Дата документу 18.08.2025
Справа № 334/509/25
Провадження № 1-кс/334/2105/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 року

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , розглянувши в судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , про часткове зняття арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя надійшла клопотання адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , про часткове зняття арешту на майно.

У клопотанні зазначене те, що 21 січня 2025 року ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя накладений арешт на автомобіль «Chevrolet Aveo» держномер НОМЕР_1 в рамках кримінального провадження №0000132.

На цей час кримінальне провадження перебуває у провадженні слідчого ДБР ОСОБА_4 .

Заявник просить частково скасувати арешт в частині володіння та користування автомобілем, повернути його власнику ОСОБА_3 на відповідальне зберігання.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить наступного.

Згідно з ч.1 ст.4 КПК України кримінальне провадження на території України здійснюється з підстав та в порядку, передбачених цим Кодексом, незалежно від місця вчинення кримінального провадження.

Згідно п.п.1, 2 ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права та законність.

Згідно з ч.1 ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права і свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч. 1ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України та ст. 10 КПК України). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини. Зокрема, як порушення вимог пункту 1 ст. 6 Конвенції ЄСПЛ розглядає порушення правил територіальної підсудності внаслідок передання справи з одного суду до іншого без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких підстав зміни територіальної підсудності, встановлених у КПК України (див. пункт 98 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України»).

Статтею 32 КПК України визначені загальні правила територіальної підсудності, зокрема, скарги на рішення, дії чи бездіяльність розглядаються за правилами глави 26 КПК України, слідчим суддею того місцевого суду, в межах юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, враховуючи положення ст. 32 КПК України щодо територіальної підсудності.

Зазначені правила слід застосовувати і до розгляду скарг, клопотань, територіальна підсудність, щодо яких прямо не визначена кримінальним процесуальним законом. Тобто за правилами територіальної підсудності скарга на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, клопотання подається до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Враховуючи викладене, клопотання заявника про часткове скасування арешту повинно бути подане до місцевого суду за фактичною адресою місця знаходження органу досудового розслідування, який проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000132 - ТУ ДБР в м. Мелітополь, тобто до Комунарського районного суду м. Запоріжжя.

Отже, клопотання підлягає поверненню, оскільки його подано з порушенням правил територіальної підсудності, тобто дане клопотання не підлягає розгляду у Дніпровському районному суді м. Запоріжжя.

Одночасно слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що повернення клопотання не позбавляє заявника звернутися із цим клопотанням до належного суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 32, 369-372 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , про часткове зняття арешту на майно - повернути заявнику для подачі до належного суду.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1