Справа №390/66/20
Провадження №1-кп/390/43/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2025 Кропивницький районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Кропивницькому матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000934 від 23.11.2019, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Новоархангельськ Кіровоградської області, українець, громадянин України, з професійно-технічною освітою, неодружений, працює майстром на СТО, зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , достовірно знаючи вимоги законодавства України про те, що боєприпаси відносяться до предмету обмеженого в обігу та не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, в листопаді 2019 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, не маючи відповідного дозволу на зберігання яких, незаконно в порушення вимог cт.178 Цивільного кодексу України, Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року №2471-XІІ «Про право власності на окремі види майна», п.п.11, 15 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, незаконно придбав в лісосмузі неподалік с. Оситняжка Кропивницького району Кіровогралської області ручну гранату типу РГД-5 та залишив зберігати при собі.

В період часу 20 год 55 хв по 2l год 10 xв 23.11.2019 в складському приміщенні № 1 в с. Оситняжка, по вул. Черемушки, Кропивницького району Кіровоградської області, проведено санкціонований огляд, під час якого в складському приміщенні виявлено та вилучено один предмет зовні схожі на корпус ручної гранати типу РГД-5 та один предмет зовні схожий на підривач до ручної гранати типу УЗРГМ, які відповідно до висновку комплексної судової вибухо-технічної експертизи № 87/1269 від 06.12.2019 є корпусом бойової ручної осколкової гранати наступальної дії типу РГД-5, з ознаками промислового способу виготовлення, який містить вибухову речовину, а саме: тротил та вибуховий пристрій, засіб ініціювання вибуху в ручних гранатах, а саме уніфікований підривач ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ-2. Вказані предмети конструктивно поєднувались між собою по різьбовому з`єднанню та у зібраному стані складали вибуховий пристрій (відноситься до категорії боєприпасів) бойову ручну осколкову гранату наступальної дії типу РГД-5, що була придатна до вибуху. Вказаний боєприпас ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Тим самим ОСОБА_4 вчинив незаконне зберігання, придбання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України.

28 серпня 2025 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до вимог ст. ст. 468, 469, 472 КПК України.

Згідно із цією угодою обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та погодився з прокурором щодо призначення йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 попросив затвердити угоду про визнання винуватості, зокрема вказавши, що ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 06.01.2025 звільнено засудженого ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком цього ж суду від 28.02.2019 на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 просили затвердити угоду про визнання винуватості. Зокрема, ОСОБА_4 зазначив, що розуміє суть обвинувачення та визнає свою вину. Захисник ОСОБА_5 просив затвердити угоду та призначити мінімальний іспитовий строк для виправлення підзахисного.

Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_3 , суд виходить з наступного.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди, встановлені ст. 472 КПК України, та наслідки її невиконання.

Згідно із ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

В судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода про визнання винуватості від 28.08.2025 не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.

ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , який раніше не судимий, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 20.05.2024 вимогам ст.ст. 469, 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України, зокрема щодо змісту та порядку укладення угод, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення правильна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Згідно із ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

За ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

За таких обставин суд вважає, що виправленню обвинуваченого ОСОБА_4 може сприяти покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості.

Враховуючи викладене, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода укладена 28.08.2025 між прокурором Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 , про визнання винуватості, відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений ОСОБА_4 визнав вину добровільно, фактичні підстави для визнання вини наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_3 і призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання, застосувавши ст.ст. 75, 76 КК України і призначивши іспитовий строк - один рік.

Нормами КПК України встановлено, що, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат (п. 13 ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 374 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно з наявними в розпорядженні суду відомостями розмір підтверджених процесуальних витрат на залучення експерта у цьому кримінальному провадженні склав 1256 грн 08 к.

У зв`язку з цим, виходячи з засад справедливості та розумності, суд вважає за необхідне покласти обов`язок відшкодувати вартість експертиз на ОСОБА_4 ..

Питання щодо інших речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Клопотань про обрання запобіжного заходу не надходило.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду від 28 серпня 2025 року про визнання винуватості між прокурором Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним за ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку рахувати з 28 серпня 2025 року.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави судові витрати у сумі 1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) грн 08 (вісім) копійок.

Речові докази: поліетиленовий пакет №4206056 із корпусом бойової ручної осколкової гранати наступальної дії типу РГД-5 та підривачем ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ-2, які зберігаються у кімнаті речових доказів Кропивницького РВП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області, знищити.

Вирок набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження. У разі якщо вирок оскаржений учасниками процесу, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, яке набирає законної сили з моменту його проголошення.

Апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції може бути подана протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до Кропивницького апеляційного суду через Кропивницький районний суд Кіровоградської області.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Копію вироку вручити прокурору та обвинуваченому, а іншим учасникам процесу роз`яснити, що вони мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1