Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження№ 1-кп/733/49/25
Єдиний унікальний №733/2615/24
Вирок

Іменем України

09 липня 2025 року м.Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Ічня кримінальне провадження № 0000266 від 28.11.2024 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм у ТОВ АК «Нива-Плюс», раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України

за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ст.1 Закону України «Про національну поліцію» від 20.08.2015 Національна поліція України це центральний орган виконавчої влади.

Наказом начальника Головного управління національної поліції в Чернігівській області №572 о/с від 17.11.2023 ОСОБА_6 призначено на посаду інспектора з реагування патрульної поліції відділення поліції №2 (м.Ічня) Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області та наказом начальника ГУГП в Чернігівській області №572 о/с від 17.11.2023 ОСОБА_7 призначено на посаду поліцейського з реагування патрульної поліції у Чернігівській області.

У відповідності до посадової інструкції інспектора ЗРПП відділення поліції №2 (м.Ічня) ОСОБА_6 та посадової інструкції інспектора ЗРПП відділення поліції №2 (м.Ічня) ОСОБА_7 , їх завданнями, обов`язками та повноваженнями, серед іншого є: здійснювати превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчинення правопорушень; вжиття заходів з метою виявлення кримінальних адміністративних правопорушень, припиняти виявлені адміністративні та кримінальні правопорушення; у випадку, визначених законом, складати протоколи про адміністративні правопорушення, здійснювати провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймати рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечувати їх виконання, вживати заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях; регулювати дорожній рух та здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній межі.

Відповідно до ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції мають право накладати адміністративні стягнення.

Відповідно до ст. 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції) мають право складати протоколи у справах про адміністративні правопорушення.

Таким чином, поліцейський ЗРПП ВП №2 (м.Ічня) Прилуцького РВП ОСОБА_6 та поліцейський РПП ВП №2 (м.Ічня) Прилуцького ЗРВП ОСОБА_7 є представниками влади та службовими особами правоохоронного органу, наділеними владними повноваженнями.

Встановлено, що 27.11.2024. о 16 год. 10 хв., інспектором ЗРПП ВП № 2 (м.Ічня) Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 та поліцейський ЗРПП ВП № 2 (м.Ічня) Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 , які перебували на чергуванні в складі наряду ЗРПП ВП № 2 (м.Ічня) Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області, поблизу будинку № 4, що знаходиться за адресою: Чернігівська обл., Прилуцький район, с. Іваниця по вул. Ягідна, зупинено транспортний засіб мотоцикл «Мустанг», чорного кольору, під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який допустив порушення вимог правил дорожнього руху, а саме керував транспортним засобом без мотошолому та Державного номерного знаку, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП. В подальшому, під час перевірки посвідчення водія ОСОБА_3 , інспектор ЗРПП ВП № 2 (м.Ічня) Прилуцького РВП ОСОБА_6 виявив відсутність відповідної категорії на керування даним транспортним засобом, таким чином ОСОБА_3 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП. Крім цього, інспектор ЗРПП ВП № 2 (м.Ічня) Прилуцького РВП ОСОБА_6 , виявив ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_3 , після чого запропонував останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, на що ОСОБА_3 відмовився. Таким чином, ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В подальшому, ОСОБА_3 усвідомлюючи, що стосовно нього буде винесено адміністративні постанови за ч. 6 ст. 121 КУпАП та ч. 2 ст.126 КУпАП, а також складено адміністративний протокол за ст. 130 Кодексу України про адміністративну відповідальність, діючи умисно та розуміючи протиправний характер свої дій, 27.11.2024 у період часу з 16 год. 25 хв. по 16 год. 28 хв під час спілкування з інспектором ОСОБА_6 , висловив пропозицію про надання поліцейському неправомірної вигоди у розмірі 4000 гривень, а у подальшому о 16 год. 29 хв. поклав на переднє сидіння службового автомобіля 4000 гривень, за не винесення відносно нього адміністративних постанов за ч. 6 ст. 121 КУпАП та ч.2 ст.126 КУпАП та не складання відносно нього адміністративного протоколу, тобто за не вчинення інспектором ОСОБА_6 , з використанням наданої йому влади та службових повноважень дій щодо винесення адміністративних постанов за ч. 6 ст. 121 КУпАП та ч.2 ст.126 КУпАП та складання адміністративного протоколу за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на що отримав відмову.

