Провадження № 1-кп/127/1091/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000347 від 17.03.2021 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 361, ч. 2 ст. 361 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 361, ч. 2 ст. 361 КК України.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.01.2025 обвинуваченого ОСОБА_3 оголошено у розшук, надано дозвіл на його затримання з метою приводу до суду для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та провадження у справі зупинено.

На адресу Вінницького міського суду Вінницької області 01.05.2025 із Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області надійшов протокол затримання обвинуваченого ОСОБА_3 , а також прокурором було подано клопотання про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням суми застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У ході судового провадження прокурор ОСОБА_4 підтримав клопотання про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки на думку прокурора наявні ризики, які передбачені ст. 177 КПК України, а саме те що обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, в тому числі і тяжкого кримінального правопорушення, санкція статті якого передбачає покарання до 8 років позбавлення волі. З 2021 року обвинувачений систематично не з`являвся у судові засідання, після чого 23.06.2022 провадження у справі було зупинено до звільнення ОСОБА_3 з військової служби. В подальшому, 27.12.2022 обвинувачений самовільно залишив військову частину, тобто припинив виконувати обов`язки військової служби, однак суд про вказані обставини не повідомив, тобто свідомо переховувався від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

З урахуванням вказаних обставин, прокурор ОСОБА_4 просив суд задовольнити клопотання, застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, одночасно визначити заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, зазначив, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей та хворих батьків похилого віку, за якими необхідний постійний догляд. Обвинувачений також зазначив, що дійсно перебував певний час на військовій службі, потім самовільно залишив військову частину, однак на даний час він бажає продовжувати проходити військову службу.

Захисник ОСОБА_5 заперечував щодо клопотання прокурора, зазначив, що ОСОБА_3 має постійне місце проживання, має стійкі соціальні зв`язки, дружину, двох малолітніх дітей, має на утриманні батька інваліда І групи, за яким постійно здійснює догляд.

Крім того, захисник зазначив, що ОСОБА_3 знав, що на розгляді у суді перебуває кримінальне провадження відносно нього, однак він був впевнений, що провадження зупинено, а тому наміру свідомо переховуватись від суду не мав. З урахуванням того, що обвинувачений постійно здійснює догляд за хворим батьком, захисник ОСОБА_5 просив суд відмовити у клопотанні прокурора та застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

Суд вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та матеріали клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу відповідно до ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини зазначені у ст. 178 КПК України.

Згідно ч. 1 ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.06.2022 було зупинено судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 361, ч. 2 ст. 361 КК України до звільнення обвинуваченого з військової служби.

Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_3 27.12.2022 самовільно залишив військову службу, у зв`язку із чим наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 113 від 19.04.2023 ОСОБА_3 призупинено військову службу.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.11.2024 судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 361, ч. 2 ст. 361 КК України було відновлено у зв`язку із призупиненням ОСОБА_3 проходження військової служби.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 достеменно усвідомлюючи, що кримінальне провадження відносно нього перебуває на розгляді у Вінницькому міському суді Вінницької області та ухвалою суду від 23.06.2022 зупинено судове провадження до звільнення обвинуваченого з військової служби, після 27.12.2022, тобто після самовільного залишення військової частини, добровільно не з`явився до суду, не повідомив суд про звільнення з військової служби, а надалі продовжував ухилятись від суду.

В подальшому, після відновлення кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_3 , будучи завчасно та належним чином повідомленим про розгляд кримінального провадження, що підтверджується довідкою про доставку смс-повідомлення, у судові засідання не з`являвся та не повідомляв суд про причини своєї неявки.

Більше того, вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 16.09.2024 ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 17 000 грн.

Тобто, обвинувачений ОСОБА_3 усвідомлюючи, що він військову службу не проходить з 27.12.2022, розуміючи, що на розгляді у Вінницькому міському суді Вінницької області перебуває кримінальне провадження відносно нього, не мав наміру добровільно з`явитись до суду, а навпаки понад два роки свідомо переховувався від суду, ігноруючи навіть виклики у судові засідання, що дає підстави суду вважати, що він і надалі може переховуватись від суду.

Суд вважає, що прокурором доведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, в тому числі і тяжкого кримінального правопорушення, а тому на думку суду може і надалі продовжувати вчинювати злочини, може чинити тиск на свідків у вказаному кримінальному провадженні, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 підлягає задоволенню, оскільки будь-яких даних про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

При цьому, судом враховано вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_3 та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, а тому суд не вбачає ґрунтовних підстав для можливості застосування іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою, як такого, що недостатній для запобігання ризиків та забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч. 5 ст. 182 КК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, в тому числі і тяжкого кримінального правопорушення, враховуючи обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан обвинуваченого суд вважає за доцільне при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 визначити розмір застави в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 194, 369, 370, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_4 про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням суми застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб задовольнити частково.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 29.06.2025 включно.

Визначити ОСОБА_3 заставу в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 грн., які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали, тобто 60 діб.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

?прибувати за кожною вимогою до суду;

?не відлучатись із населеного пункту де проживає обвинувачений ОСОБА_3 , без дозволу суду;

?повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

?утримуватись від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні.

Термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду вручити прокурору, обвинуваченому та направити начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для виконання.

Суддя: