Справа №359/7863/24
Провадження №1-кп/359/279/2025
У Х В А Л А

10 березня 2025 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

під час судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною фіксацією в кримінальному провадженні №0001121, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.06.2024 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла Черкаської області, громадянина України, українця, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше судимого, відносно якого в провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває обвинувальний акт за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України,

по обвинуваченню у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

розглянувши клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого,

в с т а н о в и в :

В провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Прокурор в судовому засіданні подав письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зважаючи на те що ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не перестали існувати, у зв`язку з чим, будь-який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 просив застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника та просив надати йому інший більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

З урахуванням вимог ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною другою статті 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З урахуванням наведених норм, в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Так, ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05.06.2024 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без права визначення розміру застави, терміном 60 днів. В подальшому ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17.01.2025 року обвинуваченому продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб до 18.03.2025 включно.

В даному кримінальному провадженні наступне судове засідання призначено на 14.00 год. 18.04.2025 року.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі, наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Продовжуючи відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд враховує наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі №511-550/0/4-13 від 4 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», при вирішенні питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою судам належить враховувати тяжкість покарання, що загрожує їм, та наявність або відсутність у них постійного місця проживання тощо.

Встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину. Враховуючи дану обставину, під тяжкістю покарання яке загрожує обвинувачуваному, наявність ризиків, передбачених п.п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, він може переховуватись від судового слідства, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше неодноразово судимий та щодо якого на даний час Печерським районним судом м. Києва розглядається обвинувальний акт за ч. 4 ст. 187 КК України, у зв`язку з чим на досудовому розслідуванні йому й було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною, яка підтримує державне обвинувачення, суд приходить до переконання, що ступінь ризиків, які були встановлені судом, не змінилися, крім можливості впливу на свідків та потерпілих, які були допитані судом. Під впливом тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_4 , він дійсно може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Отже, відсутність запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише сприятиме уникненню обвинуваченим явки до суду під загрозою можливого покарання. З цього приводу, суд вважає, що обрання менш суворого запобіжного заходу може призвести до продовження ним здійснення злочинів.

Тому, враховуючи, що запобігання наведених ризиків становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні правопорядку та відправлення кримінального судочинства, цей інтерес має превалююче значення над принципом поваги до свободи особистості та виправдовує продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому даний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Наявність сім`ї, статус внутрішньо переміщених осіб у цивільної дружини, її дітей, не є достатньою підставою для висновку про необхідність зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, що не пов`язаний з триманням під вартою, зважаючи на наявність ризиків, що перераховані вище.

Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід з урахуванням його тривалості на даний час не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню обвинуваченого від суду, ризики щодо цього є дійсними та триваючими.

Тому суд дійшов до переконання, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном на 60 діб підлягає задоволенню.

При цьому, на думку суду, станом на 10.03.2025 року обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою узгоджується також зі стадією судового провадження та з урахуванням терміну, протягом якого ОСОБА_4 вже утримується під вартою, і являє собою єдиним засобом уникнення ризиків, що указані вище, а їх реальність настання не збігла з часом проведення розгляду справи в суді.

Крім того, суд вважає за необхідне цього разу визначити розмір застави, що відповідає тяжкості злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , незважаючи на застосування насилля відносно потерпілих, з визначенням відповідних обов`язків у разі внесення розміру застави, згідно вимог ст. 182 та ч.3 ст. 183 КПК України.

Про таку можливість, на думку суду свідчить термін перебування під ватою ОСОБА_4 , який був безальтернативним.

При цьому, суд враховує матеріальний стан обвинуваченого ОСОБА_4 , наявність у останнього цивільних шлюбних відносин з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та перебування на їхньому спільному утриманні двох неповнолітніх дітей 2009 та 2012 року народження, наявність у дітей та ОСОБА_6 статусу внутрішньо переміщених осіб, їхнє проживання в АДРЕСА_2 .

Зазначене свідчить про неможливість визначення розміру застави який би відповідав тяжкості злочину, який є особливо тяжким, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , а саме в розмірі восьмидесяти розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки такий розмір, на думку суду, не відповідає матеріальному стану обвинуваченого.

Тому, на думку суду, такий розмір застави слід визначити в двадцять прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 60560 грн. 00 коп.

На підставі наведеного та керуючись ст. 177-194, 290, 291, 331, 350, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб та утримувати його в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою становить до 24.00 год. 09.05.2025 року.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн. 00 коп.

Сума застави протягом дії ухвали може бути внесена у національній грошовій одиниці як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: (Отримувач: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області; код отримувача (ЄДРПОУ) 26268119; р/р UA0018661, МФО 820172; Банк одержувача: Державна казначейська служба України м. Київ; призначення платежу: застава за …(ПІБ, дата народження особи, за яку вноситься застава), згідно ухвали … (назва суду) … від … (дата ухвали).. по справі № …, кримінальне провадження № ….., внесені (ПІБ особи, що вносить заставу) згідно квитанції від (дата та № квитанції).

В разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: прибувати до визначеної службової особи - прокурора та суду, із визначеною періодичністю та за першою вимогою, в судові засідання; не відлучатися за межі України без дозволу суду, повідомивши дійсне місце свого проживання на території України та не залишати його до завершення судового розгляду; повідомляти прокурора та суд про необхідність зміни свого місця проживання; здати на зберігання до уповноважених органів держави документи що надають право на виїзд (в`їзд) за межі території України.

У разі внесення застави обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва та Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається затриманому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Зобов`язати адміністрацію ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України провести медичне обстеження обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дозволити конвоювання обвинуваченого до профільних закладів МОЗ України з метою медичного обстеження та надання медичної допомоги на відповідному рівні, та надати суду засвідчені документи (медичну документацію), яка б підтверджувала вчинені працівниками слідчого ізолятору та медичними працівниками, лікарями відповідних дій щодо обвинуваченого, діагноз останнього.

Контроль за виконанням ухвали суду в частині медичного обстеження покласти на групу прокурорів в даному кримінальному провадженні та зобов`язати останніх перевірити дотримання прав обвинуваченого на належну медичну допомогу.

Строк дії обов`язків, в разі внесення застави, встановити для обвинуваченого терміном в 60 діб з моменту внесення застави та звільнення з місць позбавлення волі.

Ухвала суду про продовження обвинуваченому дії запобіжного заходу може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з моменту проголошення ухвали суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Оголошення повного тексту ухвали суду здійснено 13.03.2025 року.

Суддя : ОСОБА_1