання.

Потерпілий підтримав клопотання прокурора, просив задовольнити.

Захисник ОСОБА_7 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, звернувся із клопотанням про зміну ОСОБА_9 запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, посилаючись на те, клопотання за змістом аналогічне попереднім, є формальним, не надано доказів того, що ризики не зменшилися та не наведено доводів, що інший запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. ОСОБА_9 тривалий час перебуває під вартою, прокурор посилається лише на один ризик, - це тяжкість злочину, але, як зазначає ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення не може біти єдиною підставою для тривалого утримання під вартою, зі спливом часу ця підстава стає все менш вагомою. ОСОБА_9 має постійне місце реєстрації та проживання, має міцні соціальні зв`язки, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав думку захисника.

Обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник також підтримали доводи сторони захисту.

Заслухавши думку учасників судового засідання, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_9 обрано обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, який в подальшому був продовжений, останній раз ухвалою Центрального районного суду м. Дніпра від 24 червня 2025 року до 22 серпня 2025 року..

Обвинувачений ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі.

При вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 , суд приймає до уваги тяжкість покарання у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, судове дослідження доказів по справі не закінчене, свідки не допитані, а отже перебуваючи на волі обвинувачений, передбачаючи можливе покарання, може переховуватися від суду із метою уникнення відповідальності, тому вважає, що є ризик можливого переховування останнього від суду, запобігання якого можливе лише шляхом тримання обвинуваченого під вартою.

В контексті практики ЄСПЛ ризик втечі обвинуваченого оцінюється не лише на основі суворості можливого вироку, а має досліджуватися з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, суд зазначає, що посилання сторони захисту на порушення розумних строків розгляду справи не може бути буди взято до уваги, оскільки значна кількість судових засідань відкладалися саме у зв`язку із неявкою одного із захисників обвинуваченого ОСОБА_9 , який, в свою чергу, не бажав продовжувати розгляд справи за наявністю іншого захисника.

Таким чином, суд вважає, що клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_9 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 331 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Клопотання захисника ОСОБА_7 щодо зміни ОСОБА_9 міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт залишити без задоволення.

Клопотання прокурора щодо продовження ОСОБА_9 міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити в повному обсязі.

Продовжити ОСОБА_9 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 18 жовтня 2025 року.

На ухвалу протягом п`яти днів з дня її оголошення, можуть бути подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Дніпра.

Головуючий - суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2