Номер провадження № 1-кп/756/819/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 6 Оболонського районного суду міста Києва судове провадження в рамках кримінальних проваджень, внесених 17.07.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002351, 26.07.2024 за № 0002463, а також 10.01.2025 за № 0000108, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Гостомеля Київської області, громадянина України, який має неповну загальну середню освіту, проходить службу за мобілізацією в ЗСУ, не одружений, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше засудженого Дарницьким районним судом міста Києва вироком від 19.02.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

1.1. У невстановлений час, однак не пізніше 14:00 год., 16.07.2024, у ОСОБА_6 виник умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Реалізуючи наведений умисел, діючи протягом року після засудження за ч. 1 ст. 309 КК України, за невстановлених обставин, ОСОБА_6 придбав блістер в середині якого знаходились три пігулки білого кольору, який останній почав зберігати для власного вживання, без мети збуту.

Цього ж дня, тобто 16.07.2025, близько о 14:00 год., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Прирічна, у районі будинку № 5, ОСОБА_6 був зупинений працівниками поліції. На запитання останніх щодо наявності у нього заборонених засобів чи речовин, ОСОБА_6 повідомив, що має, та надав для огляду блістер, в середині якого знаходились три таблетки білого кольору, який він незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Під час досудового розслідування встановлено, що вилучені під час огляду місця події та надані на дослідження пігулки білого кольору, містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якої обмежено - метадон (фенадон). Маса метадону в речовині становить 0,066 грам, що є більш ніж невеликим розміром.

1.2. Отже, ОСОБА_6 учинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту, що учинено протягом року після засудження за цією статтею.

1.3. У невстановлений час, однак не пізніше 12:30 год., 26.07.2024, у ОСОБА_6 виник умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Реалізуючи наведений умисел, діючи протягом року після засудження за ч. 1 ст. 309 КК України, за невстановлених обставин, ОСОБА_6 придбав зіп-пакет, в середині якого знаходилася кристалоподібна речовина білого кольору, який останній почав зберігати для власного вживання, без мети збуту.

Цього ж дня, тобто 26.07.2024, близько о 12:30 год., перебуваючи за адресою: м. Київ, просп. Оболонський, у районі будинку № 1, ОСОБА_6 був зупинений працівниками поліції. На запитання останніх щодо наявності у нього заборонених засобів чи речовин, ОСОБА_6 повідомив, що на поясній сумці чорного кольору, яку у той самий день тримав при собі, знаходиться зіп-пакет, в середині якого знаходилася кристалоподібна речовина білого кольору, який він незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Під час досудового розслідування встановлено, що вилучена під час огляду місця події та надана на дослідження кристалоподібна речовина, містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого заборонено - PVP. Загальна маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) в речовині - становить 0,287 грам, що є більш ніж невеликим розміром.

1.4. Отже, ОСОБА_6 учинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту, що учинено протягом року після засудження за цією статтею.

1.5. У невстановлений час, однак не пізніше 12:00 год., 12.08.2024, у ОСОБА_6 виник умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Реалізуючи наведений умисел, діючи протягом року після засудження за ч. 1 ст. 309 КК України, за невстановлених обставин, ОСОБА_6 придбав зіп-пакет, в середині якого знаходилася кристалоподібна речовина, який останній почав зберігати для власного вживання, без мети збуту.

Цього ж дня, тобто 12.08.2024, близько о 12:00 год., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Прирічна, у районі будинку № 17, ОСОБА_6 був зупинений працівниками поліції. На запитання останніх щодо наявності у нього заборонених засобів чи речовин, ОСОБА_6 повідомив, що має, та надав для огляду зіп-пакет, в середині якого знаходилася кристалоподібна речовина, який він незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Під час досудового розслідування встановлено, що вилучена під час огляду місця події та надана на дослідження кристалоподібна речовина, містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого заборонено - PVP. Загальна маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) в речовині - становить 0,306 грам, що є більш ніж невеликим розміром.

1.6. Отже, ОСОБА_6 учинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту, що учинено протягом року після засудження за цією статтею.

1.7. У невстановлений час, однак не пізніше 14:40 год., 09.01.2025, у ОСОБА_6 виник умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Реалізуючи наведений умисел, діючи протягом року після засудження за ч. 1 ст. 309 КК України, за невстановлених обставин, ОСОБА_6 придбав зіп-пакет, в середині якого знаходилася кристалоподібна речовина, який останній почав зберігати для власного вживання, без мети збуту.

Цього ж дня, тобто 09.01.2025, близько о 14:40 год., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Героїв полку «Азов», у районі будинку № 6, ОСОБА_6 був зупинений працівниками поліції. На запитання останніх щодо наявності у нього заборонених засобів чи речовин, ОСОБА_6 повідомив, що у правій кишені штанів, які були одягнені на ньому в той самий день, знаходиться полімерний пакет з пазовою застібкою, в середині якого знаходилася кристалоподібна речовина білого кольору, який він незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Під час досудового розслідування встановлено, що вилучена під час огляду місця події та надана на дослідження кристалоподібна речовина, містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого заборонено - PVP. Загальна маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) в речовині - становить 0,656 грам, що є більш ніж невеликим розміром.

