Дата документу 14.07.2025 Справа № 334/2407/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №334/2407/25 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/601/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула 14 липня 2025 року у м.Запоріжжя в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя Запорізької області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не працює, неодружений, на утриманні малолітніх/неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.310 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 - в режимі відеоконференції (EASYCON);

підозрюваного ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»;

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_8

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 26 червня 2025 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Запорізького РУП ГУ Національної поліції в Запорізькій області, капітан поліції ОСОБА_9 та продовжено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній Установі «Запорізький слідчий ізолятор», в межах строку досудового розслідування, тобто до 01 серпня 2025 року.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що прокурором доведено, а стороною захисту не спростовано наявність обставин, зазначених у ч.3 ст.199 КПК України, що виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житлове приміщення цілодобово із застосуванням електронного засобу контролю, або визначити розмір застави.

В обґрунтування своїх вимог в апеляційній скарзі зазначає, що ухвала слідчого судді винесена із суттєвими порушеннями норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

Вважає, що вказані прокурором ризики взагалі не підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Звертає увагу, що ОСОБА_6 не здійснював вплив на свідків, від органу досудового слідства не переховувався, перебуває на іспитовому терміні, жодного разу не порушував свої обов`язки і сумлінно з`являвся до органу пробації.

Вважає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житлове приміщення цілодобово із застосування засобу електронного контролю буде достатньою мірою для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Зауважує, що у ОСОБА_6 є адреса, за якою можливо виконувати запобіжний захід у виді домашнього арешту, та міцні соціальні зв`язки, а саме діти та дружина. На утриманні він має мати похилого віку.

На думку сторони захисту, слідчим суддею незаконно не виконано обов`язок щодо застосування застави.

Згідно з ухвалою слідчого судді, до Дніпровського районного суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Запорізького РУП ГУ Національної поліції в Запорізькій області, капітан поліції ОСОБА_9 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання погоджено прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_10 .

Мотивуючи підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням, слідчий вказує, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002006 від 04 жовтня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.2, 3 ст.307 КК України.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307, ч.2 ст.310 КК України - незаконного придбання, зберігання, перевезення та пересилання наркотичних засобів з метою збуту, незаконного збуту наркотичних засобів, та передачі наркотичних засобів у місце позбавлення волі, повторно, організованою групою.

На підставі ст.218 КПК України, 01 травня 2025 року заступником керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя прийнято постанову про об`єднання матеріалів досудового розслідування у кримінальних провадженнях за №0002006 від 04 жовтня 2024 року за ч.ч.2, 3 ст.307 КК України, та за №0000856 від 01 травня 2025 року за ч.2 ст.307 КК України об`єднати в одне провадження №0002006.

30 квітня 2025 року о 20 годині 08 хвилин (час складання протоколу: 01 травня 2025 року о 01:17) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст.208 КПК України за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

01 травня 2025 року слідчим СВ Запорізького РУП ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру за ч.2 ст.307 КК України.

29 травня 2025 року старшим слідчим СВ Запорізького РУП ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ч.2 ст.307, ч.2 ст.310 КК України.

19 червня 2025 року старшим слідчим СВ Запорізького РУП ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ч.2 ст.307, ч.2 ст.310 КК України.

02 травня 2025 року Дніпровським районним судом міста Запоріжжя підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 28 червня 2025 включно.

Проте, завершити досудове розслідування до вказаного строку не виявляється можливим, у зв`язку із необхідністю проведення ряду процесуальних та слідчих дій, а саме: проведення детального огляду розсекречених матеріальних носіїв інформації; призначення комплексних судових хімічних експертиз; розсекречення матеріалів проведення НСРД; складання та вручення письмового повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри; проведення додаткового допиту підозрюваних та слідчих експериментів за участю останніх, а також свідків у кримінальному провадженні; проведення інших слідчих (розшукових) дій, необхідність в яких може виникнути в ході досудового розслідування, та які будуть мати суттєве значення для повноти досудового розслідування; виконання вимог ст.290 КПК України з ознайомлення підозрюваних та їх захисників з матеріалами кримінального провадження та складення обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування.

З вищенаведених підстав постановою керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області від 23 червня 2025 року строки досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню продовжено до 3-х місяців, а саме до 01 серпня 2025 року.

