Справа № 610/3369/25
провадження № 1-кс/610/585/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року м. Балаклія

Слідчий суддя Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчої СВ ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 серпня 2025 року за № 0000441, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Маріуполь Донецької області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

01.09.2025 на розгляд слідчого судді надійшло клопотання слідчої СВ ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 серпня 2025 року за № 0000441, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання слідча вказує, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 29.08.2025 близько 20 год. 30 хв. реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у період дії воєнного стану в Україні, який введено із 05 годин 30 хвилин 24.02.2022 Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, останній раз продовжений Указом Президента України 14 липня 2025 року № 478/2025 року, шляхом вільного доступу, через відкриті двері, проник до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де таємно викрав з кімнати вітальні мобільний телефон торгової марки «Nokia C21 TA-1352 DS 2/32», вартістю 2008 грн. 00 коп., який належить потерпілій ОСОБА_7 . Проте, після здійснення крадіжки мобільного телефону ОСОБА_4 був виявлений потерпілою ОСОБА_7 в приміщені її будинку, так як вона почула та побачила останнього під час його виходу з кімнати вітальні та в подальшому з будинку.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на відкрите заволодіння майном потерпілої особи ОСОБА_4 вирішив покинути територію домоволодіння потерпілої ОСОБА_7 , однак почувши, що остання зателефонувала на спеціальну лінію Національної поліції України «102», усвідомлюючи, що його злочинні дії виявили та розцінюються, як відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно та реалізуючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи із корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, з викраденим майном повернувся до житлового будинку та виламавши вхідні двері проник до приміщення домоволодіння де перебувала потерпіла ОСОБА_7 і почав наносити їй удари кулаками обох рук по обличчю та тулубу. Після чого ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

30.08.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у житло, вчинений в умовах воєнного стану.

Саме цей вид запобіжного заходу необхідний для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні підтримала подане клопотання, просила про його задоволення.

Підозрюваний та захисник заперечували проти застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили застосувати більш м`який.

Слідчий суддя, вислухавши думки учасників кримінального провадження та дослідивши надані матеріали, встановив наступне.

Статтею 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Статтею 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000441, за результатами якого ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, письмове повідомлення про яке 30.08.2025 вручено ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 278 КПК України.

Фактично ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України 30.08.2025 о 02.00 год.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин:

29.08.2025 близько 20 год. 30 хв. реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у період дії воєнного стану в Україні, який введено із 05 годин 30 хвилин 24.02.2022 Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, останній раз продовжений Указом Президента України 14 липня 2025 року № 478/2025 року, шляхом вільного доступу, через відкриті двері, проник до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де таємно викрав з кімнати вітальні мобільний телефон торгової марки «Nokia C21 TA-1352 DS 2/32», вартістю 2008 грн. 00 коп., який належить потерпілій ОСОБА_7 . Проте, після здійснення крадіжки мобільного телефону ОСОБА_4 був виявлений потерпілою ОСОБА_7 в приміщені її будинку, так як вона почула та побачила останнього під час його виходу з кімнати вітальні та в подальшому з будинку.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на відкрите заволодіння майном потерпілої особи ОСОБА_4 вирішив покинути територію домоволодіння потерпілої ОСОБА_7 , однак почувши, що остання зателефонувала на спеціальну лінію Національної поліції України «102», усвідомлюючи, що його злочинні дії виявили та розцінюються, як відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно та реалізуючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи із корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, з викраденим майном повернувся до житлового будинку та виламавши вхідні двері проник до приміщення домоволодіння де перебувала потерпіла ОСОБА_7 і почав наносити їй удари кулаками обох рук по обличчю та тулубу. Після чого ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Надана стороною обвинувачення сукупність матеріалів кримінального провадження на даному етапі кримінального провадження, до моменту вирішення обвинувачення по суті, є достатньою для обґрунтованості повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, що підтверджується:

- довідкою КНП БМР ХО «БКБЛІЛ» відповідно до якої у ОСОБА_7 встановлено наступний діагноз: перелом нижньої та латеральної стінок лівої очниці з пролабуванням жирової клітковини в гайморову пазуху, перелом латеральної та передної стінок лівої гайморової пазухи з розвитком гематосинуса, перелом виличної кістки ліворуч, ЗТГК, забійна рана лівої надбровної дуги, гематома параорбітальної ділянки зліва;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , яка пояснила, що 29.08.2025 близько 21:30 год. її сусідка ОСОБА_7 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , постукала у її вікно, вийшовши до неї, помітила в неї тілесні ушкодження, а саме синяк під оком та багато крові на обличчі на одязі. Вона завела сусідку до своєї квартири та ОСОБА_9 розповіла, що до неї в кімнату будинку зайшов невідомий чоловік та відкрито заволодів її мобільним телефоном «NOKIA», після чого побив її. Галина просила допомогти, також їй чоловік повідомив, що якщо вона розповість про дану ситуацію комусь, то цей невідомий чоловік знову її поб`є. Після чого вона зателефонувала на лінію 102;

протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого зафіксовано обставини вчинення злочину, виявлено та вилучено: нашарування речовини бурого кольору діаметром від 4 мм до 12 мм, які вилучені шляхом зрізів з об?єктом носієм; слід речовини бурого кольору, який вилучено шляхом вирізу фрагменту осб плити; 3 сліди папілярних візерунків, які відкопійовані та вилучені на 3 відрізки липкої стрічки; картонну коробку білого кольору з-під мобільного телефону «NOKIA C21»;

- протоколом затримання особи у порядку ст.208 КПК України, під час якого у затриманого ОСОБА_4 було вилучено: мобільний телефон «Nokia», ліхтар чорного кольору з написом «Quantum», запальничку чорного кольору, книжечка з написом «Посвідчення», футболку типу «поло» синього кольору, джинсові брюки синього кольору, черевики чорного кольору марки «Bona»;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , яка пояснила, що являється особою з інвалідністю ІІІ групи. Так, 29.08.2025 близько 20:30 год. вона перебувала за адресою свого проживання, а саме: АДРЕСА_2 , а саме у приміщенні кухні , лежала та вже відпочивала, світло у будинку було вимкнуте, двері були відчинені. Через деякий час вона почула у кімнаті вітальні якісь звуки, вийшла в коридор, в цей момент повз неї пробіг із кімнати вітальні якийсь невідомий чоловік, який вийшов з будинку та перебував на вулиці. Коли вона зайшла до вітальні, де перебував її мобільний телефон «Nokia», який лежав у коробці та виявила його відсутність, зрозуміла, що його викрав вказаний чоловік. Після цього підійшла до вхідних дверей, побачила вказаного чоловіка, який знаходився на подвір`ї, злякалась, бо думала, що він її помітив та закрила двері на замок, почала з іншого мобільного телефону телефонувати на лінію 102. Коли вона телефонувала до поліції, вказаний чоловік почув та почав вибивати двері до її будинку, вибивши двері, чоловік зайшов до будинку та почав бити її кулаками з силою по голові та обличчю, близько 10 разів, при цьому пригрозив, щоб вона не телефонувала в поліцію та він вийшов з будинку. Після чого вона пішла до сусідки ОСОБА_10 , яка проживає неподалік та розповіла їй про вказану ситуацію;

протоколом проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_4 , який пояснив про обставини, які мали місце 29.08.2025 у вечірній час доби за адресою: АДРЕСА_2 , за адресою проживання потерпілої ОСОБА_7 .

Зазначені докази, на думку слідчого судді, свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Враховуючи те, що положення кримінального процесуального законодавства не розкриває зміст ризику втечі, передбачений ч. 1 ст. 177 КПК України, суд, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, при оцінці вказаного ризику враховує практику ЄСПЛ, яка розкриває зміст такого ризику.

Так, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від суду. Зазначена обставина може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому суд, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_4 у сукупності з іншими обставинами.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілу та свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими, свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на потерпілу та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони обвинуваченого або інших зацікавлених осіб, на потерпілу та свідків, з огляду на стадію судового розгляду даного кримінального провадження.

Разом з тим, суд вважає не доведеним продовження існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 слідчим суддею такого ризику не встановлено.

Так, слідчий суддя відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , який не працює, не одружений, суду не надано відомостей щодо наявності у обвинуваченого членів родини та будь-яких осіб на утриманні, отже судом не встановлено наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків на території України та зв`язків з державою, які б превалювали над його зацікавленістю у переховуванні, не має постійного місця мешкання, раніше не судимий, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення в період дії воєнного стану, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у разі визнання його винним у виді позбавленні волі на строк від семи до десяти років, а тому суд вважає, що останній може переховуватись від суду, з огляду на суворість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним.

Крім того, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , суд вважає, що останній може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, які на даний час не допитані.

З огляду на викладене, під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини, визначені п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, обґрунтованість підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені слідчим та прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя, враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , а також відомості про особу підозрюваного у їх сукупності, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного вважає за необхідне застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя вивчав можливість застосування стосовно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, однак, з огляду на встановлені обставини, зокрема, на те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, при цьому підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, за який передбачене покарання у разі визнання його винним у виді позбавленні волі строком від семи до десяти років вважає, що вказаний запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Нормами частини 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Враховуючи положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав не визначати розмір застави.

Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 197 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчої задовольнити повністю.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто по 28 жовтня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Зобов`язати слідчих, які здійснюють досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_4 про тримання під вартою останнього.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному та його захиснику, прокурору.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 04 вересня 2025 року о 12.45 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1