Номер провадження: 11-кп/813/1036/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 28.11.2024 про відмову у задоволені клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 21.09.2022 року вироком Малиновського районним суду м. Одеси за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 9 місяців позбавлення волі,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Зазначеною ухвалою суду першої інстанції відмовлено у задоволені клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно ОСОБА_9 , засудженого 21.09.2022 року вироком Малиновського районним суду м. Одеси за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 9 місяців позбавлення волі.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що засуджений не довів своєю поведінкою і ставленням до праці своє виправлення.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаним рішенням засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу.

Доводи обґрунтовує тим, що він не є суспільно небезпечною особою, яка втратила можливість бути повноцінним членом суспільства.

Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Позиції учасників судового розгляду.

Заслухавши: суддю-доповідача, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.

Згідно з п. 2 ч. 1ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбування засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

ОСОБА_8 вчинив умисний нетяжкий злочин і на день подачі подання відбув 1/2 строку покарання, тобто він має право на звернення з поданням про умовно-дострокове звільнення, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Так, згідно до частини 1 та 2 ст. 50 КК України, покарання, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом об меженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. А також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Тобто мета покарання це те, чого прагне досягти держава, застосовуючи його щодо особи, яка вчинила злочин. Застосовуючи покарання , суд має на меті покарати винного, що необхідно для захисту суспільства і для задоволення почуття обурення і справедливості потерпілого, його близьких та суспільства в цілому.

Єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Зазначені у характеристиці якості засудженого можуть свідчити лише про позитивні тенденції у поведінці засудженого, проте не дає підстави вважати, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

За змістом ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення є правом, а не обов`язком суду, і повинно сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України, - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів.

Водночас, передумовою дострокового звільнення є саме «бездоганна» поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання і державні органи, які пов`язані із процесом виправлення та перевиховання засудженого та суд не мають підходити до цього питання формально.

Апеляційний суд погоджується з висновком районного суду, що засуджений ОСОБА_8 не довів своє виправлення. Засуджений має 23 стягнення, заохочень не має, негативно характеризується, з чого можливо зробити висновок, що засуджений на шлях виправлення не став.

Приймаючи до уваги встановлені судом обставини, а також відомості про особу засудженого та його поведінку протягом строку відбування покарання, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції перевіривши в сукупності наведені дані дійшов правильного висновку про те, що засуджений не довів своєю поведінкою і ставленням до праці своє виправлення, а тому клопотання засудженого є необґрунтованим.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має в тому числі право:1) залишити ухвалу без змін; 2) змінити ухвалу; 3) скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу або закрити кримінальне провадження; 4) скасувати ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Порушень вимог кримінального та кримінального процесуального закону під час розгляду клопотання засудженого, які вказували на необхідність скасування ухвали суду першої інстанції встановлено не було.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в умовно-достроковому звільненні засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання у виді позбавлення волі.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 419, 537 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 28.11.2024 про відмову у задоволені клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4