ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/456/25
Провадження №1-кс/477/538/25
УХВАЛА

про продовження дії запобіжного заходу

15 травня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Вітовського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого у кримінальному провадженні заступника начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000739 від 22 серпня 2024 року, про продовження раніше застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, такого, що народився в с. Євгенівка Снігурівського району Миколаївської області та проживає в АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, не судимого в силу статті 89 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 КК України

за участі: прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

12 травня 2025 року слідчий СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк до 19 червня 2025 року підозрюваному ОСОБА_7 в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000739 від 22 серпня 2024 року з можливістю звільнення під заставу на умовах визначених ухвалою слідчого судді від 20 березня 2024 року.

В обґрунтування поданого клопотання посилається на те, що у провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Миколаївській області перебуває об`єднане кримінальне провадження №0000739, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 22 серпня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 КК України, за фактом незаконного зберігання та збуту вогнепальної зброї, вибухових пристроїв, бойових припасів.

Досудовим розслідуванням встановлено, що група осіб мешканців Миколаївської області, серед яких ОСОБА_7 , не маючи передбаченого законом дозволу, діючи умисно, здійснюють незаконне придбання, накопичування та подальший збут вогнепальної зброї та бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

19 березня 2025 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 КК України, а ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 20 березня 2025 року до підозрюваного ОСОБА_7 , застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначено розмір застави для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України з покладенням відповідних обов`язків в разі внесення визначеного судом розміру застави.

Строк дії ухвали слідчого судді про застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою спливає 18 травня 2025 року.

У свою чергу, як вказує слідчий у поданому клопотанні досудове розслідування неможливо закінчити до дати закінчення терміну дії запобіжного заходу, так як для цього необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, направлених на збирання доказів та проведення повного, всебічного та об`єктивного розслідування усіх обставин справи.

Оскільки встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу ризики, передбачені статтею 177 КПК України, не зменшились, а обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, за змістом клопотання, повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, перелік яких наведений у клопотанні, слідчий ОСОБА_3 просить продовжити строк дії запобіжного заходу ОСОБА_7 у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 19 червня 2025 року.

Наявність указаних ризиків слідчим обґрунтовується тим, що на даний час продовжує існує ризик переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та/або суду; ризик знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; ризик незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти зазначеним вище ризикам.

У судовому засіданні прокурор групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_6 підтримала клопотання слідчого про продовження підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просила його задовольнити, указувавши про те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого, та вважав за можливе застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, зокрема і особисте зобов`язання.

Заслухавши позиції учасників судового провадження, дослідивши докази по заявленому клопотанню, слідчий суддя встановив наступне.

СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000739 від 22 серпня 2024 року, яке кваліфіковане за частиною першою статті 263 КК України за фактом за фактом незаконного зберігання та збуту вогнепальної зброї, вибухових пристроїв, бойових припасів.

Досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та у невстановлені час та місці, але не пізніше 13 вересня 2024 року, не маючи передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, незаконно придбав корпуси гранат типу Ф-1 в кількості 4 шт., а також підривачі до ручних гранат типу УЗРГМ в кількості 3 шт., які в подальшому став зберігати, без передбаченого законом дозволу.

У подальшому, в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше але не пізніше 13 вересня 2024 року у ОСОБА_7 , виник корисливий умисел направлений на збут корпусів гранат типу Ф-1 в кількості 4 шт., а також підривачів до ручних гранат типу УЗРГМ в кількості 3 шт., за грошові кошти.

З метою реалізації свого злочинного умислу направленого на збут та отримання коштів від продажу корпусів гранат типу Ф-1 в кількості 4 шт., а також підривачів до ручних гранат типу УЗРГМ в кількості 3 шт., які він незаконно придбав та зберігав за місцем за адресою м. Снігурівка, вул. Єдності (колишня Маяковського), 72, ОСОБА_7 13 вересня 2024 року зустрівся з « ОСОБА_9 », (особисті дані якого змінені відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні», та який діяв під контролем працівників поліції, при проведенні негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, у якості покупця), якому збув за 3 000 (три тисячі) гривень корпуси гранат типу Ф-1 в кількості 4 шт., а також підривачі до ручних гранат типу УЗРГМ в кількості 3 шт.

У цьому кримінальному провадженні 19 березня 2025 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 КК України, а саме у незаконному придбанні, носінні, зберіганні, збуті, бойових припасів без передбаченого законом дозволу, яка з дотриманням положень статті 278 КПК України йому вручена.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 20 березня 2025 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 18 травня 2025 з визначенням розміру застави для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України на рівні 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; відповідно до частини п`ятої статті 194 КПК України на підозрюваного покладені певні обов`язки.

Зі змісту ухвали слідчого судді від 20 березня 2025 року про обрання та застосування запобіжного заходу, вбачається, що обираючи запобіжний захід, судом було досліджено надані органом досудового розслідування докази, які свідчили про наявність як і обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчинення інкримінованого йому діяння, так і наявність ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України.

Постановою керівника Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_10 від 09 травня 2025 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000739 від 22 серпня 2024 року продовжений до 19 червня 2025 року включно.

Оскільки строк дії запобіжного заходу визначений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 20 березня 2025 року закінчується 18 травня 2025 року, а кримінальне провадження неможливо завершити до закінчення дії ухвали слідчого судді, слідчий ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про продовження такого строку.

За приписами частини четвертої статті 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто при вирішенні цього питання слідчий суддя керується загальними приписами, які регулюють застосування відповідного запобіжного заходу.

Загальні підстави і порядок застосування та продовження запобіжного заходу визначені у статті 194, 199 КПК України, конструкції яких передбачають такі критерії дослідження слідчим суддею обставин (фактів): наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження дії запобіжного заходу; обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи статті 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини.

З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, пункт 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28 жовтня 1994 року, пункт 55).

Зі змісту поданого клопотання та долучених до нього матеріалів вбачається причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 КК України.

Описані у клопотанні обставини вчинення кримінального правопорушення у сукупності з наданими прокурором поясненнями та представленими матеріалами кримінального провадження на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 КК України.

Долучені до клопотання прокурором докази, зібрані у ході досудового розслідування, зокрема: листи УСБ України в Миколаївській області від 23 серпня 2024 року № 64/20-7728, від 22 жовтня 2024 року № 64/20-9820, від 16 вересня 2024 року № 64/20-8513 про виявлення обставин кримінального правопорушення; протоколи допиту свідка ОСОБА_11 від 27 серпня 2024 та 14 вересня 2024 року; матеріали судової вибухотехнічної експертизи № СЕ-19/115-24/18076-ВТХ від 11 лютого 2025 року; протокол від 14 вересня 2024 року про результати контролю за вчиненням злочину у форму оперативної закупки; протокол від 28 жовтня 2024 року про результати проведення аудіо-, відеоконтролю особи ОСОБА_7 у сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження підтверджують причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому правопорушення.

Досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в межах судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про продовження строку дії запобіжного заходу, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.

На даному етапі провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів.

В світлі обставин даного клопотання, досліджених матеріалів, що долучені слідчим ОСОБА_3 до клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу, достатньо для того, щоб в межах судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про продовження дії запобіжного заходу, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.

Щодо ризиків кримінального провадження то слідчий у поданому клопотанні зазначає про продовження існування ризику переховування, ризику знищення, спотворення будь-якої із речей чи документів, ризику незаконного впливу на свідків чи інших підозрюваних та ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до частини першої статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу, згідно з частиною 2 даної статті, є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Оцінюючи доводи клопотання органу досудового розслідування з долученими до клопотання матеріалами на предмет продовження існування ризику, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про його наявність, оскільки ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 КК України, санкція якої відносить цей злочин до тяжких кримінальних правопорушень, та за нього передбачена можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, а тому, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за його вчинення у разі доведення вини, підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Вказаний ризик оцінюється слідчим суддею з урахуванням того, що вчинення злочину мало корисливий мотив, а також основну роль підозрюваного у його вчинення. Інформації про те, що соціальні зв`язки підозрюваного є настільки міцними, що б утримували його в належній процесуальній поведінці, слідчому судді не надано. Тобто ризик передбачений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України продовжує існувати і на даний час.

Також слідчим та прокурором доведено, що продовжує існувати інший ризик, передбачений частиною першої статті 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_7 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як наразі проводиться ряд слідчих (розшукових) дій для встановлення та документування протиправних дій підозрюваного та інших причетних осіб, оскільки під час проведення обшуків не відшукано та не вилучено всіх необхідних речей, та місцезнаходження яких на даний час встановлюється

Ризик, передбачений пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України, який полягає у незаконному впливі на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні підтверджується тим, що на до вчинення протиправних дій можуть бути причетними інші особи, що свідчить про реальну ймовірність того, що перебування підозрюваного ОСОБА_7 на волі може призвести до впливу на них шляхом умовлянь або погрожувань, у тому числі шляхом схиляння до дачі завідомо неправдивих показів, які виправдовують підозрюваного, чим може перешкоджати встановленню істини у провадженні, чи взагалі схиляти їх до відмови давати свідчення, чи їх спотворення на свою користь.

Також підтверджується і заявлений слідчим ризик, щодо вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 , оскільки за матеріалами клопотання, що долучені слідчим вбачається, що підозрюваний раніше неодноразово судимий, хоча судимість в силу статті 89 КК України є погашеною, а враховуючи що підозрюваний джерел доходу не має, то вказані обставини дають підстави обґрунтовано припускати, що і в подальшому підозрюваний може продовжити займатися злочинною діяльністю, що свідчить про продовження існування ризику пов`язаного з можливістю останнього вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням сукупності вищенаведених обставин, слідчий суддя вважає підтвердженою наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Оцінюючи зазначені ризики, через призму положень статті 178 КПК України, слідчим суддею, також враховується те, що підозрюваний ОСОБА_7 має досить молодий вік, задовільний стан здоров`я, не одружений, не працевлаштований, раніше був судимий за злочини проти власності, не має на своєму утриманні інших осіб, що вказує низьку міцність його соціальних зв`язків.

Доказів, що надавали б можливість інакше оцінити наявність або ж відсутність ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України стороною захисту не надано.

Мета і обставини, що були підставою для обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є й надалі актуальними.

Слідчим суддею також враховується, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо сторона обвинувачення доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України (частина перша статті 184 КПК України).

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини першої статті 177 КПК України, однак потребує встановлення реальної можливості допустити це в майбутньому.

Слідчий суддя вважає, що менш суворі запобіжні заходи, не пов`язані з триманням під вартою, зокрема: домашній арешт, в тому числі цілодобовий, надання підозрюваного на поруки особам, що заслуговують на довіру, а також особисте зобов`язання, з огляду на сукупність встановлених вище обставин, не зможуть запобігти встановленим ризикам, однак зможуть завадити виконанню завдань кримінального провадження, оскільки пов`язані з доступом підозрюваного до технічних засобів, безпосередніх соціальних контактів з іншими особами. Натомість, на думку слідчого судді, можливість внесення підозрюваним застави у розмірі, що був визначений слідчим суддею 20 березня 2025 року з одного боку, не робить тримання під вартою безальтернативним для ОСОБА_7 , а з іншого, у разі її внесення, є достатнім стримуючим фактором задля запобігання вищенаведеним ризикам, які продовжують існувати.

З урахуванням вищевикладеного та обставин провадження, особистих характеристик підозрюваного, слідчий суддя не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_7 іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

З матеріалів долучених слідчим до клопотання слідчому судді, вбачається достатньо відомостей про обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя враховує специфіку кримінального правопорушення, методика розслідування якого вимагає послідовності і проведення значної кількості процесуальних дій.

Доводи слідчого щодо існування низки обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали мають ґрунтовні підстави, оцінку яким надано прокурором при продовженні строків досудового розслідування.

Так слідчим суддею враховано об`єм кримінального провадження, значний перелік слідчих та розшукових дій що необхідно провести у цьому кримінальному провадження, зокрема проведення низки експертиз, необхідність у розсекречуванні протоколів проведення негласних слідчих дій, проведення аналізу отриманої за наслідками вчинення вищевказаних дій інформації.

При цьому строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 19 червня 2025 року.

Наявність обґрунтованої підозри у сукупності з ризиками кримінального провадження та потребами досудового розслідування на думку слідчого судді свідчить про наявність підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 з урахуванням вищезазначених обставин.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (пункт 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до частини четвертої статті 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У даному випадку слідчий у поданому клопотанні просив надати ОСОБА_7 можливість звільнення під заставу на умовах визначених в ухвалі слідчого судді від 20 березня 2025 року.

За змістом ухвали слідчого судді від 20 березня 2025 року вбачається, що обираючи та застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчим суддею було враховано майновий стан підозрюваного та визначено заставу в межах частини п`ятої статті 182 КПК України.

Враховуючи обставини кримінального провадження, роль підозрюваного у вчиненні інкримінованих йому дій, їх систематичність, слідчий суддя не вбачає підстав для зменшення раніше визначеного розміру застави та вважає можливим залишити такий на рівні, встановленому ухвалою слідчого судді від 20 березня 2025 року

Керуючись статтями 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 19 червня 2025 року включно, з можливістю звільнення під заставу на умовах визначених в ухвалі слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 20 березня 2025 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню ГУНП в Миколаївській області після її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскарженою до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_12