Справа № 639/2938/25
Провадження 1-в/639/222/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 травня 2025 року м. Харків

Новобаварський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові подання т.в.о. начальника Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» ОСОБА_5 про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»

вироків Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03.03.2021, 22.06.2021, Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.02.2025 у відношенні

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло подання т.в.о. начальника ДУ «Харківський слідчий ізолятор» ОСОБА_5 про приведення вироків Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03.03.2021, 22.06.2021, Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.02.2025 відносно засудженого ОСОБА_4 до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року.

Клопотання мотивоване тим, що вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03.03.2021 ОСОБА_4 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Відповідно до вказаного вироку, ОСОБА_4 14.12.2020 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, завдавши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1650 грн.

Крім того, вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22.06.2021 ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Відповідно до вказаного вироку, ОСОБА_4 12.03.2019 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, при цьому намагався завдавши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 310 грн. 34 коп.

У подальшому, вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.02.2025 ОСОБА_4 засуджений за ч. 4 ст. 185 ст. 71 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі вищевикладеного, т.в.о. начальника ДУ «Харківський слідчий ізолятор» просить звільнити ОСОБА_4 від покарання за вироками Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03.03.2021 та від 22.06.2021, а вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.02.2025 привести у відповідність до Закону №3886-ІХ.

В судовому засіданні прокурор та засуджений проти задоволення подання не заперечували.

Вислухавши думку прокурора, засудженого, дослідивши матеріали справи та матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступних висновків.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Таким чином два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 2019 рік становило 1921 грн., на 2020 рік становило 2102 грн.

Судовим розглядом встановлено, що вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03.03.2021 ОСОБА_4 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Відповідно до вказаного вироку, ОСОБА_4 14.12.2020 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, завдавши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1650 грн.

Крім того, вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22.06.2021 ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Відповідно до вказаного вироку, ОСОБА_4 12.03.2019 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, при цьому намагався завдавши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 310 грн. 34 коп.

У подальшому, вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.02.2025 ОСОБА_4 засуджений за ч. 4 ст. 185 ст. 71 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння ( ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_4 за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03.03.2021 за ч. 3 ст. 185 КК України, а також за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22.06.2021 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК Україгт завдав матеріальну шкоду потерпілим за кожним з зазначених епізодів на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки майна, тобто вчинені ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність приведення зазначених вироків до вимог КК України шляхом звільнення ОСОБА_4 від покарання за кожним із вказаних вироків.

Крім того, беручи до уваги, що при призначенні остаточного покарання ОСОБА_4 за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.02.2025 судом було застосовано положення ст. 71 КК України та частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22.06.2021, від якого ОСОБА_4 підлягає звільненню на підставі цієї ухвали, зазначений вирок (останній за часом) підлягає приведенню до вимог КК України шляхом виключення посилання на призначення остаточного покарання за правилами ст. 71 КК України та, відповідно, зменшення строку покарання на той строк, який було приєднано до покарання за злочин за ч. 4 ст. 185 КК України

За таких обставин, подання є таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Подання т.в.о. начальника Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» ОСОБА_5 задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03.03.2021 за ч. 3 ст. 185 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22.06.2021 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.02.2025 відносно ОСОБА_4 привести до вимог Кримінального кодексу України, виключивши з нього посилання щодо призначення остаточного покарання за правилами ст. 71 КК України.

Вважати ОСОБА_4 таким, що засуджений вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.02.2025 за ч. 4 ст. 185 КК України до 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Новобаварський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим у той же термін після отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1