УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2025 р.Справа № 389/4429/24
Провадження № 1-кс/390/36/25

Кропивницький (Кіровоградський) районний суд Кіровоградської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький, клопотання ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_4 у кримінальній справі № 389/4429/24,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_4 перебуває справа № 389/4429/24.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 заявила клопотання про відвід слідчому судді ОСОБА_4 , яке розподіллено для розгляду на суддю ОСОБА_1 . Розгляд клопотання по суті призначено на 31.03.2025.

Прокурор і слідчий суддя ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду клопотання повідомлялися належними чином, причини неявки суду не відомі.

Заявниця не заперечувала про розгляд питання про відвід слідчого судді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_4 у кримінальній справі № 389/4429/24 за відсутності наведених осіб.

Щодо заявленого клопотання про відвід слідчого судді ОСОБА_4 у цій справі ОСОБА_3 пояснила, що на розгляді судді ОСОБА_4 перебуває ряд справ, які стосуються бездіяльності прокурорів, слідчих та інших посадових осіб щодо розслідування обставин смерті її батьків, в яких вона є потерпілою. У судових засіданнях суддя веде себе зухвало по відношенню до неї. Слідчий суддя ОСОБА_4 свідомо затягує розгляд справ, виносить безпідставні ухвали на користь прокурорів, які не оскаржуються.

Заявниця категорично не довіряє слідчому судді ОСОБА_4 , вважаючи, що слідчий суддя робить все, щоб затягнути розгляд справ по суті, де до цих пір не зроблено жодних процесуальних дій для встановлення події злочину.

Суд, дослідивши обґрунтування заявленого відводу, приходить до наступних висновків.

Згідно з частиною шостою статті 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до статті 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Оскільки стаття 75 КПК України не містить вичерпного переліку обставин для відводу, вирішення питання про визнання тих чи інших обставин такими, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді (у випадку відсутності передбачених обов`язкових підстав), лежить в межах повноважень суду. У свою чергу, посилання на відповідні обставини повинно бути обґрунтованим, а самі обставини - такими, що дійсно викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

При вирішенні питання про відвід судді (складу суду) необхідно перевірити додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду, в тому рахунку надати оцінку доводам заявника на предмет недодержання вимог щодо особистої безсторонності суду (суб`єктивний критерій).

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності.

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна встановлюватися згідно з:

(І) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та

(ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключи ти будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (пп. 28, З0 рішення у справі "Фей проти Австрії' (Fey v. Austria) від 24.02.1993 та "Веттштайн проти Швейцарії', заява N 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

За суб`єктивним критерієм "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного" (п.п. 49, 50 рішення у справі "Білуха проти України", заява № 33949/02, рішення від 09.11.2006).

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів:

- чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див. пп. 27, 28, З0 рішення у справі "Фей проти Австрії' (Fey v. Austria) від 24.02.1993; п. 42 рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії' (Wettstein v. Switzerland, N 33958/96, ЄСПЛ 2000-ХІІ);

- чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі (п. 64 рішення у справі "Бочан проти України", N7577/02 від 03.05.2007);

- окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли би викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (п.п. 29, 31 рішення ЄСПЛ від 15.07.2010 у справі "Газета "Україна-центр" проти України");

- чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (п.38 рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullarv. United Kingdom) від 10.06.1996).

Втім, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. п.119 рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру" [ВП], заява N 73797/01, ECHR 2005-ХІІІ). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. п.32 рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства"(Pullarv. United Kingdom) від 10.06.1996).

У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішенняу справі "Де Куббер проти Бельгії', від 26.10.1984, А, N 86).

КПК України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначається, що відвід повинен бути вмотивованим.

Обґрунтування ОСОБА_3 клопотання про відвід слідчого судді ОСОБА_4 справі № 389/4429/24 зводяться до обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді як на підставу для відводу.

Академічний тлумачний словник української мови визначає сумнів як "непевність щодо вірогідності, можливості чого-небудь; брак твердої впевненості в комусь, чомусь".

Суд виходить з того, що у цьому випадку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією Економічної і Соціальної Ради 00Н № 2006/23 від 27.07.2006, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Право на справедливий суд насамперед повинне забезпечуватись безсторонністю судді. Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, для запобігання упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. Визначення належного та безстороннього суду є первинним щодо вчинення процесуальних дій у справі (пункти 183,184 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.11.2021 у справі №11-202сап21).

Згідно з пунктом 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи "Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів" від 01.01.2001 незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановленні судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зав`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Таким чином, доводи заявниці в клопотанні про відвід слідчого судді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_4 у контексті стороннього спостерігача, хоча і не свідчать про його заінтересованість в результаті розгляду справи № 389/4429/24, водночас, ураховуючи вищевикладене, Бангалорські принципи та висновок Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи, з метою уникнення будь-яких сумнівів у учасників судового процесу та громадськості щодо неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 та забезпечення довіри до судової влади в Україні, подальшого дотримання справедливого балансу між забезпеченням авторитету суду та захистом права заявниці на справедливий судовий розгляд справ з її участю, суд дійшов до висновку про задоволення заявленого відводу слідчому судді ОСОБА_4 з мотивів, викладених у цій ухвалі.

Керуючись статтями 75, 80-82, 369, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_4 задовольнити.

Матеріали справи № 389/4429/24 передати до відділу документообігу та організаційного забезпечення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області для визначення іншого слідчого судді, відповідно до вимог статті 35 КПК України.

У разі неможливості обрати слідчого суддю для судового розгляду матеріалів справи № 389/4429/24 відповідно до вимог статті 35 КПК України, матеріали справи № 389/4429/24 направити до Кропивницького апеляційного суду для вирішення питання щодо підсудності відповідно до частини другої статті 34 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1