Номер провадження 1-кп/754/858/25
Справа№754/7012/25
В И Р О К

Іменем України

25 липня 2025 року Деснянський районний суд м. Києва

в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0000187 від 12.02.2025 стосовно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовець, одружений, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

законний представник потерпілого ОСОБА_6 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , маючи умисел на порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження потерпілому, вчинив кримінальне правопорушення, за наступних обставин.

Так, 12.02.2025 приблизно о 15:54 год, водій ОСОБА_3 , не маючи права на керування транспортними засобами категорії «В», керуючи технічно справним автомобілем марки «FORD FOCUS», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині просп. Червоної Калини у м. Києві, зі сторони вул. Рональда Рейгана в напрямку вул. Каштанова, наближався до регульованого світлофорними об`єктами перехрестя з вул. Архітектора Ніколаєва, на якому був увімкнений червоний (забороняючий рух в його напрямку) сигнал світлофора.

В цей час, по регульованому пішохідному переходу, (розташованому за вказаним регульованим перехрестям) та позначеному відповідними інформаційно-вказівними дорожніми знаками 5.38.1-5.38.2, дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра» та пішохідними світлофорами, розпочав рух неповнолітній пішохід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на червоний (забороняючий рух пішоходів) сигнал пішохідного світлофору, наближаючись справа до смуги руху автомобіля марки «FORD FOCUS», р.н. НОМЕР_1 .

Під час руху ОСОБА_3 допустив порушення вимог п.п. 1.5, 2.1 підпункт «а», 2.3 підпункт «б», 8.7.3 підпункт «е», 8.10 Правил порожнього руху України:

- п. 1.5, відповідно до якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- підпункт «а» пункту 2.1: водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

- п. 2.3 для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: підпункт «б»: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим транспортом у дорозі;

- п. 8.7.3 сигнали світлофора мають такі значення: підпункт «е»: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух;

- п. 8.10: у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх не має - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещувальною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_3 виявились у тому що він, не маючи права на керування транспортними засобами категорії «В», керуючи технічно справним автомобілем марки «FORD FOCUS», р.н. НОМЕР_1 , умисно та зухвало ігноруючи вимоги Правил дорожнього руху України, безвідповідально ставлячись до можливості настання негативних наслідків, нехтуючи застосуванням безпечних прийомів керування, наражаючи на небезпеку інших учасників дорожнього руху, наближаючись до світлофорного об`єкту з увімкненим червоним (забороняючим рух в його напрямку) сигналом світлофору, маючи об`єктивну змогу завчасно виявити увімкнення червоного сигналу світлофора та обрати безпечні прийоми керування, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, відволікся від керування транспортним засобом у дорозі, виїхав на перехрестя просп. Червоної Калини - вул. Архітектора Ніколаєва у м. Києві, на червоний (забороняючий рух в його напрямку) сигнал світлофору, та на регульованому пішохідному переході, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розпочав перетин проїзної частини на червоний (забороняючий рух пішоходів) сигнал пішохідного світлофору.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, з якими був госпіталізований до НДСЛ «Охматдит».

Так, внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди у ОСОБА_5 виявлене тілесне ушкодження у вигляді відкритої травми правої гомілки (1,0x2,0 см, визначена клінічними лікарями як забито-рвана) нижньої третини правої гомілки, яка має сполучення із уламковим переломом нижньої третини правої великогомілкової кістки, уламковий перелом нижньої третини правої малогомілкової кістки, яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження.

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог пунктів 1.5, 2.1 (а), 2.3 (б), 8.7.3. (е), 8.10 Правил дорожнього руху України знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, визнав повністю при вище вказаних фактичних обставинах, які встановлені в ході досудового розслідування та судового розгляду, надав суду зізнавальні показання про обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме, що він, дійсно, 12.02.2025 приблизно о 15:54 год, він керував автомобілем, марки «FORD FOCUS», р.н. НОМЕР_1 , який перебуває у його власності в м. Києві по просп. Червоної Калини в напрямку вул. Каштанова, Під`їзжаючи до перехрестя загорівся червоний сигнал світлофора і він намагався встигнути проїхати перехрнсття, оскільки поспішав. Однак, недооцінив технічні можливості автомобіля та водійські навички та здійснив наїзд на потерпілого, який в цей же час, почав рух на пішохідному переході.

Зазначив, що одразу після ДТП він зупинився, потерпілому надавалась первинна домедична допомога, подзвонили матері потерпілог, у поліцію. Він надава матеріальну допомогу на лікування потерпілого.

Щиро покаявся, дуже шкодує про вчинене, зробив для себе належні висновки. Відшкодував завдані збитки. Просить суд суворо його не карати та не позбавляти права керування транспортними засобами, оскільки вони йому необхідні для здійснення бойових завдань.

Суд переконався, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість, беручи до уваги, що інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового розгляду розуміють правильно зміст цих обставин, не мають сумніву у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст. 286 ч. 2 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження потерпілому.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обвинувачений вчинила тяжкий злочин, особу винного, а саме:

- раніше не судимий;

- не перебуває під наглядом у лікаря - психіатра в КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги»;

- не перебуває під наркотичним диспансерно - динамічним наглядом в КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «СОЦІОТЕРАПІЯ».

Обставинами, які пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, вперше притягнення до кримінальної відповідальності, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, під час судового розгляду не встановлено.

Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якої людини, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до норм ст. 50 ч. 2 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Дотримання загальних засад призначення покарання на підставі ст.ст. 50, 65 КК України є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, який би ґрунтувався на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяв досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступені тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, який зробив належні висновки, добровільно відшкодував завдану шкоду, обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, а також те, що ОСОБА_3 є військовослужбовцем, здійснює захист держави, за час досудового розслідування та розгляду справи у суді свідомо і неухильно дотримувався загальноприйнятих норм і правил поведінки, встановлених у суспільстві, пануючих моральних принципів, позицію інших учасників судового провадження, а саме прокурора, який просив не призначати обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення прав керування транспортними засобами, та законного представника потерпілого, яка, також, просила не позбавляти ОСОБА_3 права керування транспортними засобами, а тому беручи до уваги зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення та запобігання вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі на строк, передбачений санкцією частини статті, за якою кваліфіковано його діяння, без позбавлення права керувати транспортними засобами - за ст. 286 ч. 2 КК України, із звільненням від відбування основного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку відповідно до вимог ст. 75 КК України та покладенням обов`язків згідно ст. 76 КК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні потерпілою не пред`являвся, оскільки згідно письмової заяви законного представника потерпілого ОСОБА_6 , останній обвинувачений ОСОБА_3 відшкодував завдані матеріальні та моральні збитки, а тому матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого вона не має та цивільний позов заявляти не буде.

Речовий доказ, в кримінальному провадженні №0000187 від 12.02.2025, згідно постанови старшого слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 від 13.02.2025, автомобіль, марки «FORD FOCUS», р.н. НОМЕР_1 , залишений на зберіганні на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів (м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 20-Б).

Питання про долю речових доказів в кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Згідно вимог ст. 124 КПК України з ОСОБА_3 на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експертів, в сумі становить 15 906,00 грн., оскільки під час досудового розслідування проводились судові автотехнічні експертизи, а саме: № СЕ-19/111-25/10096-ІТ від 06.03.2025, №770/866/871 від 14.10.2024.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.02.2025, накладено арешт на майно, а саме автомобіль, марки «FORD FOCUS», р.н. НОМЕР_1 , із забороною користування, володіння та розпорядження (ЄУНСС:761/7369/25).

Під час досудового розслідування та судового розгляду стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 615 ч.15 КПК України, суд -

з а с у д и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк тривалістю один рік шість місяців.

Відповідно до ст. 76 ч. 1 п.п. 1, 2 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речовий доказ, в кримінальному провадженні №0000187 від 12.02.2025, а саме:

- автомобіль, марки «FORD FOCUS», р.н. НОМЕР_1 , що знаходиться на зберіганні на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів (м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 20-Б) - повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 15 906 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот шість) грн. 00 коп.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.02.2025 на майно (ЄУНСС:761/7369/25) - скасувати.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1