Справа № 461/5763/25
Провадження № 1-кс/461/5647/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2025 року м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Львові, погоджене з прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000208 від 10.10.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. ч. 4, 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України , -

в с т а н о в и в:

старший слідчий в ОВС СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 за погодженням із прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , звернувся до суду із клопотанням, в якому просить накласти арешт на вилучений 10.09.2025 в ході проведеного обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_1 , мобільний телефон ОСОБА_6 марки iPhone, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із сім-картою з абонентським номером НОМЕР_3 та е-сім з абонентським номером НОМЕР_4 .

В обґрунтування внесеного клопотання покликається на те, що вилучений в ході обшуку мобільний телефон ОСОБА_6 має доказове значення у даному кримінальному провадженні, оскільки може містити інформацію про обставини вчинення кримінального правопорушення та причетних осіб, а тому є необхідним долучення такого мобільного телефону до матеріалів кримінального провадження з метою використання його у доказуванні, отримання постійного безперешкодного доступу до нього, недопущення його відчуження, зміни або знищення.

10.09.2025 на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 05.09.2025 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого вилучено мобільний телефон ОСОБА_6 марки iPhone, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із сім-картою з абонентським номером НОМЕР_3 та е-сім з абонентським номером НОМЕР_4 .

З огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення на даний час в органу досудового розслідування існує сукупність підстав вважати, що вилучений мобільний телефон ОСОБА_6 є речовими доказами у вказаному вище кримінальному провадженні, оскільки містить інформацію щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий у судове засідання не з`явився, оскільки згідно клопотання просить проводити розгляд клопотання про арешт майна у відсутності власника вказаних об`єктів майна, а також його захисників чи представників, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту такого, а також без участі слідчого та прокурора, які підтримують клопотання в повному обсязі.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Встановлено, що слідчими слідчого управління ГУНП у Львівській області, за процесуального керівництва прокурорів Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000208 від 30.05.2025, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , будучи головою комісії з реорганізації державного підприємства «Львівський військовий лісокомбінат» (далі ДП «Львівський військовий лісокомбінат»), будучи службовою особою, за попередньою змовою із начальником охорони сторожової ДП «Львівський військовий лісокомбінат» ОСОБА_8 , який діє як пособник та підбурювач, та іншими невстановленими на даний час особами, з метою незаконного заволодіння бюджетними коштами, зловживаючи своїм службовим становищем, в умовах воєнного стану, достовірно знаючи, що ОСОБА_9 має намір працевлаштуватись в ДП «Львівський військовий лісокомбінат» на посаду юрисконсульта виключно з метою отримання бронювання від військової мобілізацію та усвідомлюючи, що останній прибувати на робоче місце не буде, жодних посадових обов`язків не виконуватиме та останньому безпідставно буде нараховуватись заробітна плата, діючи в інтересах ОСОБА_9 , прийняв та працевлаштував останнього на роботу в ДП «Львівський військовий лісокомбінат» та безпідставно нараховував та виплатив останньому заробітну плату за роботу, яку ОСОБА_9 не виконував, на загальну суму 152 371,76 гривень.

05.09.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України та ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.4, 5 ст.27, ч.4 ст.191 КК України.

Разом з тим, 10.09.2025 на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 05.09.2025 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого вилучено мобільний телефон ОСОБА_6 марки iPhone, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із сім-картою з абонентським номером НОМЕР_3 та е-сім з абонентським номером НОМЕР_4 .

Вилучений мобільний телефон містить систему логічного захисту (пароль), який ОСОБА_6 відмовився надати.

З огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення на даний час в органу досудового розслідування існує сукупність підстав вважати, що вилучений мобільний телефон ОСОБА_6 є речовими доказами у вказаному вище кримінальному провадженні, оскільки містить інформацію щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Зокрема, на вилученому мобільному телефоні ОСОБА_6 можуть бути вхідні, вихідні дзвінки та листування із підозрюваними у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими причетними до вчинення кримінальних правопорушень особами, щодо обставин вчинення інкримінованих підозрюваним злочинів.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим доведено, що метою накладення арешту на майно є забезпечення речових доказів.

Арешт на вище вказане майно, як тимчасово вилученого майна є розумним та співрозмірним обмеженням права власності щодо виконання завдання кримінального провадження відповідно до ст. 2 КПК України.

Таким чином, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням може бути виконане.

Незастосування арешту майна із позбавленням права на відчуження та розпорядження, може привести до настання наслідків, які перешкоджатимуть збереженню речових доказів.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою збереження речових доказів, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000208 від 10.10.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. ч. 4, 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, - задоволити.

Накласти арешт на вилучений 10.09.2025 в ході проведеного обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_1 , мобільний телефон ОСОБА_6 марки iPhone, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із сім-картою з абонентським номером НОМЕР_3 та е-сім з абонентським номером НОМЕР_4 .

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які не викликались до суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1