Справа № 621/2144/25
Провадження № 1-кс/621/413/25
Ухвала

Іменем України

11 серпня 2025 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вишневе Вовчанського району Харківської області, українця, громадянина України, не одруженого, який має середню освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1)11.05.2008 Харківським районним судом Харківської області за частиною 3 статті 186 Кримінального кодексу України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, звільнений умовно-достроково 26.04.2012 з невідбутим терміном 1 місяць 25 днів;

2)06.04.2015 Вовчанським районним судом Харківської області за сукупністю злочинів, передбачених частиною 3 статті 185, частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

3)18.09.2017 Вовчанським районним судом Харківської області за частиною 2 статті 15 частини 2 статті 185 Кримінального кодексу України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

4)22.02.2020 Великобурлуцьким районним судом Харківської області за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць, звільнений умовно достроково 14.11.2022 з невідбутим терміном 3 місяці 18 днів,

якому вручено письмове повідомлення про підозру у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 2 статті 15, частини 4 статті 186 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в :

11.08.2025 слідчий СВ відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 у провадженні якого перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000353 від 06 липня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 2 статті 15 частини 4 статті 186 Кримінального кодексу України, звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 .

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що на досудовому розслідуванні у СВ ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000353 від 06.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною 2 статті 15 частини 4 статті 186 Кримінального кодексу України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.07.2025 близько 23:30 години, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось за можливе, ОСОБА_5 , разом із раніше знайомим ОСОБА_7 перебували поблизу домоволодіння АДРЕСА_3 .

В цей час у ОСОБА_7 та ОСОБА_5 виник спільний злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна з території вищевказаного домоволодіння. Того ж дня, в той же час, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб, проникли на неогороджену територію домоволодіння АДРЕСА_3 , звідки вирішили викрасти металевий дріт, який знаходився на подвір`ї вказаного домоволодіння. Реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 почали зривати вищевказаний дріт, який був підключений між житловим будинком та господарським приміщенням.

В цей час, з житлового будинку вийшов власник домоволодіння ОСОБА_8 , який зробив зауваження ОСОБА_7 та ОСОБА_5 та попросив припинити протиправні дії.

Після цього ОСОБА_7 усвідомлюючи, що його дії помічені сторонньою особою, з метою подолання можливого опору з боку ОСОБА_8 та доведення свого злочинного умислу, направленого та викрадення чужого майна до кінця, наніс один удар кулаком лівої руки в область правого ока ОСОБА_8 , в результаті чого ОСОБА_8 повернувся до будинку.

Продовжуючи свій кримінально протиправні дії, направлені на викрадення чужого майна ОСОБА_7 та ОСОБА_5 діючи протиправно, за попередньою змовою групою осіб, відкрито, з корисливих мотивів, з метою наживи, в умовах дії воєнного стану на території України, продовжили змотувати двожильний мідний дріт перетином 2х1,5, довжиною 37 метрів, в справному стані, бувший у вжитку, вартістю, відповідно до висновку судово товарознавчої експертизи №1875/25 від 10.07.2025 року 834 грн. 72 к.

В подальшому, ОСОБА_8 вийшовши з будинку, направився до ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , які в цей час змотавши вищевказаний дріт направились в бік вул. Чемужівської з метою залишення території вказаного домоволодіння, однак ОСОБА_8 , наздогнавши ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , почав чинити активний опір, через що ОСОБА_5 покинув вищевказаний дріт поблизу території домоволодіння ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 виконали всі дії, які вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак кримінальне правопорушення не було доведене до кінця з причин, що не залежали від волі ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , а саме через активний опір з боку потерпілого ОСОБА_8 .

31.07.2025 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною 2 статті 15 частини 4 статті 186 Кримінального кодексу України, тобто у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого мана (грабіж), поєднане з насильством, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб та вчиненому в умовах воєнного стану.

На підтвердження обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення слідчий у клопотанні посилався на відомості: протоколу огляду місця події від 06.07.2025; протоколу огляду речей та предметів від 10.07.2025; протокол пред`явлення особи для впізнання від 10.07.2025; висновок судово-товарознавчої експертизи від 10.07.2025; протокол допиту підозрюваного від 31.07.2025; протоколу слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_5 від 31.07.2025.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до десяти років, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий вважав, що є підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу.

З урахуванням вимог статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: вагомих доказів про вчинення підозрюваною злочину, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, репутація підозрюваного, свідчить про неможливість застосування до нього більш м`яких видів запобіжних заходів.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_9 наполягав на задоволенні клопотання з підстав, викладених у ньому та висловив категоричну позицію щодо неможливості застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання з підстав викладених у ньому, вважав його обґрунтованим та зазначив, що зазначені у клопотанні ризики, передбачені статтею 177 КПК України, щодо обвинуваченого, свідчить про можливість переховування від органів розслідування та суду.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 під час судового розгляду клопотання заперечували проти його задоволення, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки ризики вказані в клопотанні не підтвердженні належними доказами, а наміру переховуватися та чинити перешкоди кримінальному провадженню іншим чином ОСОБА_5 не має.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, дійшов наступного висновку.

На підтвердження доводів клопотання надано копії матеріалів кримінального провадження: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000353 від 06.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15 частини 4 статті 186 Кримінального кодексу України; копії рапорту чергового ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області від 05.07.2025 щодо надходження повідомлення про грабіж; копію протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 06.07.2025; копію протоколу огляду місця події від 06.07.2025; копію постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 06.07.2025; копію протоколу допиту потерпілого від 10.07.2025; копію постанови про призначення судово-медичної експертизи від 08.07.2025; копію висновку експерта № 12-14/141-зм/25 від 11.07.2025; копію висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи від 10.07.2025 № 1875/25; копію протоколу допиту свідка від 10.07.2025; копію протоколу огляду речей та предметів від 10.07.2025; копію вимоги на ОСОБА_5 щодо судимостей; копію протоколу слідчого експерименту від 10.07.2025; копію постанови про перекваліфікацію складу злочину у кримінальному провадженні від 31.07.2025; копію письмового повідомлення про підозру ОСОБА_5 за частиною 2 статті 15 частини 4 статті 186 Кримінального кодексу України; копію протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 31.07.2025; копію протоколу проведення слідчого експерименту від 31.07.2025; копію постанови про залучення захисника від 11.08.2025; копію доручення захисника від 11.08.2025.

Відповідно до статті 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Частиною 1 статті 12 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявності в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з частиною 1 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Стороною обвинувачення надані докази того, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 15 частини 4 статті 186 Кримінального кодексу України, відповідно з якою йому загрожує, у разі визнання винуватим, покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Однак, прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не зможе запобігти встановленим в ході розгляду клопотання ризикам.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної, слідчий суддя враховує вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

При аналізі встановлених та зазначених вище ризиків, слідчий суддя дійшов до висновку про їх обґрунтованість з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, поєднаному з насильством, крім того, як вбачається зі змісту клопотання орган досудового розслідування вважає, що підозрюваний розуміючи невідворотність покарання за діяння, у вчиненні якого є достатні підстави його підозрювати, намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності шляхом переховування від органів досудового розслідування, суду, що не знайшло свого підтвердження в ході розгляду клопотання та є безпідставних з огляду на посткримінальну поведінку ОСОБА_5 .

Діяння, яке інкримінується ОСОБА_5 мало місце 06.07.2025. У свою чергу доказів того, що ОСОБА_5 з цього часу вчиняв будь-які дії, спрямовані на переховування, перешкоджання кримінальному провадженню, тощо, як визначено статтею 177 КПК України, судовим розглядом не встановлено.

Вищевказані обставини у своїй сукупності дають суду підстави вважати, що в даний момент забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного може і більш м`який запобіжний захід цілодобовий домашній арешт.

Приймаючи рішення про обрання відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що останній має постійне фактичне місце проживання на території громади в м. Зміїв Чугуївського району Харківської області, проживає у цивільному шлюбі з жінкою, яка має двох дітей, яких у свою чергу утримує ОСОБА_5 , проходження ОСОБА_5 стажування з працевлаштування.

Відповідно до частин 1, 2, 3, 6 статті 181 Кримінального процесуального кодексу України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та доцільність обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту з забороною цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з покладенням на нього обов`язків, визначених частиною 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України на підозрюваного ОСОБА_5 належить покласти обов`язок прибувати до слідчого відділення відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, до прокурора Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області або до суду за кожною вимогою або повідомляти про неможливість прибуття.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 176 - 178, 181, 182-184, 186, 193, 194, 196, 197 Кримінального процесуального кодексу України, -

п о с т а н о в и в :

1. У задоволенні клопотання - відмовити.

2. Застосувати у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід домашній арешт, із забороною цілодобово залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

3. Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язок прибувати до слідчого відділення відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, до прокурора Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області або до суду за кожною вимогою або повідомляти про неможливість прибуття; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання.

4. Виконання ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту покласти на відділ поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області.

5. Строк дії ухвали - два місяці, але в межах строків досудового розслідування, передбачених статтею 219 Кримінального процесуального кодексу України.

6. Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: