Справа № 331/441/25
Провадження № 1-кп/331/443/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року м. Запоріжжя

Олександрівський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001111 від 11.11.2024 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Микільське Оріхівського району Запорізької області, українця, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, який на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який перебуває на посаді курсанта навчального взводу навчальної роти 2 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки, у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-08.04.2019 Бердянським міським судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді арешту строком на 6 місяців;

-18.10.2019 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнився 10.12.2021 по відбуттю строку покарання;

-03.03.2023 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

-04.06.2024 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років обмеження волі,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має середню-спеціальну освіту, не одруженого, на утриманні має малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працевлаштованого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , який перебуває на посаді розвідника-гранатометника 1 розвідувальної групи спеціального призначення 5 роти спеціального призначення 2 загону спеціального призначення, у військовому званні «солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участі

прокурорів ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

І. Формулювання обвинувачення, яке визнане Судом доведеним.

11 листопада 2024 року приблизно о 14 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , вступивши в злочинну змову з ОСОБА_4 , маючи спільний умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, розуміючи, що їх дії носять відкритий характер, діючи повторно, прийшли разом з гр. ОСОБА_9 за місцем мешкання останнього, а саме за адресою: АДРЕСА_3 . Далі використовуючи гр. ОСОБА_9 , який на той час перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, проникли до приміщення квартири АДРЕСА_4 за вищевказаною адресою, де побачили потерпілу ОСОБА_10 , яка тримала в руках належний їй мобільний телефон марки «MOTOROLA Мoto e14» в корпусі чорного кольору з фіолетовими вставками в чорному силіконовому чохлі, з сім-картами оператора мобільного зв`язку «Водафон» з номером НОМЕР_3 та «Київстар» з номером НОМЕР_4 . Побачивши в руках потерпілої вищевказаний мобільний телефон ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визначили його предметом злочинного посягання. Після чого ОСОБА_3 вихватив його з рук потерпілої та передав ОСОБА_4 який перебував поруч з ним.

Далі продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 скориставшись тим, що потерпіла є людиною похилого віку, ігноруючи вмовляння потерпілої повернути викрадене майно, вибігли з приміщення будинку АДРЕСА_3 , та зникли у невідомому напрямку, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду у розмірі 3940 грн. 00 копійок.

ІІ. Позиція прокурора

У судових дебатах прокурор просив визнати обвинувачених винуватими у вчиненні грабежу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із проникненням у житло та призначити їм кожному покарання у вигляді семи років позбавлення волі. Вказав, що досліджені у судовому засіданні письмові докази, та покази потерпілої та свідків узгоджуються між собою та у своїй сукупності підтверджують винуватість обох обвинувачених у вчиненні злочину за обставин, викладених у обвинувальному акті.

ІІІ. Позиція потерпіло.

Потерпіла повідомила, що 11.11.2024 року близько 14-00 годин вона почула сторонні звуки біля вхідних дверей своєї квартири. Відчинила вхідні двері та побачила, що у дверях стоїть її син ОСОБА_9 в стані алкогольного сп`яніння разом із двома невідомими їй чоловіками. Один із чоловіків, який стояв попереду, тримав документи сина в руках, та вказав, що її син винен 3000 гривень, на що ОСОБА_9 сказав, що вперше бачить цих осіб. ОСОБА_3 стояв попереду, а ОСОБА_4 позаду дверей. Потерпіла вихопила документи сина із рук ОСОБА_3 та кинула їх на підлогу у іншій кімнаті. Взяла мобільний телефон та хотіла зателефонувати до поліції. В цей час ОСОБА_3 схопив її мобільний телефон та обидва чоловіки побігли на вулицю. ОСОБА_10 вибігла на вулицю за чоловіками та почала кричати про допомогу, на вулиці вона побачила жінку, та попросила зателефонувати до поліції. Мобільний телефон працівники поліції повернули потерпілій. ОСОБА_10 у судовому засіданні підвтердила, що впізнає обох чоловіків, просить призначити покарання на розсуд суду.

Також потерпіла скерувала до суду письмову заяву, у якій вказала, що претензій майнового та морального характеру до обвинувачених не має.

IV. Позиція сторони захисту.

4.1 Обвинувачений ОСОБА_3 провину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково, вказав, що кримінальне правопорушення вчинив сам, до квартири потерпілої не проникав.

Обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що в день подій, він разом із ОСОБА_4 відпочивали у кафе «Пельмешка». За сусіднім столом сидів ОСОБА_9 із знайомою ОСОБА_11 . Розрахувавшись вони компанією із чотирьох осіб ( ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 ) пішли до «АТБ». Розраховуючись на касі, свідок ОСОБА_9 зрозумів, що немає грошей, а тому попросив у ОСОБА_3 у борг, обіцяючи віддати грошові кошти вдома для чого свідок передав йому свій паспорт. Вийшовши із магазину, обвинувачені та свідок пішли у бік під`їзду ОСОБА_9 . Дівчина пішла до свого дому у інший бік. ОСОБА_3 та ОСОБА_9 піднялись до квартири останнього, ОСОБА_4 залишився чекати внизу. Двері квартири відкрила потерпіла (матір свідка ОСОБА_9 ), почала виривати із рук ОСОБА_3 документи свідка. Свідок ОСОБА_9 у той час мовчав і пішов до своєї кімнати. Обурившись поведінкою ОСОБА_9 , який обіцяв повернути кошти у квартирі, обвинувачений побачив у руках потерпілої телефон, забрав його та пішов геть. У квартиру не заходив. Він чув, як потерпіла ОСОБА_10 вимагала повернути телефон, однак він продовжував іти. На вулиці вони із ОСОБА_13 знову зустрілися та пішли до ломбарду, де здали телефон та отримали за нього грошові кошти. Фінансовий кредит під заставу телефону оформили на ОСОБА_14 . Обвинувачений ОСОБА_3 підкреслив, що ОСОБА_4 не знав, що телефон отриманий протиправним шляхом, оскільки він повідомив, що ОСОБА_9 віддав телефон у рахунок погашення боргу.

Обвинувачений ОСОБА_3 відмовився від виступу у судових дебатах.

У останньому слові ОСОБА_3 зазначив про визнання провини, просив суворо не карати, він зрозумів, що вчинив неправильно. Також вказав, що бажає проходити військову службу.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_7 зазначив, що не погоджується із правовою кваліфікацією, наданою діям його підзахисного у обвинувальному акті. Вважає, що ОСОБА_3 був обраний поза правовий спосіб захисту своїх цивільно-правових інтересів щодо забезпечення повернення боргу, а тому вважає, що дії обвинувачених потрібно кваліфікувати як вимагання.

4.2. Обвинувчений ОСОБА_4 причетність до вчинення кримінального правопорушення заперечив.

Щодо подій того дня зазначив, що того дня, вони відпочивали у кафе «Пельмешка». Там він зустрів дівчину,яку знає зі школи, ОСОБА_15 , яка була разом із ОСОБА_9 . Через деякий час усі разом пішли у магазин «АТБ», де ОСОБА_9 під час розрахунку на касі попросив у ОСОБА_3 гроші у борг, і пообіцяв відразу повернути, оскільки живе недалеко. Після того, як вони разом вийшли із магазину, ОСОБА_16 пішла додому, а обвинувачені разом із свідком ОСОБА_9 пішли у бік його дому. ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , пішли до квартири свідка, а він залишився унизу. Через п`ять хвилин ОСОБА_3 вийшов з під`їзду, то в руках тримав мобільний телефон і пояснив, що ОСОБА_9 віддав телефон у рахунок погашення боргу. Обвинувачені пішли до ломбарду, де заклали телефон на документи ОСОБА_4 .. Після виходу із ломбарду, їх через дуже короткий період часу затримали поліцейські. Уже перебуваючи у ІТТ ОСОБА_4 дізнався, що ОСОБА_3 протиправно заволодів телефоном матері свідка ОСОБА_9 .

У судових дебатах обвинувачений ОСОБА_4 просив його виправдати, у зв`язка із тим, що він не вчиняв кримінальне правопорушення. Вказав, що він не був у квартирі потерпілої, просто на його ім`я був укладений договір займу під заставу майна (а саме мобільного телефону потерпілої)

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 у судових дебатах просив виправдати обвинуваченого у зв`язку із тим, що його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення не доведена. Підкреслив, що покази потерпілої є сумнівними, оскільки під час події вона перебувала у стані стресу, а тому могла дати покази щодо двох осіб, які прийшли разом із її сином під впливом пояснень співробітників поліції Більш того, захисник просив врахувати, покази свідка ОСОБА_12 про обставини, що стали причиною подій. Просив винести виправдувальний вирок відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

V. Дослідженні докази.

5.1. У судовому засіданні досліджені письмові докази щодо початку досудового розслідування, а саме витяг із ЄРДР, копію електронного рапорту про надходження повідомлення зі служби 102 про вчинення кримінального правопорушенні, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11.11.2024, Заява ОСОБА_10 про залучення її до провадження в якості потерпілої. Також прокурором подані процесуальні рішення щодо визначення групи слідчих та групи прокурорів у кримінальному провадженні. Заперечень щодо процесуального статусу осіб, які вчиняли слідчі та процесуальні дії від сторін кримінального провадження не надходило.

Також у судовому засіданні досліджений протокол огляду місця події від 11.11.2024, слідчий ОСОБА_17 у присутності понятих, за участю спеціаліста ОСОБА_18 , власника житла ОСОБА_10 , яка надала згоду на проведення огляду, оглянула квартиру АДРЕСА_5 . Квартира розташована в 5 під`їзді на 7 поверсі. Під час огляду слідчим вилучений змив дистильованою водою на марлевий тампон із зовнішньої ручки вхідний дверей квартири, обкладинка чорного кольору «УКРАЇНА ПАСПОРТ», полімерна тека синього кольору. До протоколу додана фото таблиця тадиск із відеозаписом проведення огляду місця події;

Досліджений висновок експерта №3724 від 26.11.2024, проведений на підставі постанови слідчого, згідно якого на марлевому тампоні зі змивом, полімерній теці та обкладинці з паспорта громадянина України (об`єкт №1-6) вилучених під час огляду місця події, наявність крові не встановлено. Клітини, які підлягають подальшому дослідженню, не знайдені;

Згідно протокол затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 11.11.2024, слідчий ОСОБА_19 в присутності понятих, захисника адвоката ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_3 затримав ОСОБА_3 11.11.2024 року о 15-30 годин за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Під час проведення обшуку затриманого ОСОБА_3 нічого не вилучалось. До протоколу доданий диск із фіксуванням процесуальної дії;

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 11.11.2024, слідчий ОСОБА_20 в присутності понятих, захисника адвоката ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_6 затримав ОСОБА_4 11.11.2024 року о 16-00 годин за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Під час проведення обшуку затриманого ОСОБА_4 було виявлено та вилучено грошові кошти у кількості 1600 гривень 50 копійок (3 купюри номіналом 500 гривень серії ЕС №8563996, ЗН №8421138, ЕН №5685356 та 1 купюра номіналом 100 гривень серії ЄИ №5486649), три сім-карти операторів мобільного зв`язку, одна з яких «Водафон», дві - «Київстар». До протоколу додано диск із фіксуванням процесуальної дії та фото таблицю;

