Справа № 296/5992/25
Вирок

Іменем України

06 червня 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження № 0000545 від 21.05.2025 року з угодою про визнання винуватості за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Усольє-Сибірське, Іркутської області, рф, українця, громадянина України , з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, без постійного місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого востаннє: вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 01.12.2023 року за ч. 1 ст. 309 КК України до 2-х років обмеження волі , на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту, 20.05.2025 року близько 19 години 40 хвилин в період дії воєнного стану ОСОБА_4 , знаходячись поблизу будинку № 11 по вулиці Мала Бердичівська в місті Житомирі, помітив раніше незнайому ОСОБА_6 , у якої на шиї був одягнутий золотий ланцюжок, вагою 7,5 грама та золотим хрестиком вагою 5 грам, разом вартістю 59 156 грн. 87 коп. В цей час, місці та за вказаних обставин ОСОБА_4 помітив у останньої золотий ланцюжок із хрестиком, та у нього виник злочинний умисел, направлений на повторне, відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_4 , діючи повторно, відкрито, в період дії воєнного стану, перебуваючи біля ОСОБА_6 , шляхом ривка своєю правою рукою намагався зірвати з шиї потерпілої золотий ланцюжок із золотим хрестиком.

Проте злочинний умисел ОСОБА_4 не був доведений до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_6 , чинила активний фізичний опір, внаслідок чого ОСОБА_4 не вдалося довести свої дії до кінця та заволодіти майном потерпілої.

Своїми умисними діями, які виразились у незакінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15ч. 4 ст. 186 КК України.

Крім того, 21.05.2025 близько 11 год. 43 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу будинку № 26а по вул. Михайла Грушевського в м. Житомирі, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_7 , в якої на шиї помітив ланцюжок з підвіскою у вигляді серця.

В цей час, місці та за вказаних вище обставин, в умовах запровадженого в Україні воєнного стану, у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, направлений на відкрите, повторне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, розуміючи протиправність своїх діянь, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, з метою заволодіння належним ОСОБА_7 майном, підійшов до неї ззаду та зірвав із золотого ланцюжка, який висів на її шиї, підвіску у вигляді серця із золота 585 проби, вагою 1,5 г., вартістю 4531 грн. 63 коп.

В подальшому ОСОБА_4 утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення злочину залишив та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку на суму 4531 грн. 63 коп.

Крім того, 21.05.2025 близько 12 год 15 хвилин., ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу будинку № 13 по вул. Бориса Лятошинського в м. Житомирі, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_8 , в якої на шиї помітив золотий ланцюжок із хрестиком та підвіскою у вигляді літери «М».

В цей час, місці та за вказаних вище обставин, в умовах запровадженого в Україні воєнного стану, у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, направлений на відкрите, повторне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, розуміючи протиправність своїх діянь, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, з метою заволодіння належним ОСОБА_8 майном, підійшов до неї ззаду та зірвав із її шиї ланцюжок із золота 585 проби, вагою 10 грам, з підвіскою у вигляді хреста із золота 585 проби, вагою 3 грами, та підвіскою у вигляді літери «М» із золота 585 проби, вагою 3 грами, разом вартістю 76 278 грн.92 коп.

В подальшому ОСОБА_4 утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення злочину залишив та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 76 278 грн.92 коп.

Своїми умисними діями , які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 186 КК України.

Крім того, у період часу з 20 год. 30 хв. по 20 год. 54 хв., за адресою: м. Житомир, вул. Новий Бульвар,1, під час проведення особистого обшуку ОСОБА_4 під час затримання в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, у останнього в правій кишені штанів було виявлено та вилучено таблетки білого кольору в кількості 3 (три) штуки, що знаходились в частині блістера з написом «Метадон-ЗН», які містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, загальною масою 0,0726 грам, яку ОСОБА_4 незаконно зберігав без мети збуту.

Своїми умисними діями, які виразились у незаконному зберіганні наркотичних засобів без мети збуту , ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.