1.8. Отже, ОСОБА_6 учинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту, що учинено протягом року після засудження за цією статтею.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1. Позиції сторони обвинувачення та захисту.

2.1.1. Прокурор у судовому засіданні зазначив, що у судовому засіданні достеменно встановлено, що інкриміновані злочини вчинено обвинуваченим, тому просить визнати ОСОБА_6 винуватим та призначити покарання у порядку ст. 71 КК України за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строком на 1 рік та штрафу в розмірі 17 000 грн, ураховуючи, що ОСОБА_6 засуджено Дарницьким районним судом міста Києва вироком від 19.02.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн, які слід виконувати самостійно.

При цьому прокурор просив урахувати, що обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, на його думку, є щире каяття.

2.1.2. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчиненні ним інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, він їх у повному обсязі підтверджує та надав показання, що раніше вживав психотропні речовини та наркотичні засоби, а тому вирішив замовити метадон та PVP. Із цих підстав вказану речовину залишив собі із метою особистого вживання, але у подальшому 16.07.2024, 26.07.2024, 12.08.2024, 09.01.2025 був зупинений працівниками поліції та на запитання останніх повідомляв, що при собі тримав вказані речі, які були в нього вилучені. У вчиненому щиро кається, засуджує свою поведінку, припинив вживати наркотичні засоби та речовини після останнього затримання.

До цього проходив службу в ЗСУ, але через стан здоров`я був виведений поза штат. Наразі вирішив впорядкувати життя, повернутися на службу, подавши відповідне клопотання після набуття вироком законної сили.

2.1.3. Захисник ОСОБА_7 не заперечував щодо обставин, за яких обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою винуватість, підтримав позицію прокурора щодо покарання, тому просив суд призначити обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 309 КК України в порядку ст. 71 КК України в виді позбавлення волі строком на 1 рік та штрафу в розмірі 17 000 грн.

2.2. Підстави, за яких суд не досліджує докази сторони обвинувачення та захисту, а також уважає доведеною винуватість поза розумним сумнівом.

2.2.1. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства злочинах при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Тож, беручи до уваги, що прокурор та захисник також не оспорювали фактичні обставини провадження (надані в судовому засіданні показання обвинуваченим), і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений ОСОБА_6 правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

2.2.2. Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає під примусом.

2.2.3. Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особистість обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованих злочинах, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту, що учинено протягом року після засудження за цією статтею.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

3.1. Вивченням обставин справи, оцінкою особистості ОСОБА_6 установлено, що обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання останнього є щире каяття, та відсутності обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання.

3.2. Ці висновки суду ґрунтуються на тому, що як свідчать матеріали досудового розслідування, ОСОБА_6 беззаперечно визнавав свою винуватість, співпрацював з органом досудового розслідування, повністю повідомив про спосіб незаконного придбання та інші відомості, які йому були відомі щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Наведені відомості є достатніми, аби вважати дії ОСОБА_6 як каяття, а отже підставою для врахування їх як обставину, що пом`якшує покарання.

Також суд бере до уваги, що і державне обвинувачення в особі прокурора ОСОБА_5 уважає наявність такої обставини, що пом`якшує покарання - щире каяття та вказана в обвинувальному акті.

4. Мотиви призначення покарання.

4.1. Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами, а індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду, що покарання є необхідним у тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

4.2. Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відноситься до категорій нетяжких злочинів відповідно до ст. 12 КК України, їх вид та суспільна небезпечність. Наслідки вчинення злочину, зокрема, що матеріальна шкода не завдана, однак такі злочини завдають значну шкоду суспільству, насамперед згубним впливом наркоманії і токсикоманії на свідомість психічно нестійких людей, їх мораль і спосіб життя, що призводить до поступового занепаду, деградації як окремих осіб так і суспільства - її активної частини (молоді).

Також суд бере до уваги вже наведені відомості про особу обвинуваченого, який має неповну загальну середню освіту, не одружений, за місцем проживання характеризується посередньо, є військовослужбовцем, проходить службу в ЗСУ з 24.02.2022, куди мобілізувався добровільно.

При цьому в судовому засіданні при дослідженні особистості обвинуваченого відповідно до положень ст. 50 КК України, підстав для призначення покарання в порядку передбаченому статями 69, 69-1 КК України, не встановлено, як і підстави для застосування покарання з іспитовим строком. Оскільки, як убачається з наданих матеріалів, а також підтверджено обвинуваченим, останній був раніше засуджений за злочин, пов`язаний з обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, а саме Дарницьким районним судом міста Києва вироком від 19.02.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн, який наразі не сплатив та знову продовжив учинення аналогічного злочину.