Судом досліджена відповідь директора ТОВ «Ломбард «Є Гроші» ОСОБА_21 від 13.11.2024 №1204/11, згідно якої за договором С/№ 70616 мобільний телефон марки «MOTOROLA E14» 11.11.2024 о 15-12 годин закладався до ломбардного відділення ТОВ «Ломбард «Є Гроші» за адресою м. Запоріжжя, вул. Запорізька, буд. 13, прим. 39 гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . До відповіді додано примірник договору надання ломбардного кредиту та закладу майна № 70616 від 11.11.2024 року;

Протокол тимчасового доступу до речей і документів від 25.11.2024 року, на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2024 року ( справа №331/6827/24, провадження № 1-кс/331/2343/2025) у приміщенні «Ломбард Товариство з обмеженою відповідальністю «Є Гроші», що розташований за адресою м. Запоріжжя, вул.. Запорізька, буд. 13 вилучено мобільний телефон «MOTOROLA E14» в корпусі чорного кольору з фіолетовими вставками. Також до протоколу долучено бірку від 11.11.2024 року до Предмету №6906-1004860, а саме мобільного телефону «MOTOROLA Moto E14 2/64 GB», який закладений за договором с/н №70616/70624, та де мається підпис заставодавця ОСОБА_4 ;

У судовому засіданні досліджений протокол огляду предмету від 25.11.2024, за участю потерпілої ОСОБА_10 був оглянутий мобільний телефон «MOTOROLA Е14» в корпусі чорного кольору з фіолетовими вставками, ІМЕІ1 : НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 . Так під час введення комбінації *#06# встановлено ІМЕІ1 : НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 . Під час відкриття мобільного додатку «ФОТО» встановлено наявність фотографій, на яких зображена потерпіла ОСОБА_10 , також під час відкриття мобільного додатку «Телефон» встановлено наявність контактів, які відомі потерпілій ОСОБА_10 .. Потерпіла ОСОБА_10 впізнала свій мобільний телефон за наявною інформацією, яка міститься в мобільному телефоні та зовнішнім виглядом. До протоколу додано фото таблицю мобільного телефону та відкритих додатків у ньому;

Протоколом отримання зразків для експертизи від 13.11.2024, проведений на підставі постанови слідчого від 13.11.2024, відібрано у ОСОБА_3 зразки букальних клітин ротової порожнини за допомогою тампон-зонду EximLab ТУ У 22.2-2:2016;

Згідно висновку експерта № СЕ-19/108-24/22096-БД від 05.12.2024, проведений на підставі постанови слідчого від 13.11.2024, встановлені генетичні ознаки зразка букальних клітин ОСОБА_3 ;

Протоколом отримання зразків для експертизи від 13.11.2024, проведений на підставі постанови слідчого від 13.11.2024 відібрано у ОСОБА_4 зразки букальних клітин ротової порожнини за допомогою тампон-зонду EximLab ТУ У 22.2-2:2016;

У судовому засіданні досліджений протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.11.2024, потерпіла ОСОБА_10 упізнала на фото №3 за рисами обличчя одного з чоловіків, який відкрито заволодів її мобільним телефоном. Згідно довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання на фотознімку №3 зображений ОСОБА_4 ;

Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.11.2024, потерпіла. ОСОБА_10 упізнада на фото №1 ОСОБА_10 за рисами обличчя одного з чоловіків, який відкрито заволодів її мобільним телефоном. Згідно довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання на фотознімку №1 зображений ОСОБА_3 ;

У судовому засіданні досліджений протокол проведення слідчого експерименту від 14.11.2024, за участі потерпілої ОСОБА_10 , яка. розповіла та в динаміці вказала подію, що мала місце 11.11.2024 приблизно о 14-00 годині. Відеозапис фіксації слідчої дії доданий до протоколу у вигляді диску. Пояснення та демонстрація подій, які зафіксовані слідчою дією повністю узгоджуються із поясненнями потерплої, яка вона надала у судовому засіданні;