Отже, в період часу з 16 год. 25 хв. 27.11.2024 по 16 год. 28 хв. 27.11.2024 пропонував надати неправомірну вигоду інспектору ЗРПП ВП № 2 (м.Ічня) Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 , який є службовою особою правоохоронного органу, за не вчинення ним відносно себе дій, що пов`язані з використанням наданої йому влади та службового становища, а в подальшому о 16 год. 29 хв. 27.11.2024 року надав неправомірну вигоду у розмірі 4000 гривень.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, в частині керування транспортним засобом не визнав в частині надання неправомірної вигоди поліцейським визнав. Пояснив, що 27.11.2024 року його зупинили працівники поліції коли він їхав до магазину та склали адміністративні протоколи. Він запропонував і поклав гроші на сидіння автомобіля , щоб його не трогали. Кошти привіз племінник ОСОБА_8 4000 грн. Поліцейські провокували надати їм кошти.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні надав показання, що 27.11.2024 року разом з ОСОБА_7 перебували на чергуванні у складі наряду в с.Іваниця Прилуцького району. Близько 16 год. по вул. Ягідній ними було зупинено транспортний засіб мотоцикл «Мустанг» чорного кольору під керуванням ОСОБА_3 , оскільки відчувався запах алкоголю з порожнини рота була підозра , що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Йому було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, але останній почав пропонувати неправомірну вигоду та поклав до службового автомобіля на переднє сидіння 4000 грн. номіналом по 500 грн. за те, щоб не складали адміністративний протокол. Обвинувачений ОСОБА_3 їхав на мотоциклі, оскільки перевіривши колектор мотоцикла з`ясувалось, що він гарячий.

Свідок сторони захисту ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що 27 листопада 2024 року йому зателефонував ОСОБА_3 та попросив позичити йому 4000 грн., для того щоб дати працівникам поліції , щоб ті не складали адміністративний протокол. Він привіз ОСОБА_3 гроші та віддав їх біля машини. Чи просили працівники поліції гроші у ОСОБА_3 він не знає, ОСОБА_3 йому такого не говорив.

Свідок ОСОБА_7 показав, що під час патрулювання в с.Іваниця Прилуцького району разом із ОСОБА_6 побачили, що рухається мопед. Коли зупинилися біля мопеда, то побачили у ОСОБА_3 ознаки сп`яніння. ОСОБА_3 повідомив , що їхав до магазину. Під час розмови ОСОБА_3 запропонував надати і надав неправомірну вигоду , поклавши на сидіння автомобіля 4000 грн. Кошти привіз його знайомий ОСОБА_8 та передав йому. ОСОБА_3 керував мотоциклом, а коли побачив поліцейських, то почав вести мотоцикл в руках. ОСОБА_6 перевірив мотор , який був теплий. Підставою зупинки було те, що на обвинуваченому не було захисного шолому. Неправомірну вигоду ОСОБА_3 надав за нескладання на нього адміністративних протоколів. Його попереджали про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди.

Крім невизнання свої вини обвинуваченим, його вина у вчиненні відповідних кримінальних правопорушень підтверджується наступними дослідженими в ході судового розгляду доказами:

-Витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань про відкриття кримінального провадження за № 0000266 від 28.11.2024 (а.с.49) ;

-рапортом поліцейського ОСОБА_6 про пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі (а.с.50);

- протоколом огляду місця події від 27.11.2024 року з фотографіями , в якому зазначено, що в ході огляду місця події в с. Іваниця по вул. Ягідній виявили службовий автомобіль поліції «Тойота Корола», д.н.з. НОМЕР_1 , в якому на передньому сидінні виявлено грошові купюри (вісім штук номіналом по 500 грн). , які вилучені та запаковані до пакету. Присутній під час огляду ОСОБА_3 пояснив, що це саме ті кошти, які він надав працівникам поліції за нескладання стосовно нього протоколу за ст.130 КУпАП (а.с.51-57);

- постановою слідчого від 28 листопада 2024 року про визнання речовими доказами 8 купюр по 500 грн., які запаковані до пакету НПУ №RIC2232947 (а.с.58-59);

- квитанцією №213 від 03 грудня 2024 до прибуткового касового ордера про отримання УФЗБО ГУНП в Чернігівській області 4000 грн.(а.с.60);

- витягами з наказів №572 о/с від 17.11.2023 про призначення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на посади (а.с. 61);

-протоколом про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото, кінозйомки, видеозапису (а.с.64);

- постановою слідчого від 28 листопада 2024 року про визнання відеореєстратора серійний номер Wearable Video Recorder SN: речовим доказом (а.с.68-69);

- постановою слідчого ід 28 листопада 2024 року про визнання речовими доказами DVD-R диск із відеозаписом події від 27.11.2024 (а.с.70-71);

- протоколом огляду DVD-R диску , на якому зафіксовано розмову між поліцейськими та ОСОБА_3 , який спочатку пропонував , а потім надав неправомірну вигоду в сумі 4000 грн. поліцейському за нескладання протоколу (а.с.73-74);

- завіреними копіями адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_3 від 27.11.2024, за ч.1 ст.130 КУпАП, за ч.6 ст.121 КУпАП (а.с.76-79);

- копією посадової інструкції поліцейського з реагування патрульної поліції ОСОБА_9 , та копією посадової інструкції інспектора з реагування патрульної поліції ОСОБА_10 (а.с.80-83);

- вимогою про наявність (відсутність ) судимості ОСОБА_3 , згідно якої ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності станом на 28.11.2024 не притягувався (а.с.84);

- повідомленням про підозру від 28.11.2024 (а.с.88-90).