Заслухавши доповідь судді; аргументи підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

За змістом ст.199 КПК України, слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання особи під вартою, має дослідити надані йому матеріали на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу та з`ясувати конкретні причини тривалого строку досудового розслідування і тримання особи під вартою.

Відповідно до вимог ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості, дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

На думку колегії суддів, слідчий суддя в цілому дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження убачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухано доводи самого підозрюваного, його захисника, прокурора, з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо продовження строку тримання особи під вартою.

Як убачається з наданих матеріалів провадження та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.310 КК України.

Обґрунтованість підозри в апеляційній скарзі не оспорюється та підтверджується доданими до клопотання доказами, зазначеними як в самому клопотанні так і в ухвалі слідчого судді.

Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, про які вказано у клопотанні, слідчий суддя фактично дійшов висновку про те, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України продовжують існувати, а саме ризики того, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

З оскаржуваної ухвали убачається, що слідчий суддя при розгляді клопотання врахував фактичні обставини кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, про яку повідомлено ОСОБА_6 , тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вищевказаних кримінальних правопорушеннях, дані про особу підозрюваного.

З матеріалів провадження убачається, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше судимий за вчинення умисних кримінальних правопорушень в сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин або прекурсорів, на цей час обґрунтовано підозрюється у тяжких кримінальних правопорушеннях у цій сфері, вчинених у тому числі і під час іспитового строку, встановленого останньому за вироком суду, підозрюваний ніде не працює, в матеріалах провадження відсутні відомості про наявність в нього міцних соціальних зв`язків та постійного законного джерела доходів.

З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, ступеню тяжкості інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень та суворості можливого покарання, а також враховуючи відомості про особу підозрюваного у сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність продовження застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки встановлені ризики не зменшились, та інші більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання цим ризикам.

У зв`язку з викладеним, продовження застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є цілком обґрунтованим та відповідає вимогам, визначеним ст.ст.177, 178, 199 КПК України.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження застосування до особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника, та ті, що наведені стороною захисту при апеляційному розгляді, на думку колегії суддів, правильності висновків слідчого судді не спростовують.

Твердження сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, перевірялися слідчим суддею та спростовані в оскаржуваній ухвалі.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_6 не здійснював вплив на свідків, від органу досудового слідства не переховувався, перебуває на іспитовому терміні, жодного разу не порушував свої обов`язки і сумлінно з`являвся до органу пробації, у останнього є адреса, за якою можливо виконувати запобіжний захід у виді домашнього арешту, має міцні соціальні та на його утриманні мати похилого віку, правильності висновків слідчого судді не спростовують, з огляду на фактичні обставини провадження, відомості про особу підозрюваного, ступінь тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення та суворість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у цьому правопорушенні.

Більш того, матеріалами провадження не підтверджується наявність у підозрюваного будь-яких осіб на утриманні та міцних соціальних зв`язків.

Доводи сторони захисту про неповноту з`ясування обставин справи судом та про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи є безпідставними, оскільки суперечать матеріалам справи і змісту оскаржуваної ухвали.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції в зазначеній частині є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, а доводи апелянта про протилежне суперечать матеріалам провадження і змісту цієї ухвали.

Окрім того, слідчим суддею перевірено обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання підозрюваного під вартою та встановлено, що розслідування на час постановлення ухвали не було завершено з об`єктивних причин.

З матеріалів провадження убачається, що строк дії попередньої ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 02 травня 2025 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчувався 28 червня 2025 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Постановою керівника Дніпровської окружної прокуратури м.Запоріжжя Запорізької області від 23 червня 2025 року, строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні продовжено до 3 (трьох) місяців, тобто до 01 серпня 2025 року.

Отже, саме в межах строку досудового розслідування слідчим суддею продовжений строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , що узгоджується з вимогами ст.197 КПК України.

Дані про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватися в умовах СІЗО, в матеріалах провадження відсутні.

З приводу доводів сторони захисту про те, що запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житлове приміщення цілодобово із застосування засобу електронного контролю буде достатньою мірою для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, колегія суддів звертає увагу на таке.

Як зазначено вище, обґрунтованість підозри, існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та неможливість цим ризикам запобігти шляхом продовження застосування до підозрюваного іншого ніж тримання під вартою запобіжного заходу в цьому випадку прокурором доведено.

В оскаржуваній ухвалі наведене переконливе обґрунтування щодо доведеності ризиків, про які ідеться у клопотанні, і неможливості цим ризикам запобігти шляхом застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу окрім як тримання під вартою.

В цій ухвалі, з посиланням на встановлені під час розгляду клопотання обставини, прямо вказано на те, що у разі застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, запобігти наявним ризикам буде неможливо.

Ці висновки слідчого судді апелянтом не спростовані з наданням відповідних доказів.

Разом з цим, колегія суддів погоджується з доводами сторони захисту щодо безпідставного не визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, одночасно з продовженням строку тримання під вартою підозрюваного.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, повинен був розглянути питання щодо одночасного визначення розміру застави, як того вимагає ч.3 ст.183 КПК України.

Зокрема, згідно з вимогами вищевказаної статті, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначається, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Як зазначалось вище, з наданих матеріалів провадження убачається, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.310 КК України, які є тяжкими злочинами.

Обставини, передбачені ч.4 ст.183 КК України, за яких слідчий суддя, суд, постановляючи ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному проваджені, в цьому випадку відсутні.

Посилання слідчого судді про те, що кримінальні правопорушення, які інкримінуються підозрюваному ОСОБА_6 , є особливо тяжкими, суперечить змісту повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 19 червня 2025 року, згідно з яким ОСОБА_6 підозрюється у кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.2 ст.307 та ч.2 ст.310 КК України.

При апеляційному розгляді прокурор підтвердила вказані обставини та зазначила, що іншого повідомлення про підозру щодо ОСОБА_6 наразі немає.

Отже, висновки слідчого судді в оскаржуваній ухвалі про те, що ОСОБА_6 окрім іншого підозрюється ще й у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.307 КК України, є помилковими, такими, що суперечать матеріалам провадження.

Таким чином, наведене вище обумовлювало обов`язок слідчого судді виконати вимоги ч.3 ст.183 КПК України та поряд із застосуванням до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Як було встановлено під час апеляційного розгляду, при обранні щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м.Запоріжжя ухвалою від 02 травня 2025 року розмір застави не визначався, про що вказано і в оскаржуваній ухвалі.

В судовому засіданні прокурор зазначив про відсутність відомостей про те, що підозрюваному вже обирався запобіжний захід у виді застави, проте був порушений ним.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне визначити підозрюваному ОСОБА_6 одночасно із продовженням застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, з огляду на те, що слідчим суддею цього зроблено не було.

З урахуванням викладеного, на підставі ст.ст.407-408 КПК України оскаржувана ухвала підлягає зміні в зазначеній частині.

Згідно з вимогами ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до положень п.2 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Абзацом другим частини п`ятої вказаної статті визначено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи вищевикладене, а також фактичні обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості та кількість епізодів інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, їх суспільну небезпечність, майновий і сімейний стан підозрюваного, встановлені ризики, які продовжують існувати та є високими, колегія суддів вважає за необхідне визначити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу щодо підозрюваного - 300 (триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 908 400 грн, тобто у розмірі, який перевищує розмір, передбачений п.2 ч.5 ст.182 КПК України.

Такий розмір застави обумовлений виключним випадком, передбаченим статтею 182 КПК України, та буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у разі її внесення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були би підставою для скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 26 червня 2025 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Запорізького РУП ГУ Національної поліції в Запорізькій області, капітан поліції ОСОБА_9 та продовжено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній Установі «Запорізький слідчий ізолятор», в межах строку досудового розслідування, тобто до 01 серпня 2025 року, змінити, визначити одночасно із продовженням застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, - 300 (триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою заставодавцем на відповідний рахунок ТУ ДСА України в Запорізькій області, , Банк отримувача - Державна казначейська служба України м.Київ, рахунок отримувача (IBAN) UA0001205, МФО 820172.

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в цій ухвалі.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч 5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора та/або суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання, або роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками і іншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у разі їх наявності).

Роз`яснити ОСОБА_6 , що в разі невиконання ним покладених обов`язків, застава буде звернена на користь держави та до нього може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якою застосовано запобіжний захід у виді застави.

У решті ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Копію ухвали щодо ОСОБА_6 направити до ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» та процесуальному прокурору у кримінальному провадженні - для відома, підозрюваному ОСОБА_6 - для вручення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4