Дата документу 23.07.2025
Провадження № 1-кп/334/389/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23липня 2025 року м. Запоріжжя

Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спеціального судового провадження (inabsentia) кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Свердловськ, Луганської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, -

за участі: прокурора ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , -

встановив:

Військовослужбовці збройних сил та інших воєнізованих формувань російської федерації шляхом збройної агресії 24.02.2022 незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Запорізькій, Київській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, інших об`єктів цивільного сектору соціального забезпечення, та здійснили застосування оперативно-тактичних ракет (включаючи застосування засобів ведення війни, заборонених міжнародним правом) по позиціям Збройних сил України та об`єктах цивільної інфраструктури, що призвело до тяжких наслідків, в тому числі на території Запорізької області.

З метою відсічі військовій агресії рф 24.02.2022 Указами Президента України у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено відповідними Указами Президента України, затверджених Верховною радою України, «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб тобто до 07.02.2025.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», Енергодарська міська територіальна громада внесена до вказаного переліку територіальних громад, як така, що тимчасово окупована російською федерацію з 04.03.2022.

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 (в редакції від 07.05.2022, далі за текстом - Закон №1207-V1I), тимчасово окупована російською федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасова окупація російською федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для російської федерації жодних територіальних прав. За державою Україна, територіальними громадами сіл, селищ, міст, розташованих на тимчасово окупованій території, органами державної влади, органами місцевого самоврядування та іншими суб`єктами публічного права зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованій території.

Тимчасово окупованою територією, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону №1207-VII, є частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Так, після повної військової окупації території міста Енергодар, Енергодарської міської територіальної громади Василівського району Запорізької області, у період часу з 04.03.2022 по 26.03.2022, представниками зф держави-агресора рф всупереч порядку установленого Конституцією України, продовжуючи встановлення тотального контролю та розповсюджуючи свою владу на захоплених військових шляхом територіях Василівськогорайону Запорізької області, діючи за підтримки місцевих колаборантів, окупаційної адміністрації та інших лояльних до збройних формувань держави-агресора верств місцевого населення, створено незаконний правоохоронний орган мовою оригіналу - «межрайонное управлении милиции в г. Энергодар», яке у подальшому було змінено на мовою оригіналу - «отдел полиции №1 (дислокация г. Энергодар) Управления внутренних дел по г. Васильевка и Васильевскому району», (в подальшому, а саме з 21.02.2023 зареєстрований в «реестре юридических лиц, осуществляющих деятельность в Запорожской области» з повним найменуванням «Отдел министерства внутренних дел российской федерации «Энергодарский»), створеного на захопленій матеріально-технічній базі Енергодарськогоміського відділу Національної поліції України в Запорізькій області, наділивши його всіма необхідними владними повноваженнями, необхідними для здійснення поліцейського контролю місцевого населення.

Так, громадянин України ОСОБА_3 , починаючи з 01 червня 2022 року, будучи проросійськи налаштованим громадянином, діючи умисно, із власних корисливих та ідеологічних мотивів, з метою підтримання окупаційної влади, встановленої зф держави- агресора рф, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків перебуваючи на тимчасово окупованій території міста Енергодар, Енергодарської міської територіальної громади Василівського району Запорізької області, яка з 04.03.2022 є тимчасово окупованою територією, прийняв пропозицію від невстановлених під час досудового розслідування осіб із числа представників окупаційної влади держави-агресора рф та добровільно зайняв посаду мовою оригіналу - «заместителя начальника отдела полиции - начальника отделения (отделения уголовного розыска)» в незаконному правоохоронному органі мовою оригіналу - «отдел полиции №1 (дислокация г. Энергодар) Управления внутренних дел по г. Васильевка и Васильевскому району», (в подальшому, а саме з 21.02.2023 зареєстрований в «реестре юридических лиц, осуществляющих деятельность в Запорожской области» з повним найменуванням «Отдел министерства внутренних дел российской федерации «Энергодарский»), створеному на тимчасово окупованій території м. Енергодар Енергодарської міської територіальної громади, з фактичним місцем розташування: Запорізька область, м. Енергодар, проспект Будівельників, буд. 17.

