Справа № 399/402/25
Провадження № 1-кп/399/38/2025
УХВАЛА

Іменем України

01 травня 2025 року смт Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Онуфріївка кримінальне провадження за № 0000003 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Олександрія, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2, ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України,

встановив:

До Онуфріївського районного суду Кіровоградської області надійшов обвинувальний акт з додатками за обвинуваченням ОСОБА_4 у виненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під віртою до обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів.

Зазначив, що на розгляді у суді перебуває обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні, відповідно до якого ОСОБА_4 , переслідуючи мету нетрудового збагачення за рахунок вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року, вчинив незаконне придбання, зберігання з метою збуту, та незаконний збут наркотичних засобів, вчинив незаконне придбання, зберігання з метою збуту, та незаконний збут наркотичних засобів, вчинене повторно та надав приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів.

Отже, своїми діями в сукупності ОСОБА_4 , сприяв поширенню наркоманії та зростання злочинності, що пов`язана з незаконним обігом наркотичних засобів, що набуло великих масштабів і є серйозним соціальним чинником, який негативно впливає на життя, здоров`я та благополуччя людей. Таким чином, є підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжкі кримінальні правопорушення, передбачені ч.ч. 1, 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні закінчується 09.05.2025, але завершити судовий розгляд у вказаний термін у повному обсязі неможливо.

Враховуючи, що обвинувачений не працюючий, постійного джерела заробітку не має, чітко усвідомлює, що він вчинив ряд тяжких злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, з метою уникнення від відповідальності за злочини, за вчинення яких передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, на значний строк від 6 до 10 років, дає підстави вважати, що ОСОБА_4 буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Крім того, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на жаль, частина територій нашої держави є тимчасово окупована та відповідно непідконтрольна правоохоронним органам України, підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість скоєних злочинів, відсутність досить стійких соціальних зав`язків, має реальну можливість виїхати на непідконтрольну територію, навіть за відсутності в нього належних документів. Викладене дає підстави вважати, що ОСОБА_4 , може переховуватися від органів суду, тобто має місце ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховування від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, у кримінальному провадженні обвинувачений ОСОБА_4 обізнаний про покази свідків, які викривають його у вчиненні зазначених злочинів та перебуваючи на свободі, останній буде мати можливість здійснювати незаконний вплив на свідків з метою уникнення покарання за вчинені ним злочини, що перешкоджатиме досягненню основних завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України. В тому числі, знаходячись на волі обвинувачений, матиме можливість фізично чи психологічно впливати на свідків, які викривають її у вчиненому злочині, наведене свідчить по наявність ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконний вплив на свідків у вказаному кримінальному провадженні.

В обґрунтування ризику «вчинити інше кримінальне правопорушення» наявні об`єктивні відомості про те, що ОСОБА_4 з корисливих мотивів вчинив ряд кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, а саме інкримінується вчинення трьох епізодів незаконного збуту наркотичних засобів, які були вчинені в період з 15.11.2024 по 13.03.2025, а тому є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 , може продовжити свою злочинну діяльність та про можливість вчинення ним; нових кримінальних правопорушень, тобто має місце ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Зазначені відомості свідчать про суспільну небезпечність ОСОБА_4 та його небажання ставати на шлях виправлення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Перебування ОСОБА_4 під вартою у повній мірі зможе запобігти вищевказаним ризикам.

Окрім цього встановлено, що особисте зобов`язання не може бути застосоване до підозрюваного, так як даний запобіжний захід є найбільш м`яким, а кримінальне правопорушення, у вчинені яких обґрунтовано підозрюється останній, відноситься до категорії тяжких.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні не погодився з клопотанням прокурора та пояснив, що він вину у скоєнні інкримінованих злочинів не визнає, не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування, суду та впливати на свідків, просив в задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу відмовити.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 вважає, що відсутні підстави для задоволення клопотання прокурору, оскільки на його думку підозра є необґрунтованою, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його реєстрації та проживання.

Вислухавши думку учасників підготовчого судового засідання, суд приходить до наступного.

Згідно з ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити вище перелічені дії.

Ухвалою слідчого судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.03.2025 року обрано обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з 15.03.2025 року по 09.05.2025 року включно. Тобто, строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою закінчується 09.05.2025 року, до вказаного часу судове провадження не може бути завершене.

У судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочинів, відповідальність за які передбачена ч.1, ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджується зібраними на даний час досудовим слідством доказами: протоколами оперативних закупок наркотичних засобів; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, висновком судової експертизи матеріалів, речовин і виробів; протоколом проведення огляду місця події; протоколом затримання особи.

Злочини, які ставляться у провину підозрюваному, є умисними тяжкими злочинами, за які кримінальним законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні ряду умисних тяжких злочинів, що свідчить про наявність ризиків передбачених п.п.1, 3, 5 ст. 177 КПК України.

У відповідності до ст. 178 КПК України, суд враховує ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим, особу обвинуваченого, а також те, що судовий розгляд триває, а тому приходить до висновку, що ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, продовження вчинення кримінальних правопорушень, не зменшилися та продовжують існувати, внаслідок чого існує необхідність продовження обвинуваченому строку тримання під вартою й відсутність процесуальної можливості застосування менш суворого виду запобіжного заходу.

Ці висновки узгоджуються із практикою Європейського Суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

В даному випадку, фактичні обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені тяжких кримінальних правопорушень, не працює, не одружений, перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, незаконно впливати на інших обвинувачених, а також продовжити кримінальне правопорушення з метою наживи, тому суд вважає за доцільне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст.183 КПК Українислідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави встановлений ухвалою слідчого судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.03.2025 року - залишити без змін.

Керуючись ст. ст.177, 178, 181, 314-316 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Олександрія, Кіровоградської області продовжити на строк 60 днів до 16 години 00 хвилин 29 червня 2025 року.

Розмір застави встановлений ухвалою слідчого судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.03.2025 року - залишити без змін.

Строк дії ухвали - до 29 червня 2025 року до 16 години 00 хвилини.

Ухвала може бути оскаржена лише в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення, а обвинуваченим - з дня вручення йому копії ухвали, в інший частині ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя ОСОБА_1