30 травня 2025 року між прокурором Житомирської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 309 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначених злочинах. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 :

- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки;

- за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України, з урахуванням положень ч. 3 ст. 68 КК України, у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 8 (вісім) місяців;

- за ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання призначеного за цим вироком, невідбутої частини покарання за вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 01.12.2023, з урахуванням положень ст. 72 КК України, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 8 (восьми) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам при наданні згоди потерпілим на укладення такої угоди.

Згідно ч.3 ст. 314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене сторонами покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні також просив суд затвердити дану угоду.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні повністю підтримала думку обвинуваченого ОСОБА_4 та просила суд затвердити вище вказану угоду про визнання винуватості та призначити покарання узгоджене сторонами.

Потерпілі у підготовче судове засідання не з`явились, при цьому надали заяви, згідно з яких надають письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_4 , просять розглянути кримінальне провадження без їх участі.

Згідно з п. 1 ч. 3ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За правилами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено в підготовчому судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 309 КК України.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, а кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 186 КК України до тяжких злочинів.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Узгоджене сторонами покарання із застосуванням вимог п.2 ч.1 ст.65 КК України, відповідно до вимог ст.50 КК України, на думку суду є необхідним і достатнім для досягнення мети виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України є рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, вчинення кримінального правопорушення щодо жінки, яка завідомо для винного перебувала у стані вагітності.

ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, неодружений, дітей на утриманні не має.

Виходячи з викладеного, враховуючи характеризуючі дані обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, ставлення обвинуваченого до скоєного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання у виді позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 472, 473, 474, 475 КПК України, ст. 68 КК України суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 30 травня 2025 року про визнання винуватості між прокурором Житомирської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки;

- за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України, із застосуванням положень ч. 3 ст. 68 КК України, у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 8 (вісім) місяців;

- за ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання призначеного за цим вироком, невідбутої частини покарання за вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 01.12.2023, з урахуванням положень ст. 72 КК України, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 8 (восьми) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 21.05.2025 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, продовжити строком на 60 (шістдесят) днів, а саме по 04.08.2025 року, включно.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати по даному кримінальному провадженню на залучення експерта в сумі 5 621 (п`ять тисяч шістсот двадцять одна) грн. 14 коп., на користь держави.

Арешт накладений на майно ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 29.05.2025 року , після набрання вироком законної сили, скасувати, а саме на: картуз чорного кольору із написом «Adidas», грошові кошти в сумі 3020 грн., купюрами номіналом по 1000 грн. в кількості 3 шт., та 20 грн. в кількості 1 шт., медична маска в кількості 1 шт., частина «вушко» з золотого ланцюжка, три пігулки таблеток «Метадон- ЗН», мобільний телефон марки «Redmi» в корпусі зеленого кольору без пошкоджень на момент вилучення перебуває у вимкненому стані IMEI1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «Samsung» IMEI НОМЕР_3 абонентський номер НОМЕР_4 в шкіряному чохлі чорного кольору.

Речові докази по даному кримінальному провадженню, після набрання вироком законної сили, а саме:

- пошкоджений золотий ланцюжок та золотий хрестик, який був повернутий потерпілій ОСОБА_6 повернути власнику за належністю;

- картуз чорного кольору із написом «Adidas», частина «вушко» з золотого ланцюжка, медична маска в кількості 1 шт. - повернути за належністю ОСОБА_4

- грошові кошти в сумі 3020 грн., купюрами номіналом по 1000 грн. в кількості 3 шт., та 20 грн. в кількості 1 шт., мобільний телефон марки «Redmi» в корпусі зеленого кольору без пошкоджень IMEI1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «Samsung» IMEI НОМЕР_3 абонентський номер НОМЕР_4 в шкіряному чохлі чорного кольору, які були здобуті злочинним шляхом - конфіскувати в дохід держави;

- три пігулки таблеток «Метадон- ЗН» - знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1