провадження № 1-кс/208/3504/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участі прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваного: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду № 7 м.Кам`янське в режимі відеоконференції клопотання слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_7 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0008926 від 20.05.2025 за ч.5 ст.407 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, раніше судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

І. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

До Заводського районного суду міста Кам`янського надійшло вказане клопотання.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що слідчим відділом Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0008926, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.05.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розсуванням встановлено, що молодший сержант ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, та проходячи її в посаді курсанта навчального взводу навчальної роти 1 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки ВЧ НОМЕР_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 12, 14, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та, не одержавши відповідних дозволів (наказів) начальників (командирів), які за законодавством уповноважені надавати такі дозволи (накази), 20.10.2024 приблизно о 20:00 год., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 з пунктом тимчасової дислокації на території АДРЕСА_2 (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах воєнного стану), чим протизаконно припинив виконувати конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, та проводив час на власний розсуд за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, ввірених йому за посадою, про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв, та був відсутній на військовій службі до 28.08.2025. Молодший сержант ОСОБА_4 28.08.2025 о 09:00 год. був затриманий працівниками поліції за адресою: АДРЕСА_3 .

З огляду на наведене, слідчий, за погодженням з прокурором, зазначає, що для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у слідства виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка обумовлена наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме тим, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення.

ІІ. Позиції учасників у судовому засіданні

В судовому засіданні прокурор підтримала подане клопотання та просила його задовольнити, надавши пояснення, аналогічні викладеним у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 щодо застосування до нього вказаного виду запобіжного заходу заперечив просив обрати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби, оскільки він не переховується від слідства, має постійне місце проживання разом із мамою за місцем реєстрації. Крім того зазначив, що був затриманий працівниками ВСП 22.08.2025 і тільки 28.08.2025 його передали працівникам поліції, які і вручили йому відповідну підозру та затримали в порядку ст. 208 КПК України. Окремо зазначив, що в нього вкрали усі документи - паспорт, військовий квиток, тощо

Захисник адвокат ОСОБА_5 щодо задоволення вказаного клопотання заперечили, та просила або відмовити повністю у задоволенні такого, або застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби. Також зазначила, що ті ризики, на які посилався слідчий у клопотанні є необґрунтованими та не доведеними з огляду на наступне. Так, щодо переховування від слідства, зазначила, що її підзахисний не перебуває у розшуку, має постійне зареєстроване місце проживання, у весь цей час з моменту внесення відомостей до ЄРДР проживав вдома із своєю мамою. Щодо впливу на свідків, слідчим не тільки не зазначено дані цих свідків, але і не надано протоколів допиту цих свідків, тобто такий ризик відсутній, оскільки підозрюваному не відомо даних свідків. Щодо вчинення іншого кримінального правопорушення, зазначила, що також цей ризик не доведено, крім того в силу ст. 89 КК України її підзахисний не є судимим.

ІІІ. Положення закону, якими керувався слідчий суддя при постановленні ухвали

Згідно із ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК).

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: (1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; (2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; (3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора (частини 3, 4 ст. 176 КПК).

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: (1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; (2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; (3) незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; (4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; (5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: (1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказують детектив та прокурор; (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із ч. 1 ст. 12 КПК під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 (ч. 1 ст. 183 КПК).

Відповідно до вимог ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

IV. Установлені слідчим суддею обставини, мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.

Слідчим відділом Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0008926, внесеного до ЄРДР 20.05.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

28.08.2025 о 09:00 год. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за адресою його проживання: АДРЕСА_1 .

У рапорті старшого слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 зазначено підставу затримання: п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України «безпосередньо після вчинення злочину».

28.08.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Щодо обґрунтованості підозри.

Згідно із усталеною судовою практикою, яка обґрунтовується рішеннями Європейського суду з прав людини (у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 та у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: актом службового розслідування, проведеного за фактом самовільного залишення розташування військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцем ОСОБА_4 та іншими матеріалами у своїй сукупності.

Отже, оцінивши наведені вище докази в їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що наявних досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в межах судового контролю, який наразі здійснюється, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.

Щодо існування ризиків

Прокурор, наполягаючи на застосуванні до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, окрім обґрунтованості підозри останнього у вчиненні кримінального правопорушення, вказує також на існування ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може: (1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; (2) незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; (3) вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Мотивуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 слідчий, за погодженням з прокурором, зазначає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду: враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, оцінивши негативні наслідки переховування як менш несприятливі, ніж обмеження, пов`язані з триманням під вартою як запобіжним заходом або відбуванням покарання. Невідворотність покарання за злочини вже саме по собі є підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

- незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні: орган досудового розслідування вважає, що у разі повернення ОСОБА_4 до розташування військової частини, останній може, як у спосіб погроз так і реально впливати на свідків вчиненого кримінального правопорушення, які являються його співслужбовцями та командирами підрозділів, в якому останній проходив військову службу. Окремо зазначає, що ризик незаконного впливу на свідків є актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України. Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Водночас, слідчий суддя зазначає, що на даному етапі досудового розслідування, з моменту внесення відомостей до ЄРДР 20.05.2025 органом досудового слідства не було проведено допиту жодного свідка, такі як не зазначені у клопотанні, так і відповідні протоколи допиту свідків на час розгляду вказаного клопотання відсутні. Відтак підозрюваному не може бути відомо про анкетні дані таких осіб, що нівелює ризик незаконного впливу підозрюваним на свідків;

3) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється: орган досудового розслідування вважає, підозрюваний має можливість, самостійно прибути до військової частини, та продовжити проходити військову службу, однак, останній протягом тривалого часу не вживає заходів щодо самостійного повернення до військової частини, що свідчить про умисне продовження вчиненого злочину у якому він підозрюється.

Слідчий суддя критично оцінює доводи сторони обвинувачення щодо існування вказаного ризику, оскільки стороною обвинувачення хоч і зазначено вказаний ризик, однак не доведено у судовому засіданні та відповідні докази слідчому судді не надано.

Водночас, слідчий суддя погоджується з твердженням сторони обвинувачення про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки з матеріалів, досліджених слідчим суддею при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 вбачається, що підозрюваний залишив місце дислокації військової частини 20.10.2024, був затриманий працівниками правоохоронних органів 28.08.2025 і до моменту затримання не вживав заходів щодо повернення на військову службу.

Водночас, у судовому засіданні прокурором не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, а також не буде запобігати настанню ризику або ризиків, зазначених у клопотанні.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що вагомі підстави для застосування відносно підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у виді тримання під вартою відсутні. Так само і настанню ризиків можливо запобігти застосуванням до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби, за місцем його реєстрації та проживання разом із мамою ОСОБА_9 , яка є особою пенсійного віку

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, а також наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що на даному етапі кримінального провадження запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби буде необхідним та достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та зможе запобігти встановленому ризику і при цьому буде пропорційним, співмірним та таким, що не становитиме надмірний тягар для підозрюваного та інших осіб.

За наведених вище обставин подане клопотання слід задовольнити частково, а до підозрюваного застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-179,182,184,186,193,194,196,309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_7 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0008926 від 20.05.2025 за ч.5 ст.407 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби з 22:00 до 06:00 із забороною строком на два місяці залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за винятком випадків переміщення до найближчого укриття на час дії сигналу «Повітряна тривога», отримання невідкладної медичної допомоги та подальшого невідкладного повернення до житла.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;

- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора, суду із населеного пункту в якому він проживає: Дніпропетровська область, м. Кам`янське.

- повідомляти слідчого, прокурора, чи суд про зміну свого місця проживання.

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вказані обов`язки покласти на підозрюваного ОСОБА_4 строком на 2 місяці.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання покладених на нього судом обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Контроль за виконанням підозрюваним ОСОБА_4 , запобіжного заходу покласти на слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 .

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення та направити до Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Відповідно до положень ст. 205 КПК України ухвала слідчого судді щодо застосування цього запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено і оголошено 02.09.2025 о 10:00 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1