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 14.01.2025, свідок ОСОБА_9 розповів та в динаміці вказав подію, що мала місце 11.11.2024 приблизно о 14-00 годині. Відеозапис фіксації слідчої дії доданий до протоколу у вигляді диску. Пояснення та демонстрація подій, які зафіксовані слідчою дією повністю узгоджуються із поясненнями свідка, які він надав у судовому засіданні;

Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.11.2024 року, свідок ОСОБА_22 упізнав на фотознімку №3 за загальними рисами обличчя, формою бровей, очей, носа та вуст чоловіка, який приніс йому в ломбард мобільний телефон на продаж. Згідно довідки до протоколу, на фотознімку №3 зображений ОСОБА_4 ;

Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.11.2024, свідок ОСОБА_9 упізнав одного з чоловіків на фотознімку №3 за рисами обличчя, який 11.11.2024 року відкрито заволодів мобільним телефоном його матері. Згідно довідки до протокол, на фотознімку №3 зображений ОСОБА_4 ;

Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.11.2024, свідок ОСОБА_9 4 упізнав на фотознімку №1 за рисами обличчя, чоловіка який 11.11.2024 року відкрито заволодів мобільним телефоном його матері. Згідно довідки до протокол, на фотознімку №1 зображений ОСОБА_3 ;

5.2. У судовому засіданні також допитані свідки обвинувачення.

Свідок ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає АДРЕСА_7 надав пояснення щодо обставин події

Свідок у судовому засіданні повідомив, що в той день повертався з роботи, зайшов до місцевого магазину-кафе «Пельмешка» та вживав алкогольні напоїв. До нього підсіли декілька осіб та попросили пригостити, на що він погодився та взяв пляшку горілки. Добре випивши, ОСОБА_9 пішов додому. Зайшовши до ліфта, він не звернув увагу, що з ним до кабіни зайшли ще декілька чоловіків. На поверсі, де знаходиться його квартира, ОСОБА_9 намагався відчинити двері, однак не міг цього зробити. Двері відкрила його матір, після чого один із чоловіків ногою зупинив двері, схопив мобільний телефон його матері, після чого чоловіки побігли на вулицю.

Свідок ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає за адресою АДРЕСА_8 , пояснила обставини, свідком яких була.

Свідок зазначила, що 11.11.2024 вона поверталась з роботи. Перебуваючи на вул. Запорізькій, біля буд. 4, (біля кафе), ОСОБА_23 побачила двох чоловіків, які перемовлялись один із одним, після чого пришвидшили свій рух. Також побачила жінку, яка бігла босоніж, у легкому одязі, та кричала: «Тримайте їх»!. Ця жінка вказала, що у неї вкрали мобільний телефон. ОСОБА_23 надала свій мобільний телефон для виклику поліції. Свідок пояснила, що обвинувачені схожі за віком та статурою на осіб, яких вона бачила біля місця події, однак однозначно підтвердити не може..

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , вказав, що працює у ломбарді «є Гроші», що розташований по вулиці Запорізька, буд. 13. Свідок детально розповів про процедуру ідентифікації особи, яка звернулася для укладення договір та процесу укладення договору кредиту під заставу майна. Оглянувши договір, який було надано у судовому засіданні, підтвердив наявність його підпису. Підтвердив, що брав участь у слідчій дії упізнання за фотознімками .

5.3. Також у судовому засіданні допитана свідок захисту ОСОБА_12 , яка пояснила, що восени зустрілася із обвинуваченими та свідком ОСОБА_25 зустрілись у кафе «Пельмень», яке розташоване на вул. Шкільна в м Запоріжжя, де вживали алкогольні напої (коньяк та пиво), та їли. Після чого разом пішли до магазину «АТБ», скупитись. На касі супермаркету ОСОБА_26 попросив у ОСОБА_27 дати йому грошей у борг, які він поверне вдома. За ці грошу свідок ОСОБА_9 розрахувався (700 гривен). Після чого вийшли з магазину, свідок попрямувала додому, а ОСОБА_28 ( ОСОБА_28 ) разом із ОСОБА_30 пішли у бік місця мешкання ОСОБА_9 , щоб він повернув борг.

VІ. Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за законом України про кримінальну відповідальність

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого за нормами Кримінального кодексу України, суд керується наступним.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що заволодів майном потерпілої самостійно та без проникнення до житла потерпілої. Вказані пояснення спростовуються показами самої потерпілої та свідка ОСОБА_9 . Вказані особи підтвердили, що майном заволодівали двоє чоловіків, вони їх впізнали під час судового засідання та під час проведення впізнання за фотознімками. Більш того, потерпіла під час проведення слідчого експерименту показала, де знаходилися обвинувачені під час заволодіння майном (саме у коридорі, всередині квартири). Факт проникнення також опосередковано підтверджені поясненнями свідка ОСОБА_23 , яка пояснила, що потерпла вибігла на вилицю босоніж (що свідчить про перебування у житлі на момент вчинення кримінального правопорушення).

Розглядаючи пояснення захисника щодо неправильної кваліфікації дій обвинуваченого як грабіж, оскільки згідно пояснень він просто вимагав у свідка (сина потерпілої) борг, суд вважає, що вони не ґрунтуються на фактичних обставинах, встановлених під час розгляду справи судом. Поясненнями потерпілої, та демонстрацією подій під час слідчого експерименту встановлено, що один із обвинувачених просто вихопив її телефон та побіг, потерпіла не зазначала про висунення вимог передати майно, також не зазначала і про те, що передала майно добровільно, на виконання протиправної вимоги чи погрози.

З огляду на викладене, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч 4 ст. 186 КК України як грабіж , вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із проникненням у житло.

VІІ. Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за законом України про кримінальну відповідальність

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого за нормами Кримінального кодексу України, суд керується наступним.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував причетність до вчинення кримінального правопорушення, вказав, що про події дізнався уже після затримання.

Такі пояснення обвинуваченого спростовуються поясненнями потерпілої та свідка ОСОБА_9 , обставинами зафіксованими протоколом проведення слідчого експерименту за участю цих осіб. Так, вказані особи вказали, що до квартири зайшли двоє осіб, яких вони також впізнали під час слідчої дії впізнання за фотознімками. Пояснення потерпілої щодо вчинення дії саме двома особами надавалися нею послідовно, не суперечать іншим доказам дослідженим під час судового розгляду.

З огляду на викладене, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч 4 ст. 186 КК України як грабіж , вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із проникненням у житло.

VІІІ. Призначення покарання.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд бере до уваги особу обвинуваченого, який провину визнав частково, не оспорював факту протиправного заволодіння майном потерпілої, даних про перебування на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра у матеріалах провадження немає, має місце проживання що збігається з місцем реєстрації, не одружений, є особою раніше засудженою за вчинення корисних кримінальних правопорушень, за вчинення одного із них покарання не відбув, також зазначив про бажання повернутися до виконання обов`язків військової служби.

Відповідно до ст.66 КК України обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому не встановлені.

Обставин, що обтяжують покарання також судом не встановлено.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України під час розгляду кримінального провадження не встановлено.

Санкцією частини 4 статті 186 Кримінального кодексу України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. Зважаючи на вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне призначити покарання у вигляді нижньої межі санкції статті.

Обвинувачений ОСОБА_3 був засуджений вироком Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 04.06.2024 року до покарання у вигляді двох років обмеження волі, у строк відбування покарання зарахований строк попереднього ув`язнення.

Покарання за зазначеним вироком обвинувачений не відбув, а тому остаточне покарання підлягає призначенню за сукупністю вироків на підставі положень ч 1 ст. 71 КК України

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд бере до уваги особу обвинуваченого, провину не визнав, не оспорював факту протиправного заволодіння майном потерпілої, даних про перебування на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра у матеріалах провадження немає, має місце проживання що збігається з місцем реєстрації, має на утриманні неповнолітню дитину, також зазначив про бажання повернутися до виконання обов`язків військової служби.