4.3. З урахуванням викладених обставин, характеру та виду вчинених злочинів, їх наслідків, особи обвинуваченого, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, наявності обставини, що пом`якшує та відсутності обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, поведінку обвинуваченого після вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд вважає, що відповідно до вимог ст. 50 КК України, виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, а також запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити йому покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

4.4. Суд також урахував, що ОСОБА_6 був засуджений Дарницьким районним судом міста Києва вироком від 19.02.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України, а отже в порядку ч. 1 ст. 71 КК України суд обов`язаний приєднати за сукупністю вироків до покарання, яке призначене цим вироком, невідбуте ОСОБА_6 покарання за попереднім вироком, остаточно призначив покарання в виді позбавлення волі строком на один рік та штраф в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн 00 коп., які відповідно до положень ст. 72 КК України слід виконувати самостійно.

4.5. Призначення ОСОБА_6 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду». Оскільки тривалий нагляд за ОСОБА_6 у кримінально-виконавчій установі буде дієвим механізмом досягнення мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а й здійснити виправлення особистості, а також запобігти вчиненню ним так і іншими особами злочинів.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

5.1. Вирішуючи питання щодо заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу, суд наголошує, що до обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При цьому, ОСОБА_6 на підставі ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 16.01.2025 було затримано 02.05.2024 у порядку ст. 208 КПК України, та останній до цього часу перебуває під вартою.

Ураховуючи наведене, відповідно до вимог ст. 377 КПК України, запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою слід залишити до набуття вироком законної сили без змін, бо окрім цього наразі, на думку суду, продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, як то можливість переховуватися від суду, а також можливість учинення іншого кримінального правопорушення.

5.2. Крім того, ураховуючи перебування обвинуваченого під вартою до набуття вироком законної сили, слід зарахувати в якості відбутого покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 починаючи з 26.07.2024 до 28.07.2024, а також з 02.05.2025 до набуття вироком законної сили виходячи з того, що відповідно до ст. 72 КК України одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі, а строк відбуття покарання обвинуваченому слід рахувати з дня набуття вироком законної сили.

5.2. Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено.

5.3. Процесуальні витрати у провадженні, а саме витрати на проведення експертизи № СЕ-19/111-24/43296-НЗПРАП від 27.07.2024 у сумі 3029 грн 12 коп., № СЕ-19/111-24/42266-НЗПРАП від 01.08.2024 у сумі 3029 грн 12 коп., № СЕ-19/111-24/46786-НЗПРАП від 28.08.2024 у сумі 3029 грн 12 коп., № СЕ-19/111-25/2151-НЗПРАП від 15.01.2025 у сумі 3183 грн 60 коп. відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_6 на користь держави у загальній сумі 12270,96 грн.

5.4. Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, зокрема:

- пігулки у кількості трьох штук, які у своєму складі містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), масою 0,066 грам, кристалоподібна речовина, у складі якої міститься психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, загальною масою 0,306 грам, кристалоподібна речовина, у складі якої міститься психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, загальною масою 0,287 грам, кристалоподібна речовина, у складі якої міститься психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, загальною масою 0,656 грам, залишки попереднього пакування після проведених експертиз, які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Оболонського УП ГУ НП у м. Києві, слід знищити;

- мобільний телефон марки «Samsung», який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , слід залишити у володінні останнього.

- мобільний телефон марки «Nokia», який передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Оболонського УП ГУ НП у м. Києві, слід повернути ОСОБА_6 .

Керуючись статтями 7, 100, 124, 128, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання, яке призначене цим вироком, невідбуте ОСОБА_6 покарання за вироком Дарницького районного суду міста Києва від 19.02.2024 у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп., остаточно призначити ОСОБА_6 покарання в виді позбавлення волі строком на один рік та штраф в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп., які відповідно до вимог ст. 72 КК України слід виконувати самостійно.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_6 - рахувати з дня набуття вироком законної сили.

Зарахувати в якості відбутого покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 починаючи з 26.07.2024 до 28.07.2024, а також з 02.05.2025 і до дня набуття цим вироком законної сили виходячи з того, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Процесуальні витрати: за проведення експертизи № СЕ-19/111-24/43296-НЗПРАП від 27.07.2024 у розмірі 3029 грн 12 коп., № СЕ-19/111-24/42266-НЗПРАП від 01.08.2024 у розмірі 3029 грн 12 коп., № СЕ-19/111-24/46786-НЗПРАП від 28.08.2024 у розмірі 3029 грн 12 коп., № СЕ-19/111-25/2151-НЗПРАП від 15.01.2025 у розмірі 3183 грн 60 коп. - стягнути зі ОСОБА_6 на користь держави у загальній сумі 12270,96 грн.

Речові докази:

- пігулки у кількості трьох штук, які у своєму складі містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), масою 0,066 грам, кристалоподібна речовина, у складі якої міститься психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, загальною масою 0,306 грам, кристалоподібна речовина, у складі якої міститься психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, загальною масою 0,287 грам, кристалоподібна речовина, у складі якої міститься психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, загальною масою 0,656 грам, залишки попереднього пакування після проведених е експертиз, які перебувають в камері зберігання речових доказів Оболонського УП ГУНП у м. Києві - знищити;

- мобільний телефон марки «Samsung», який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 - залишити у володінні останнього.

- мобільний телефон марки «Nokia», який перебуває в камері зберігання речових доказів Оболонського УП ГУНП у м. Києві, повернути ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копію вироку.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному статтями 376, 615 КПК України.

Суддя ОСОБА_1