Перебуваючи на незаконно отриманій посаді в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території ОСОБА_3 , діючи умисно, на виконання покладених на нього окупаційною владою держави-агресора рф обов`язків організовував та здійснював керівництво оперативно-розшуковою діяльністю, охороною громадського порядку і громадської безпеки, а також вчиняв протиправні дії в інтересах окупаційної влади, пов`язані з охороною прав, правопорядку, що здійснюються від імені та за стандартами держави-агресора рф на тимчасово окупованій території Енергодарської міської територіальної громади, реалізація яких в свою чергу забезпечує становлення та зміцнення окупаційної влади рф шляхом утворення і функціонування незаконного окупаційного правоохоронного органу рф на окупованій території України.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.7 ст.111-1 КК України як добровільне зайняття громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.

Судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого ОСОБА_3 (inabsentia), який показань суду не надавав та будь-яких клопотань від останнього на адресу суду також не надходило.

Водночас, дане кримінальне провадження здійснювалось за обов`язковою участю захисника адвоката ОСОБА_5 , яка була забезпечена державою з Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги (Доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги від 11.11.2024 №003-280004049).

Повістки про виклик обвинуваченого ОСОБА_3 , а також інформацію про винесення процесуальних документів у даному кримінальному провадженню надсилались та публікувались відповідно до вимог ст. 135, 323 КПК України.

Таким чином, суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_3 , належним чином повідомленого про проведення відносно нього досудового розслідування та здійснення судового розгляду, від користування своїм правом предстати перед судом та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчить про його наміри від ухилення від кримінальної відповідальності.

В той же час, ухилення обвинуваченого ОСОБА_3 від правосуддя, суд оцінює як реалізацію останнім його невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначила, що не мала можливості зв`язатися з обвинуваченим і з`ясувати в нього правову позицію щодо пред`явленого обвинувачення. Водночас, захисник належним чином приймав участь у реалізації права на захист обвинуваченого ОСОБА_3 під час судового розгляду та висловив свою позицію у даному кримінальному провадженні, щодо недоведеності добровільності дій ОСОБА_3 та необхідності постановлення виправдувального вироку.

Судом визнано загальновідомим і таким, що не потребує доказуванню в межах даного кримінального провадження, що тимчасова окупація з боку російської федерації частини території України (у т.ч. м.Енергодар, Василівського району Запорізької області), яка розпочалася із збройної агресії 20 лютого 2014 року та повномасштабного вторгнення збройних сил російської федерації на територію України 24 лютого 2022 року, а також анексія з боку російської федерації частини території України є загально відомими фактами, які не потребують окремого судового доказування.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, повністю підтверджується наступними доказами.

Свідок ОСОБА_6 яка до тимчасової окупації була приватним підприємцем м. Енергодар, виїхала з ТОТ 20.08.2022 року, пояснила, що з ОСОБА_3 особисто не знає. З 06.07.2022 року до 10.07.2022 року її тримали у відділенні поліції, утримували в залі Енергодарського міського суду. 06.07.2022 р. її привели до камери, ОСОБА_3 спитав хто вона, і хто її привіз, то були поліцейські. Коли вони говорили з хлопцями він погрожував запустити газ. 10.07.2022 він заходив без маски до кабінету заступника начальника районного відділу, вона його бачила останній раз, був у цивільному, засобів не носив. В телеграм каналі вона побачила фото ОСОБА_7 та пояснила, що саме він 06.07.2022 приходив до неї в компанії співробітників ФСБ.

Відповідно до Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.12.2023, свідок ОСОБА_6 впізнала особу на фото № 4, як ОСОБА_3 якого свідок бачив у незаконно створеному правоохоронному органу «отдел полиции № 1 УВД по г. ВАсильевка и Васильевскому районе». На фото № 4 зображений громадянин України ОСОБА_3 , що підтверджується Довідкою до Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.12.2023.

В судовому засіданні було досліджено відеозапис з показаннями свідка ОСОБА_8 , оскільки свідок 14.05.2024 р. виїхала за межі України. Разом з тим, суд показання вказаного свідка не приймає, оскільки вони не містять в собі посилання на діяльність ОСОБА_3 .

Також судом було досліджено наступні докази:

-фотокартка ОСОБА_3 у військовій формі;

-фотокартки особового складу колективу т.зв. «отдела полиции №1 (дислокация г. Энергодар) УВД по г. Васильевка и Васильевскому району», на яких наявний ОСОБА_3 ;

- копія рапорту підготовленого на ім`я «начальника ГУМВД по Запорожской области полковника полиции» ОСОБА_9 , підготовленого 12.09.2022 за підписом т.зв. «в.и.о. начальника отдела № 1 (дислокация г. Энергодар) увд г. Васильевка и Васильковского района» ОСОБА_3 ;

- копія грамоти щодо нагородження ОСОБА_3 як «заместителя начальника отдела полиции - начальника отделения (отделения уголовного розыска) отдела полиции № 1 (дислокация г. Энергодар) УВД по г. Васильевка и Васильевскому району», за «добросовестное исполнение должностных обязанностей и высокий профессионализм, проявленный при проведении референдума с 23.09-27.09.2022 года», підписана т.зв. «главой администрации г. Энергодар» ОСОБА_10 в 2022 році;

- копія «ведомости об ознакомлении с приказом об утверждении кодекса этики и служебного поведения сотрудников органов внутренних дел российской федерации», де наявний підпис ОСОБА_3 ;

- копія т.зв. «приказа главного управления внутренних дел по Запорожской области от 27.07.2022 №10 л/с» щодо призначення у м. ЕнергодарЗапорізької області на посаду т.зв. «заместителя начальника отдела полиции начальника отделения (отделения уголовного розыска) отдела полиции №1 (дислокация г. Энергодар) УВД по г. Васильевка и Васильевскому району» за контрактом з посадовим окладом в розмірі 20856 рос. рублів ОСОБА_3 , підписаний т.зв. «начальником гумвд по Запорожской области полковником полиции» ОСОБА_9 та завірений т.зв. «заместителем начальника отдела полиции №1 (курирующий работу с личным составом) (дислокация г. Энергодар) УВД по г. Васильевка и Васильевскому району ГУВД по Запорожской области» ОСОБА_11 ;

- копія «уведомления о проведении государственной регистрации прекращения предпринимательской деятельности физического лица - предпринимателя» виданого на ім`я ОСОБА_3 , підписаного т.зв. «государственным регистратором сектора государственной регистрации юридических и физических лиц - предпринимателей Свердловского городского управления юстиции министерства юстиции луганской народной республики» ОСОБА_12 .

Відповідно до протоколу огляду від 20.11.2024 та диску до нього, у телеграм каналі «ДШК Друзья майора Селиванова» були виявлені наступні публікації:

«Дорогие соотечественники!

На освобождённых от украинского нацистского режима территориях формируются органы внутренних дел. Их цель - защита мирных граждан от противозаконных посягательств.

Управления и отделы милиции созданы в г.Мелитополе и г.Энергодаре. они комплектуются сотрудниками органов внутренних дел, сохранившими совесть.

Заверяю вас, что органы милиции будут в ближайшее время созданы на всей территории Запорожской области, включая областной центр.

Приглашаю на службу честных милиционеров и полицейских. В том числе, пенсионеров и отставников. Ваш опыт неоценим! Тем, кто придёт на службу, гарантирую сохранение выслуги и звания. Молодёжь получит возможность обучения в профильных высших учебных заведениях Российской Федерации.

Но это для тех, кто встанет в строй сейчас. Выжидающих и перестраховщиков брать на службу не буду. Органы милиции будут сформированы с вами, или без вас!».

Відповідно до протоколу огляду від 20.11.2024 та диску до нього, у телеграм каналі «ДШК Друзья майора Селиванова» були виявлені наступні публікації:

Відповідно до протоколу огляду від 21.11.2024, встановлено, що 01.05.2024 зареєстровано «ОТДЕЛ МИНИСТЕРСТВА ВНУТРЕННИХ ДЕЛ РОССИЙСКОЙ ФЕДЕРАЦИИ «ЭНЕРГОДАРСКИЙ» 271503, ЗАПОРОЖСКАЯ ОБЛ., ЭНЕРГОДАРСКИЙ Г.О., Г. ЭНЕРГОДАР ПР-КТ СТРОИТЕЛЕЙ Д.17 ОГРН:990, дата присвоения ОГРН: 21.02.2023, НАЧАЛЬНИК: ОСОБА_13 .

Відповідно до протоколу огляду від 21.11.2024, встановлено, що об`єктом огляду є інформація розміщена на каналі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у додатку «Telegram». В ході подальшого огляду головної «стрічки» даного інформаційного ресурсу, серед іншого, виявлено публікацію розміщену ІНФОРМАЦІЯ_4 о 09 год. 02 хв., що доступна для перегляду за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_5 ».Оглядом даної публікації встановлено, фото та зміст даної публікації «ДОЛЕНЧУК МАКСИМ. Это он питал ЕНЕРГОДАРЦЕВ, это он подключал ток, это он заставлял рыть могилы и хоронил заживо, это все он. ОСОБА_14 1986 года рождения, гражданин Украины, с приходам орков в ЕНЕРГОДАР возглавил в «народной милиции» Уголовный розыск.

Відповідно до протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової дії) від 17.05.2023, на підставі ухвали слідчого судді Запорізького апеляційного суду було зафіксовано листування в додатку «Telegram» між абонентами "Егор" та абонентом, який підписаний « ОСОБА_15 » листування в цілому на робочі теми, абонент « ОСОБА_15 » переслав абоненту «Егор» фотокопію службового листа №3 від 04.08.2022 на ім`я « ІНФОРМАЦІЯ_6 »; КО ВУ МВД России в Запорожской области полковнику полиции ОСОБА_16 », рапорт; також листування щодо обстрілів. З вказаного листування також встановлено, що у абонента «Егор» заробітна плата у розмірі 76 тис. руб.та премія 80 тис. руб. Привітання «С Днем Полиции.» 07.02.2023 між абонентом « ОСОБА_17 » та абонементом «Анюточка» відбувається обмін повідомленнями, з яких абонемент «Егор» зазначає, що вони затримали осіб, які вчинили теракт у відношенні його заступника ОСОБА_18 . Також абонент « ОСОБА_17 » повідомив абоненту «Анюточка», що його представили до державної нагороди. Також було відправлено фото. 22.03.2023 абонемент «Анюточка» надіслала абонементу «Егор» текстове повідомлення наступного змісту «Учительница звонила, все не поймет ти сотрудник МВД считаешся или учасник СВО» абонемент «Егор» відповів абонементу «Анюточка» «И сотрудник МВД и учасник СВО, все в одном лице» 22.03.2023 було надіслано фотокопії «Приказа главного управления внутренних дел по Запорожской области от 27.07.2022 №10 л/с» щодо призначення у м. Енергодар Запорізької області на посаду т.зв «заместителя начальника отдела полиции начальника отделения (отделения уголовного розписка) отдела полиции №1 (дислокація г. ЭНЕРГОДАР(УВД по г. Васильевка и Васильевскому району» за контрактом з посадовим окладом в розмірі 20856 рос. руб. ОСОБА_3 .

Відповідно до протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової дії) від 04.09.2022, на підставі ухвали слідчого судді Запорізького апеляційного суду було зафіксовано листування в додатку «Telegram» між абонентами " ОСОБА_19 " та абонентом « ОСОБА_20 » спілкування на робочі теми, також в зазначеному чаті виявлені додатки під назвами «приказ_27_07_назначение_с_ датами _.doc». «Каменка приказ+docх»; «Списки на зп КАМ.-ДНЕП.ОТДЕЛ №2docх»; «Списки на оружие ОП №2docх». Також зафіксовано смс-листування ОСОБА_19 з іншими абонентами, серед іншого виявлено час смс-листування із абонентом « ОСОБА_21 » по Запорожской области», що являється груповим чатом, учасниками якого являються 30 осіб. Також зафіксовано листування ОСОБА_19 із абонементом « ОСОБА_22 ». Зафіксовано листування між абонентом « ОСОБА_22 » та абонентом « ОСОБА_20 » з приводу роботи.

Відповідно до протоколу огляду від 26.11.2024, було зафіксовано листування в додатку «Telegram» « ОСОБА_22 » встановлено файл, що він є документом на 3 арк. Під назвою «Отдел полици «1 (дилокация г.Энергодар) УВД по г. Васильевка и Васильевскому району», в якому наявна таблиця зі стовпчиком під назвами:»№ п/п», « ОСОБА_23 », «Дата рождения», «Должность», «Примечание». У списку на 1 аркуші серед зазначених осіб під №3 виявлено особу з установчими даними « ОСОБА_3 », датою народження « ІНФОРМАЦІЯ_7 » та посадою «Заместитель начальника отдела полиции начальник отделения (отдела уголовного розыска).

Відповідно до протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової дії) від 29.01.2024, на підставі ухвали слідчого судді Запорізького апеляційного суду було зафіксовано листування в додатку «Telegram» « ОСОБА_24 » з «Евгений» з приводу працевлаштування. Далі при перегляді наявних чатів вибрано та відкрито чат з назвою « ОСОБА_25 3» де міститься діалог з колишнім керівником «народної поліції» м. Енергодар з приводу кадрів. Далі при перегляді списку наявних чатів вибрано та відкрито чати з назвами «Марина», « ОСОБА_26 », « ОСОБА_27 », « ОСОБА_28 », «Удаленний акант» « ІНФОРМАЦІЯ_8 ».

Відповідно до протоколу огляду від 26.11.2024 було зафіксовано листування в додатку «Telegram» « ОСОБА_24 » надіслала документ назвою « ОСОБА_29 ІНФОРМАЦІЯ_9 » на текст наступного змісту «я звиняюсь за такоепозднеесмс, приказ готов. Після відкриття вказаного документу встановлено, що він має назву «ГЛАВНОЕ УПРАВЛЕНИЕ МИНИСТЕРСТВА ВНУТРЕННИХ ДЕЛ ПО ЗАПОРОЖСКОЙ ОБЛАСТИ (ГУ МВД по Запорожскойобласти» «Приказ» «___» июля 2022 г.Энергодар. Оглядом встановлено, що у вказаному документі наявні дані щодо співробітників, мовою оригіналу - «отделаполиции №1 Управлениявнутреннихдел по г. Васильевка и Васильевскому району». Так оглядом встановлено інформацію щодо призначення ОСОБА_3 на відповідну посаду у правоохоронному органі рф, наступного змісту: ОСОБА_3 на должность замести теля начальника отделаполиции начальник отделения (отделения уголовного розыска) отдела полиции №1 Управления внутренних дел по г. Васильевке и Васильевскому району по контракту с 01 июня 2022 года, вновь принятого по заявлению, установив должностей оклад по 26-му тарифному розряду в раз мере 20856 рублей. Основание: заявление ОСОБА_3 ».

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86).