Відповідно до ст.66 КК України обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому не встановлені.

Обставин, що обтяжують покарання також судом не встановлено.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України під час розгляду кримінального провадження не встановлено.

Санкцією частини 4 статті 186 Кримінального кодексу України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. Зважаючи на вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне призначити покарання у вигляді нижньої межі санкції статті.

Призначення обвинуваченим саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду». Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

ІХ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

У кримінальному провадженні була проведена експертиза №СЕ-19/108-24/22096-БД від 05.12.2024, вартість якого склала 2073,66 (дві тисячі сімдесят три) коп. які підлягають стягненню із обвинувачених;

Вирішуючи питання щодо долі грошових коштів, вилучених у обвинуваченого ОСОБА_4 під час особистого обшуку, суд враховує, що дослідженими у судовому засіданні доказами підтверджено, що грошові кошти у розмір 1600 грн. були отримані обвинуваченим від укладення договору кредиту під заставу телефону, яким ОСОБА_4 та ОСОБА_3 заволоділи протиправно, а тому відповідно до положень ст. 96-1 та 96-2 КК України, вказані кошти підляга.ть спеціальній конфіскації.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.11.2024 (справа №331/6827/24, провадження № 1-кс/331/2311/2024), накладено арешт на майно, яке було вилучено 11.11.2024 року за адресою АДРЕСА_6 під час затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 під час проведення особистого обшуку, а саме: грошові кошти у кількості 1600 гривень 00 копійок (3 купюри по номіналом 500 гривень серії ЕС №8563996, ЗН №8421138, ЕН №5685356 та 1 купюра номіналом 100 гривень серії ЄИ №5486649), який скасуванню не підлягає у зв`язку із конфіскацією грошових коштів у дохід держави.

У кримінальному провадженні до обвинуваченого ОСОБА_3 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався.

З метою забезпечення кримінального провадження для запобіганню ризику переховування обвинуваченого від суду, враховуючи призначення покарання у вигляді реального позбавлення волі, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

У кримінальному провадженні до обвинуваченого ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід у вигляд тримання під вартою, який був замінений запобіжним заходом у вигляді цілодобового домашнього арешт.

З метою забезпечення кримінального провадження для запобіганню ризику переховування обвинуваченого від суду, враховуючи призначення покарання у вигляді реального позбавлення волі, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до набрання вироком законної сили.

З цих підстав,

Керуючись ст.ст.,370,374 КПК України,суд

ухвалив:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у вигляді семи років позбавлення волі;

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового складання із покаранням, призначеним вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04.06.2024, призначити остаточне покарання у вигляді семи років одного місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати із дати набрання вироком законної сили.

Зарахувати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 09.04.2024 по 04.06.2024 (за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04.06.2024) та з 11.11.2024 до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у вигляді семи років позбавлення волі;

Строк відбування покарання рахувати із дати набрання вироком законної сили.

Зарахувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 11.11.2024 до 03.07.2025 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Зарахувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у строк покарання строк застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з 04.07.2025 по дату набрання вироком законної сили із розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту продовжити до набрання вироком законної сили.

На підставі ст. 96-1 та 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати у дохід держави грошові кошти у сумі 1600 грн., ще передані на зберігання до УФЗБО ГУНП в Запорізькій області

Речові докази:

-Змив на марлевий тампон, полімерна тека, обкладинка з еко шкіри, передані на відповідальне зберігання до камери відділу сховища Відділу поліції №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області; - знищити

-Три сім-карти операторів мобільного зв`язку, одна з яких «Водафон», дві - «Київстар», передані на зберігання до камери відділу сховища ГУНП в Запорізькій області - повернути обвинуваченому ОСОБА_4 ,;

Стягнути солідарно із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні у розмірі 2073,66 (дві тисячі сімдесят три) коп..

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Олександрівський районний суд міста Запоріжжя протягом 30 днів з моменту його проголошення. Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1