Справа № 204/2783/22
Провадження № 1-о/204/6/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року м. Дніпро

Суддя Чечелівського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , перевіривши заяву захисника ОСОБА_2 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_3 , про перегляд за виключними обставинами вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Чечелівського районного суду міста Дніпра надійшла вищевказана заява.

Обґрунтовуючи свою заяву захисник ОСОБА_2 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_3 , зазначив, що під час розгляду справи №204/2783/22 було допущено грубе порушення рішення Конституційного Суду України та норм Кримінального процесуального кодексу України, що вплинуло на законність та обґрунтованість вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2022 року. Захисник вказує, що під час винесення вироку судом було допущено істотне порушення рішення Конституційного Суду України про неконституційність редакції Кримінального кодексу до 07 травня 2008 року, а саме: суд призначив покарання без урахування наявності пом`якшуючих обставин та відсутності обтяжуючих обставин, що відповідає редакціям Кримінального кодексу до 07 травня 2008 року, де врахування ст.66 КК України було правом суду, а не обов`язком. Угоду на підставі обвинувального акту було складено під час чинності рішення Конституційного Суду України 15-рп/2004, та наявності в чинній редакції кодексу ст.69-1, яка покладає на суд обов`язок при виконанні вимог ст.66 КК застосувати в якості максимально можливого терміну покарання 2/3 від призначеної відповідною статтею максимальної санкції. Вказана в обвинувальному акті та в угоді теза: «…3 роки позбавлення волі…» є максимальною санкцією статті, до якої суд мав застосувати межу в 2/3 та призначити покарання до 2 років позбавлення волі, як було затверджено в угоді. Будь-яке інше тлумачення положень обвинувального акту та угоди надає підстави підозрювати прокуратуру і суд в порушенні ч.1 ст.413 КПК України «незастосуванні судом закону, який підлягає застосуванню». Порушення рішення Конституційного Суду України є виключною обставиною та призвело до незаконного вироку через призначення надмірно суворого покарання, що суперечить принципам справедливості та законності та порушує рішення Конституційного Суду України №15-рп/2004 від 02.11.2004 року.

Вирішуючи питання про відкриття провадження за заявою, приходжу до таких висновків.

Відповідно до ч.2 ст.464 КПК України, не пізніше наступного дня після надходження заяви до суду суддя перевіряє її на відповідність вимогам статті 462 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

Вирішення судом питання про відкриття провадження означає, що питання стосується того, чи є підстави для відкриття провадження, і таким чином, вважаю, що таке формулювання дає повноваження як відкрити, так і відмовити у відкритті провадження, і вирішення цього питання залежить від наявності або відсутності підстав для відкриття провадження.

Вказане кореспондується з правовою позицією щодо застосування норм права, викладеною у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 03 лютого 2020 року (справа №255/14170/17, провадження №51-1836кмо19).

Відповідно до п.1 ч.3 ст.459 КПК України виключною обставиною визнається встановлена Конституційним Судом України неконституційність, конституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи.

Так, вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2022 року затверджено угоду про визнання винуватості між прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 від 11 травня 2022 року. ОСОБА_3 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.109 КК України, та призначено узгоджене сторонами угоди покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, без конфіскації майна. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнено від призначеного покарання, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України. Вказаний вирок набрав законноъ сили.

Захисник ОСОБА_2 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_3 , просить переглянути вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2022 року у зв`язку з визнанням рішенням Конституційного Суду України №15-рп від 02 листопада 2004 року, таким, що не відповідає Конституції України (254к/96-ВР) (є неконституційним), положення частини першої статті 69 Кримінального кодексу України (2341-14) в частині, яка унеможливлює призначення особам, які вчинили злочини невеликої тяжкості, більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Однак, положення ч.1 ст.69 Кримінального кодексу України (в редакції від 05.04.2001 року №2341-ІІІ), не застосовувались судом при вирішенні справи №204/2783/22.

В свою чергу, посилання захисника в заяві на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а також порушення вимог кримінального процесуального закону, при ухваленні вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2022 року, не є підставою для його перегляду за виключними обставинами.

Інших підстав для перегляду вироку суду за виключними обставинами захисником не наведено.

З урахуванням вищевикладеного, приходжу до висновку, що у відкритті провадження за заявою захисника ОСОБА_2 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_3 , про перегляд за виключними обставинами вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2022 року. слід відмовити.

Керуючись ст. ст.459, 460, 462, 464 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за заявою захисника ОСОБА_2 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_3 , про перегляд за виключними обставинами вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2022 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Чечелівський районний суд міста Дніпра протягом семи днів з дня її оголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1