Справа № 202/3628/25
Провадження № 1-кс/202/4453/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 (в режимі ВКЗ)

підозрюваного ОСОБА_4 (в режимі ВКЗ)

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000394 від 12.04.2025 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, який народився у с. Фурманка, Уманського району, Черкаської області, раніше не судимому, військовослужбовцю ЗСУ за мобілізацією, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

11.06.2025 слідчий звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, яке мотивував тим, що відділом розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000394 від 12.04.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період та проходячи її в посаді водія 1 автомобільного відділення 3 автомобільного взводу 2 автомобільної роти 2 автомобільного батальйону підвозу пального військової частини НОМЕР_1 , 11 квітня 2025 року о 21 годині 00 хвилин, керуючи технічно справним транспортним засобом автомобілем марки «Volkswagen Golf», польської реєстрації з номером НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (виявлений етиловий спирт в крові у концентрації 2,03 ‰, що стосовно до живих осіб, відповідає середньому ступеню алкогольного сп`яніння), чим заздалегідь позбавив себе можливості об`єктивно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, рухаючись зі швидкістю 50 км/год по сухому асфальтобетонному покриттю проїзної частини вул. Ральченка в с. Бегма Синельниківського району Дніпропетровської області, що має по одній смузі для руху в кожному напрямку, з боку c-ща Славгород у напрямку с. Первозванівка, в порушення вимог ст.ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», п.п. 1.3, 1.5, 2.3 б), 2.9 а), 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, відповідно до яких:

п. 1.3: «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил, а так само бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3.: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 2.9: «Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»;

п. 12.3: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;

проявляючи кримінально-протиправну недбалість, діючи необережно, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної події, маючи об`єктивну можливість у межах видимості за напрямком руху спостерігати за дорожньою обстановкою, а також своєчасно реагувати на її зміни, не виконавши покладені на нього обов`язки, як на водія, грубо порушуючи Правила дорожнього руху, легковажно розраховуючи на відвернення суспільно-небезпечних наслідків, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, за відсутності перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, маючи об`єктивну можливість завчасно виявити небезпеку для руху у вигляді пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалася у зустрічному йому напрямку по смузі його руху, не зменшив швидкість руху аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду небезпеки та, як наслідок, в районі буд. № 111 по вул. Ральченка в с. Бегма Синельниківського району Дніпропетровської області, скоїв наїзд передньою лівою частиною керованого ним автомобіля марки «Volkswagen Golf», польської реєстрації з номером НОМЕР_2 , на пішохода ОСОБА_7 та з місця події зник у напрямку с. Первозванівка Синельниківського району Дніпропетровської області, внаслідок чого пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження, від яких загинула на місті події.

Порушення п. 12.3 Правил дорожнього руху солдатом ОСОБА_4 знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пішоходу ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми грудної клітки, живота і ділянки тазу: патоморфологічні ознаки струсу і забоїв легень, повний розрив лобкового зчленування з перелами обох лобкових кісток та масивним розривом сечового міхура; масивний внутрішньо-черевний (близько 500мл) та позаочеревинний (до 1500мл) крововиливи; закритий уламковий перелом обох кісток лівої гомілки у верхній третині з інфільтруючим крововиливом у прилеглі м`які тканини кінцівки. Масивний синець лобково-пахової ділянки зліва та лівого стегна, садно шкіри у ділянці лівої пахової складки. Рвано-забита рана передньої поверхні лівого стегна.

Смерть ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , настала на місті події 11 квітня 2025 року о 21 годині 00 хвилин, від сукупної тупої травми тіла у вигляді: закритої травми грудей, живота і ділянки тазу з забоями легень, розривами лобкового зчленування і сечового міхура, що призвело до масивної внутрішньої кровотечі (позаочеревинної і внутрішньо-черевної), та переломів кісток лівої гомілки, що у перебігу травматичного процесу призвело до розвитку шоку, який і з`явився безпосередньою причиною смерті.

12 квітня 2025 року о 03 годині 10 хвилин ОСОБА_4 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

12 квітня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.04.2025 підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

10.06.2025 постановою керівника Дніпропетровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону строк досудового розслідування продовжено до 12.07.2025.

Обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, закінчується 12.06.2025, але для закінчення досудового розслідування необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється, або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Таким чином, тримання ОСОБА_4 під вартою є виправданим, оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, у поєднанні із продовженням існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є достатніми для продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який відповідатиме характеру та тяжкості інкримінованих злочинів та особі підозрюваного.

Вважає, що обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не може гарантувати його належну процесуальну поведінку.

Враховуючи викладене просив слідчого суддю продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 на строк в межах строку досудового розслідування, тобто до 12.07.2025.

Прокурор у судовому засіданні клопотання слідчого підтримав з зазначених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні не заперечували проти продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши доводи, якими обґрунтовується клопотання, а також документи надані стороною обвинувачення, які містяться у матеріалах справи, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Виключною метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відділом розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000394 від 12.04.2025.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Правобережною окружною прокуратурою міста Дніпра.

В рамках даного кримінального провадження, 12.04.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.04.2025 підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Постановою керівника Дніпропетровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону від 10.06.2025 строк досудового розслідування продовжено до 12.07.2025.

Статтею 199 КПК України визначено порядок продовження строку тримання під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання порушене у клопотанні слідчого слідчий суддя зазначає, що станом на 12.06.2025 ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України. Тобто з моменту оголошення йому про підозру у скоєнні зазначеного злочину і по цей час існує незмінність підстав для підозри ОСОБА_4 у скоєнні злочину, що є необхідною умовою для того, щоб застосування до нього запобіжного заходу вважалося законним. Проте слідчий суддя наголошує, що на цей час ця умова є недостатньою і враховує, що у судовому засіданні прокурором доведене, що ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду не відпав.

Так, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обізнаний про шляхи виїзду за кордон чоловіками призивного віку, що дає йому змогу у будь-яких час змінити місце проживання з метою переховування, та дає підстави припускати, що наслідки та ризики побігу будуть для нього менш загрозливими, а ні ж подальше утримання під вартою, а отже йому нічого не заважає переховуватися від слідства та суду.

Крім того, у судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які були встановлені під час обрання запобіжного заходу, не зменшились та не відпали.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що факти, наведені прокурором у клопотанні на підтвердження існування ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, переконливо підтверджують, що існує реальна небезпека неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_4 і запобігти цим ризикам більш м`яким запобіжним заходом неможливо.

Окрім існування обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчим суддею оцінено в сукупності інші обставини, а саме вік та стан здоров`я підозрюваного, його сімейний та матеріальний стан, репутація та міцність соціальних зв`язків, загальна тривалість перебування під вартою.

Так, загальний строк перебування під вартою ОСОБА_4 складає 62 дні.

Враховуючи викладене клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 176, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 до 12 липня 2025 року.

Ухвала втрачає силу 13.07.2025 року о 00 год. 00 хв., якщо строк тримання під вартою не буде продовжено.

Продовження цього строку можливе у порядку передбаченому ст.199 КПК України

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. А особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Подача апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складений 12.06.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1