Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/934/25
Провадження № 1-кп/499/104/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2025 року селище Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000321 від 02.06.2025 року за обвинуваченням:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Благоєве Іванівського району Одеської області, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 в січні 2025 року у денну пору доби, на узбіччі проїжджої частини в с. Великий Буялик Березівського району Одеської області, шляхом знахідки, незаконно придбав: запал УЗРГМ- 2 з маркуванням на спусковому важелі «116-88 УЗРГМ -2 11», «583-61-89», корпус ручної осколкової гранати «Ф-1», з маркуванням «11 ІІ31 254-52 ТНТ», променевий капсуль-детонатор, іноземного виробництва, накольний капсуль- детонатор, саморобний запал, вогнепровідний шнур ОШМ, пластичну вибухову речовину на основі ТЕНу (тетранітропентаеритриту) загальною масою 554 грами, один патрон калібру 9x19 мм, один патрон калібру 5,45x39 мм, один патрон калібру 5,56x45 мм, які зберігались в металевій коробці.

Після цього, відразу, усвідомлюючи, що придбання, носіння, зберігання, бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, заборонено, ОСОБА_4 незаконно, в руках, переніс знайдені - запал УЗРГМ- 2 , з маркуванням на спусковому важелі «116-88 УЗРГМ -2 11», «583-61-89», корпус ручної осколкової гранати «Ф-1», з маркуванням «11 ІІ31 254-52 ТНТ», променевий капсуль-детонатор, іноземного виробництва, накольний капсуль- детонатор, саморобний запал, вогнепровідний шнур ОШМ, пластичну вибухову речовина на основі ТЕНу ( тетранітропентаеритриту) загальною масою 554 грами, один патрон калібру 9x19 мм, один патрон калібру 5,45x39 мм, один патрон калібру 5,56x45 мм до господарського приміщення, розташованого на території садиби в якій він мешкав, за адресою: АДРЕСА_1 .

Після цього, ОСОБА_4 став незаконно зберігати у вказаному господарському приміщенні - запал УЗРГМ- 2 , з маркуванням на спусковому важелі «116-88 УЗРГМ -2 11», «583-61-89», корпус ручної осколкової гранати «Ф-1», з маркуванням «11 ІІ31 254-52 ТНТ», променевий капсуль-детонатор, іноземного виробництва, накольний капсуль- детонатор, саморобний запал, вогнепровідний шнур ОШМ, пластичну вибухову речовину на основі ТЕНу (тетранітропентаеритриту) загальною масою 554 грами, один патрон калібру 9x19 мм , один патрон калібру 5,45x39 мм, один патрон калібру 5,56x45 мм, без передбаченого законом дозволу, до моменту їх вилучення працівниками поліції в ході проведення обшуку на підставі ухвали Березівського районного суду Одеської області, який відбувся 16 червня 2025 року у період часу з 13:20 години до 14:45 години, за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, встановлено, що запал УЗРГМ- 2 , з маркуванням на спусковому важелі «116-88 УЗРГМ -2 11», «583-61-89», є засобом підриву, належить до бойових припасів та при конструктивному поєднані з корпусом ручної осколкової гранати «Ф-1» придатний до вибуху, корпус ручної осколкової гранати «Ф-1», з маркуванням «11 ІІ31254-52 ТНТ», є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини в металевому корпусі, належить до вибухових речових, та при конструктивному поєднані з запалом УЗРГМ-2 придатний до вибуху, променевий капсуль-детонатор, іноземного виробництва, являється засобом підриву, відноситься до бойових припасів та придатний до вибуху, накольний капсуль- детонатор, являється засобом підриву, відноситься до бойових припасів та придатний до вибуху, саморобний запал, є засобом підриву, відноситься до бойових припасів та придатний до вибуху, вогнепровідний шнур ОШМ, є засобом підриву, відноситься до вибухових речовин до вибуху не призначений, пластична вибухова речовина на основі ТЕНу (тетранітропентаеритриту) загальною масою 554 грами, належить до вибухових речовин бризантної дії підвищеної потужності та придатна до вибуху, один патрон, є боєприпасом до коротко ствольної нарізної вогнепальної зброї - пістолетним патроном калібру 9x19 мм «Парабелум», «Люгер» та придатний до стрільби, один патрон, є боєприпасом до бойової нарізної вогнепальної зброї - військовим проміжним патроном калібру 5,45x39 мм, призначений для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї та придатний для стрільби, один патрон, є боєприпасом до мисливської нарізної вогнепальної зброї - мисливським патроном калібру 223 REM (5,56x45 мм), які ОСОБА_4 незаконно придбав, переніс та зберігав у всупереч вимогам Інструкції "Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів", затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України - носіння, зберігання, придбання бойових припасів, вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу

Сторонами кримінального провадження укладено угоду про визнання винуватості від 14 серпня 2025 року.

За умовами угоди сторони дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.263 КК України, тобто носіння, зберігання, придбання бойових припасів, вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу. Обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання у виді 3 років позбавлення волі зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного судом покарання з іспитовим строком та покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді про визнання винуватості міру покарання.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, просив суд затвердити укладену угоду про визнання винуватості та призначити узгоджену в ній міру покарання. Також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості.

Захисник просила угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, перевіривши умови угоди про визнання винуватості, відповідність угоди вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченого повне розуміння ним своїх процесуальних прав, добровільність та відсутність будь-яких обставин, які б примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки ухвалення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому, суд виходить з такого.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468 - 475 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За приписами ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Укладена сторонами угода відповідає вимогам ст. 474 ч.7 КПК України, при її укладенні враховано вимоги ст. 470 КПК України. За своїм змістом укладена угода відповідає вимогам ст. 472 КПК України і має всі необхідні реквізити та відомості, у тому числі, стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди. Підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених п.п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

Обвинуваченому судом відповідно до ст.474 КПК України роз`яснено процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст. 473, 476 КПК України, вказані вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє зміст і наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473, ст. 394, ст.424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, положення ч.4 ст.474 КПК України, зокрема, те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч.1 ст.476 КПК України. Укладення угоди є цілком добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

На переконання суду, кваліфікація діянь обвинуваченого є правильною та суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України - носіння, зберігання, придбання бойових припасів, вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу.

При укладені угоди враховано обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України: щире каяття; активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставин, що обтяжують покарання не встановлено. Також враховано фактичні обставини вчиненого тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який на обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, проживає самостійно, неповнолітніх дітей на утриманні не має. Обмеження, які виключають укладання угоди про визнання винуватості - відсутні.

Суд враховує зміст ст. 50 КК України, в якій зазначено, що питання призначення покарання повинні вирішуватись з урахуванням мети покарання, як такої, що включає не лише кару, а й виправлення засуджених, та запобігання вчиненню злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому суд зазначає, що виключно каральний підхід при призначенні покарання є неефективним для розв`язання проблем запобігання злочинності.

З урахуванням наведеного, узгоджені сторонами вид та міра покарання за вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення є такими, що, згідно із положеннями ст. 65 КК України, відповідають ступеню тяжкості вчиненого, особі обвинуваченого та є достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, а також наявний суспільний інтерес у забезпеченні швидкого судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Відтак, дослідивши зміст угоди та заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, суд вважає, що вказана угода може бути затверджена.

Підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом стосовно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та враховуючи, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Процесуальні витрати на залучення експертів у цьому кримінальному провадженні у загальному розмірі: 17 828 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого.

Доля речових доказів має бути вирішена у відповідності до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373-374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 14.08.2025 року, укладену між прокурором Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.1 ст.263 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у загальному розмірі 17 828 (сімнадцять тисяч вісімсот двадцять вісім) грн. 00 коп.

Речові докази, а саме: вогнепровідний шнур ОМП загальною довжиною 142 см, запал типу УЗРГМ з маркуванням на спусковому важелі «116-88 УЗРГМ -2 11», «583-61-89», корпус ручної осколкової гранати Ф-1 з маркуванням «11 II 31 254-52 ТНТ», запал МД-2, капсуль детонатор типу КД-8 А, капсуль детонатор променевий, чорну пластичну речовину загальною масою 566 грам, один патрон калібру 9x19 мм, один патрон калібру 5,45x39 мм, один патрон калібру 5,56x45 мм знищити.

Накладений на вищевказані речові докази ухвалою слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 18.06.2025 року у справі № 494/1175/25 арешт скасувати.

Запобіжний захід не обирати.

Цивільний позов не заявлено.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Одеського апеляційного суду через Іванівський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим та захисником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя ОСОБА_6