В даному випадку, на думку суду, досліджені у судовому засіданні докази відповідають саме такому критерію, є належними, допустимими, достовірними та такими, що у своїй сукупності підтверджують встановлені судом обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

Вищевказані показання свідка та досліджені письмові докази узгоджуються між собою, не містять суперечностей, які б могли поставити під сумнів їх правдивість та достовірність.

Крім того, суд зазначає, що за змістом ст. 99 КПК матеріали, у яких зафіксовано фактичні дані про протиправні діяння окремих осіб та груп осіб, зібрані оперативними підрозділами з дотриманням вимог процесуального законодавства, є документами та можуть використовуватися в кримінальному провадженні як докази.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, на виконання відповідних доручень, наданих у порядку ст. 40 КПК, оперуповноважении? співробітник провів огляд інтернет-сторінок, зроблено скриншоти і завантажено відеофаи?ли, які є додатками до протоколів огляду, оформлених, відповідно до вимог КПК.

Оцінюючи досліджені та перевірені в судовому засіданні докази, суд визнав і?х такими, що перебувають в об`єктивному взаємозв`язку з інкримінованим злочином, не спростовані в ході судового розгляду, чинним законодавством передбачені як джерела доказування та зібрані з дотриманням процесуальних норм.

Таким чином, електронні (цифрові) докази, до яких належать матеріали фотози?омки, звукозапису, відеозапису та інші носіі?інформаціі? (у тому числі комп`ютерні дані), що містяться у відкритих (інтернет, різноманітні засоби масовоі?інформаціі?, соціальні мережі) чи закритих мережах (приватні месенджери та телеграм- канали, особисте листування з використанням комп`ютерноі? техніки і мобільних телефонів, флешнакопичувачі, карти пам`яті тощо), у яких зафіксовано фактичні дані про протиправні діяння окремих осіб та груп осіб, зібрані оперативними підрозділами з дотриманням вимог процесуального законодавства, є основними доказами у кримінальних провадженнях щодо злочинів проти основ національноі? безпеки Украі?ни. На це вказав Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у постанові від 12 червня 2024 року по справі 569/1908/23.

Доводи сторони захисту про недоведеність добровільного зайняття ОСОБА_3 посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, спростовані дослідженими матеріалами.

Крім того, під час судового розгляду було досліджено наступні матеріали:

- витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №0001476 від 08.09.2023;

- постанова прокурора про виділення матеріалів досудового розслідування в окреме кримінальне провадження від 28.02.2023;

- повідомлення про виклик та про підозру ОСОБА_3 , про завершення досудового розслідування у газетах «Урядовий кур`єр» та на сайті Офісу Генерального прокурора України;

- протокол огляду про направлення повідомлення про підозру ОСОБА_3 за ч. 7 ст. 111-1 КК України;

- постанова старшого слідчого в ОВС 2-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області про оголошення ОСОБА_3 у розшук;

- постанова про відновлення досудового розслідування від 11.11.2024 р.;

- клопотання слідчого УСБУ в Запорізькій області про здійснення спеціального досудового розслідування по даному кримінальному провадженню;

- ухвала слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_3 ;

- клопотання про використання результатів негласних слідчих (розшукових) дій в інших цілях або передання інформації та ухвали слідчого судді Запорізького апеляційного суду про задоволення клопотання;

- клопотання про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової ) дії та ухвала слідчого судді Запорізького апеляційного суду про задоволення клопотання;протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних інформаційних систем.

Відомості, встановлені у зазначених документах, не є доказами винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України. Водночас, ці дані свідчать про дотримання норм чинного кримінального процесуального законодавства під час здійснення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню.

При призначенні покарання, відповідно до ст.ст.65-67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, данні про особу обвинуваченого, а також обставини, що впливають на покарання.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих т а обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення.

Обставин, відповідно до вимог ст. 66 КК України, які б пом`якшували покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Обставиною, яка відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжує покарання ОСОБА_3 є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому, враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України є особливо тяжким, суспільну небезпечність та характер скоєного злочину (добровільне зайняття посади у незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території м. Енергодар), особу обвинуваченого: раніше не судимого, має постійне місце мешкання, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, 2010 року народження, його вік та здоров`я (не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра).

Враховуючи особу ОСОБА_3 , конкретні обставини кримінального провадження, факт відсутності обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховування обвинуваченого можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства в місцях позбавлення волі. Суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.7 ст.111-1 КК України.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Крім того, санкцією ч.7 ст.111-1 КК України передбачено додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Приймаючи рішення про призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати будь-які посади в органах державної влади, суд враховує, що вказане додаткове покарання є обов`язковим у санкції вказаної статті.

ОСОБА_3 скоїв злочин, об`єктом якого є основи національної безпеки України. Обвинувачений своїми діями фактично допомагав державі-агресору створити певну вертикаль незаконного органу влади і фактично вчинив злочин проти незалежності, суверенітету та територіальної цілісності нашої держави. Виходячи з цього, суд приймає рішення про призначення ОСОБА_3 покарання обіймати будь-які посади саме в органах державної влади України.

При прийнятті рішення суд також враховує правові висновки, викладені у постанові колегії Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 22.05.2018 року по справі №753/18479/16-к (провадження №51-520км18) та постанові колегії Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 21.06.2022 року по справі №171/869/21 (провадження №51-838км22) в частині можливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, в тому числі і до осіб, які на час вчинення зазначеного кримінального правопорушення не займали офіційно певні посади та не займалися офіційно певною діяльністю, з огляду на положення, передбачені ст. 55 КК України.

З вказаних правових висновків вбачається, що не є перешкодою для призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та обставина, що обвинувачений на момент ухвалення вироку не працює на певній посаді та не проводить діяльність, з використанням можливостей якої (яких) він вчинив кримінальне правопорушення.

Також, санкцією ч.7 ст.111-1 КК України передбачено таке додаткове покарання як конфіскація майна, яке в даному випадку не є обов`язковим і може не призначатися судом.

Згідно ч.1 ст.59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.

06.12.2024 ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя на майно, належне ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , а саме на:

- квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної спільної сумісної власності розміром частки 1/2 належить підозрюваному ОСОБА_3 .

Враховуючи, що на стадії досудового розслідуванні та під час судового розгляду було встановлено майно, що належить обвинуваченому ОСОБА_3 , а злочин інкримінує мий йому є злочином проти основ національної безпеки України, тому суд призначає покарання останньому з конфіскацією всього належного йому майна.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Оскільки судом призначено покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, підстав для скасування арешту майна належного обвинуваченому ОСОБА_3 , накладеного 06.12.2024 ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя, суд не вбачає.

Рішень з приводу застосування, продовження, зміни запобіжних заходів відносно обвинуваченого ОСОБА_3 судом не приймалося.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 297-1, 323, 369-371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.7 ст.111-1 КК України і призначити йому покарання

за ч. 7 ст. 111-1 КК України у виді 12 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати будь-які посади в органах державної влади строком на 12 (дванадцять) років з конфіскацією усього належного йому на праві приватної власності майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з дати його затримання та початку реального виконання покарання у виді позбавлення волі.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06.12.2024 року на майно, належне ОСОБА_3 , скасуванню не підлягає, для виконання додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Якщо апеляційну скаргу подано обвинуваченим, щодо якого судом ухвалено вирок за результатами спеціального судового провадження, суд поновлює строк за умови надання обвинуваченим підтвердження наявності поважних причин, передбачених ст.138 КПК України та надсилає апеляційну скаргу разом із матеріалами кримінального провадження до суду апеляційної інстанції з дотриманням правил, передбачених ст.399 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та захиснику.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Інформацію про ухвалений вирок, опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями статті 297-5 КПК України та на офіційному веб-сайті суду.

Керуючись ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежився проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя: