Справа № 495/5807/17
№ провадження 1-кс/495/896/2025
УХВАЛА

Про задоволення заяви про самовідвід

"05" травня 2025 р. м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Прийомової О.Ю.

за участю секретаря судового засідання Дарій О.М.,

прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури Беницького О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський заяву судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Топалової А.Л. про самовідвід,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно розпорядження керівника апарату Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.04.2025 № 634 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.04.2024 судді Топаловій А. Л. розподілено кримінальну справу № 495/5807/17 за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000509 від 28.07.2017 про обвинувачення ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 307 КК України.

Суддя Топалова А.Л. подала заяву про самовідвід по справі № 495/5807/17 за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000509 від 28.07.2017 про обвинувачення ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 307 КК України.

Заявлений самовідвід мотивує тим, що при вирішення питання про прийняття справи суддею було з`ясовано, що обвинувачений є рідним братом секретаря судового засідання Кісьової А.В., яка закріплена за суддею. Секретар судового засідання особисто повідомила про зазначену обставину суддю, оскільки сама підлягає відводу у відповідності до вимог ст. 79 КПК України.

Суддя Топалова А.Л. звертає увагу, що із секретарем судового засідання Кісьовою А.В. працює вже тривалий час, її робоче місце перебуває в безпосередній близькості до робочого місця судді, і хоча у них виникли доброзичливі, але виключно робочі відносини, у стороннього спостерігача можуть виникнути сумніви у безсторонності судді при розгляді вказаного кримінального провадження.

Частиною 3 ст. 81 КПК України встановлено, що при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду). Заява про відвід, що розглядається судом колегіально, вирішується простою більшістю голосів.

Разом з тим, особа, якій заявлено відвід, у судове засідання не з`явилась. Пояснень щодо заявленого самовідводу не надала.

Прокурор у судовому засіданні щодо вищеокресленої заяви про самовідвід повідомив що обставини, викладені у ній, є безумовною підставою для її задоволення. Інші учасники кримінального провадження до суду не з`явились.

Так, за результатами дослідження заяви про відвід, перевірки викладених у заяві доводів, вислухавши думку прокурора, суд прийшов до наступних висновків.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

У відповідності до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Статтею 75 КПК України визначаються підстави, які виключають участь судді в кримінальному провадженні.

Зокрема суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно із ч. 1 ст. 80 Кримінального процесуального кодексу України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Важливу роль у розробці критеріїв неупередженості (безсторонності), як складової права на справедливий судовий розгляд відіграє практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

У пунктах 66, 67 рішення ЄСПЛ «Мироненко та Мартиненко проти України» вказано, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, такі природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

У цьому відношенні ЄСПЛ зазначає, що навіть вигляд має певну важливість іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість («De Cubber проти Бельгії», рішення від 26 жовтня 1984 року, Series A, № 86).

Мотивуючи заяву про самовідвід, суддя Топалова А.Л. посилається саме на можливість виникнення у сторін кримінального провадження та стороннього спостерігача обґрунтованих сумнівів у її неупередженості.

Згідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "Ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Відтак, інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Самовідвід дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи.

З урахуванням наведеного суддя Топалова А.Л. не може брати участь у кримінальному провадженні з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст.75 КПК України, тому її заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст.75, 81, 372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Топалової А.Л. про самовідвід - задовольнити.

Відвести суддю Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Топалову А.Л. від розгляду справи № 495/5807/17 за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000509 від 28.07.2017 про обвинувачення ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 307 КК України.

Справу № 495/5807/17 за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000509 від 28.07.2017 про обвинувачення ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 307 КК України - передати до канцелярії Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області для повторного авто розподілу відповідно до ч. 3 ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: