Єдиний унікальний номер 205/6281/25
Провадження 1-в /205/364/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2025 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

за участю:

прокурора - ОСОБА_3

лікаря-доповідача - ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро подання начальника державної установи «Дніпровська виправна колонія №89» ОСОБА_5 , відносно засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого, про звільнення від подальшого відбування покарання у зв`язку із хворобою на підставі ст. 84 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває подання начальника державної установи «Дніпровська виправна колонія №89» ОСОБА_5 , відносно засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого, про звільнення від подальшого відбування покарання у зв`язку із хворобою на підставі ст. 84 КК України.

Представник медичної частини зазначив, що стан здоров`я засудженого важкий, подальше відбування покарання загрожує життю засудженого.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання.

Розглянувши зазначене подання, вислухавши представника установи, думку прокурора, ознайомившись із особовою справою засудженого, суд приходить до наступного.

Стаття 152 КВК України визначає, що підставами звільнення від відбування покарання є хвороба засудженого.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання за хворобою.

В пункті 1 частини 2 статті 539 КПК України зазначено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4,6,7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні),13-1,14частини першої статті 537цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Згідно пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» вирішуючи питання про звільнення від подальшого відбуття покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, суд має виходити не тільки з висновку лікарської комісії, а й враховувати тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбуття покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухилявся він від призначеного лікування, а також інші обставини.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» від 28 вересня 1973 року № 8, факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання.

Звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли дальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного в Переліку захворювань.

ОСОБА_6 засуджений вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12.08.2020 року за ч. 3 ст. 185, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Початок строку 04.03.2025 року, кінець строку 04.04.2028 року. Станом на 24.04.2025 року не відбута частина покарання складає 2 роки 11 місяців 10 днів.

Відповідно до висновку лікарсько-консультативної комісії (ЛКК) Дніпропетровської спеціалізованої туберкульозної лікарні №89 (ДУ«ДВК(№89)») у засудженого ОСОБА_6 діагностовано: «1ТБ (03.2025) легенів (дисемінований (двобічна казеозна пневмонія)), дестр.(+), МБТ(+), М(+), МГ(+), ріф.(-), гТЛЧ(О). К(в роботі), фТМЧ (0), гіст.(О), ког. 1(2025). ВІЛ-інфекція, IV клінічна стадія з проявами легеневої мікобактеріальної інфекції. Імуносупресія. CD - 312 кл/мл., 15.4% від 09.12.2019р. СВІС синдром. ДВТ- 14%. Інтоксикаційний синдром. Анемія. Ка¬хексія. Дихальна недостатність III ст. СН 111 ФК 4. Поліорганна недостатність»..

Висновок ЛКК, що загальний стан хворого тяжкий та є підстави для подання до суду матеріалів про звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою.

В ході судового розгляду, лікуючий лікар зазначив, що стан здоров`я засудженого погіршується, та на даний час є важким. Внаслідок прогресування хвороби подальше утримання засудженого в місцях позбавлення волі загрожує його життю.

Таким чином, судом встановлено, засуджений ОСОБА_6 захворів на тяжку хворобу і ця хвороба перешкоджає йому відбувати покарання, подальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує його життю. Засуджений за час відбування покарання характеризується посередньо, не працевлаштований у зв`язку з хворобою.

Відповідно до ст. 7,8 КВК України, держава поважає і охороняє права, свободи і законні інтереси засуджених, забезпечує необхідні умови для їх виправлення і ресоціалізації, соціальну і правову захищеність та їх особисту безпеку. Засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду. Засуджений має право на охорону здоров`я в обсязі, встановленому Основами законодавства України про охорону здоров`я, за винятком обмежень, передбачених законом.

Враховуючи особу засудженого, встановлені в судовому засіданні обставини, пояснення учасників, дослідивши особову справу та медичні документи на засудженого, суд вважає, що подання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, відповідно ст. 84 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника державної установи «Дніпровська виправна колонія №89» ОСОБА_5 , відносно засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого, про звільнення від подальшого відбування покарання у зв`язку із хворобою на підставі ст. 84 КК України - задовольнити.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від подальшого відбування покарання на невідбутий строк 2 роки 11 місяців 10 днів, у зв`язку з тяжкою хворобою, що перешкоджає відбуванню покарання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1