Досліджений в судовому засіданні відеозапис починається з того , що ОСОБА_3 веде в руках мопед. На запитання поліцейського ОСОБА_3 відповів, що мопед не заводиться. Потім працівник поліції запитав про наявність посвідчення водія та документів на мопед, а також , чи вживав ОСОБА_3 спиртне, на що той відповів, що вживав напередодні. Йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, однак останній не відповів. Потім під час спілкування з інспектором ОСОБА_6 висловив пропозицію про надання поліцейському неправомірної вигоди та поклав останньому на переднє сидіння 4000 грн. Поліцейський попередив обвинуваченого , що це неправомірні дії, які заборонені законом.

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст.91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК

України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Розглядаючи кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_3 суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд не може погодитися з доводами обвинуваченого, сторони захисту, про те, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад вказаних злочинів, що він має бути виправданий, тому що ці твердження не засновані на зібраних та перевірених судом доказах.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб , передбачені Конституцією України і законами України.

Дискреційні повноваження це встановлене законом право службової особи діями на власний розсуд, обираючи один із кількох законних варіантів дій або утримуючись від їх вчинення. Поліцейський, виконуючи свої функції, вправі приймати рішення щодо фіксації чи не фіксації адміністративного правопорушення, залежно від оцінки конкретної ситуації.

У межах реалізації цих повноважень, поліцейський був зобов`язаний прийняти рішення щодо складання адміністративного протоколу за ст.130 КУпАП. Пропозиція неправомірної вигоди, зроблена обвинуваченим, була спрямована на те, щоб вплинути на це рішення, тобто спонукати службову особу до невиконання ним своїх обов`язків, а саме: не зафіксовувати правопорушення та не складати відповідний протокол.

Факт того, що справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_11 за ч.1 ст.130 КУпАП постановою Ічнянського районного суду від 12 лютого 2025 року була закрита, не змінює суті вчиненого кримінального правопорушення. Дії ОСОБА_3 , передбачені ч.1 ст.369 КК України були завершені в момент пропозиції та надання неправомірної вигоди, яка мала на меті невиконання службових функцій поліцейського, який у момент складання протоколу був впевнений у винуватості обвинуваченого. Це свідчить про наявність умислу на перешкоджання належному виконанню службових обов`язків поліцейським, що є посяганням на законну діяльність органу державної влади.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину визнав частково , що є його правом, але свідчить лише про те, що він не розкаюється.

Тож, враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, за обставин, встановлених судом.

Суд дійшов висновку, що кримінальне правопорушення, а саме: пропозиція та надання неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи

службового становища, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 мало місце, це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, ОСОБА_3 винуватий у його вчиненні та підлягає покаранню за вчинення цього кримінального правопорушення.

Підстав для звільнення обвинуваченого від відповідальності судом не встановлено, у зв`язку з чим обвинувачений підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Суд не вбачає обставин, які б пом`якшували йому покарання.

Суд не приймає до уваги каяття обвинуваченого ОСОБА_3 на попередньому слідстві, як пом`якшуючу обставину при призначенні покарання, оскільки щире каяття кореспондується з активним сприянням розкриттю злочину, щире каяття, характеризуючи суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася та демонструє готовність понести заслужене покарання. Натомість обвинувачений ОСОБА_3 таких дій не вчинив, що не вважається сприянням повного розкриття злочину.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що у судовому засіданні достеменно встановлено, що протиправне діяння вчинено обвинуваченим та орієнтував суд про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у виді однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн.

Призначаючи покарання, суд, окрім вимог ст.65 КК України також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Водночас, згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У рішенні "Бемер проти Німеччини" від 03жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачений раніше не судимий, на психіатричному та наркологічному диспансерному обліку в КНП " Ічнянська МЛ", не перебуває, працевлаштованого ,має постійне місце реєстрації та проживання за яким характеризується позитивно, спосіб життя (перебуває шлюбі , має на утриманні двох неповнолітніх дітей), ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України як нетяжкий злочин, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 369 КК України, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень).

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні не обирався та підстави для його визначення, на даному етапі, відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлений.

На підставі частини 15 статті 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Готівку в сумі 4000,00 грн.(чотири тисячі), яка зберігається на депозитному рахунку ГУНП в Чернігівській області обернути на користь держави.

Питання про речові докази після набрання вироком законної чинності вирішити відповідно до статті 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 100, 368, 369, 370, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.1 ст.369 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.

Готівку в сумі 4000,00 грн.(дві тисячі), яка зберігається на депозитному рахунку ГУНП в Чернігівській області обернути на користь держави.

Речові докази: DVD-R диск із відеозаписом події від 27.11.2024 залишити в матеріалах кримінального провадження. Відеореєстратор серійний номер Wearable Video Recorder SN: - залишити в користуванні працівників ВП №2 (м.Ічня) Прилуцького РВП.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1