Справа № 487/2901/25
Провадження № 1-кс/487/2759/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2025 м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000124 від 29.04.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням, в якому просила винести ухвалу про арешт майна, яке перебуває у власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, а саме: ЗАЗ LANOS, номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , сірого кольору; ПГМФ 8302, номерний знак НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 , синього кольору.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначила, що в провадженні сектору дізнанням Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000124 від 29.04.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.04.2025 до ЧЧ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення від оператора 102 про те, що за адресою: м. Миколаїв, Велика Корениха, вул. Ізмаїльська, поблизу водоспаду було виявлено громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який займається незаконним виловом риби з використанням сіток та човна.

29.04.2025 дізнавачем сектору дізнання Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області проведено огляд місця події на території, що розташована за адресою: м. Миколаїв, мікрорайон Велика Корениха, вул. Ізмаїльська, на узбережжі Бузького лиману, водоспаду, за координатами 46,952334, 31.907820, в ході якого виявлено та вилучено гумовий човен Skif весловий, зеленого кольору, 2 весла; сітки ліскові у кількості 3 одиниць: 1) L=70 м, h=1 м, а=30 мм; 2) L=30 м, h=1 м, а=35 мм; 3) L=30 м, h=1 м, а=35 мм; водні біоресурси у загальній кількості 64 екземпляра, а саме: тарань 46 шт., карась сріблястий 10 шт., судак звичайний 3 шт., пузанок 4 шт., плоскирка 1 шт.

Відповідно до розрахунку розміру шкоди, здійсненого на підставі Постанови КМУ від 29.09.2023 № 1042 "Про затведження такс для обчислення розміру шкоди, завданої порушенням законодавства про рибне господарство внаслідок незаконного добування (вилову), знищення або пошкодження водних біоресурсів, а також незаконного знищення чи погіршення середовища існування водних біоресурсів", рибним запасам України в результаті незаконного вилову громадянином ОСОБА_4 завдано шкоду в розмірі 109 939 гривень.

Відповідно до відповіді Інституту рибного господарства, збиток іхтіофауні Бузького лиману Миколаївського району Миколаївської області, який дозволяє характеризувати шкоду як істотну у 2025 році, становить 5 097 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Сумарний збиток, завданий незаконним вилученням водних біоресурсів відповідно до матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000124 від 29.04.2025, складає 6 467 НМДГ, тобто перевищує вказану граничну величину. За таким критерієм (у відповідності до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 10.12.2004 3 17 "Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля") добування великої кількості водних біоресурсів, шкода рибному господарству України, яка завдана вилученням водних біоресурсів, відповідно до матеріалів кримінального провадження № 0000124 від 29.04.2025, є істотною.

28.05.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України, тобто, у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду.

В ході досудового розслідування кримінального провадження було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 є власником транспортних засобів: ЗАЗ LANOS, номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , сірого кольору; ПГМФ 8302, номерний знак НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 , синього кольору.

Відповідно до висновку експерта № СЕ19/115-25/8518-АВ від 26.05.2025, середня ринкова ціна продажу транспортного засобу марки ЗАЗ LANOS, 2007 року випуску, станом на 26.05.2025 могла складати 108 049 грн.

Відповідно до висновку експерта № СЕ19/115-25/8517-АВ від 26.05.2025, середня ринкова ціна продажу транспортного засобу марки ПГМФ 8302, 2008 року випуску, станом на 26.05.2025 могла складати 16 825 грн.

На думку прокурора, вищевказані транспортні засоби, що перебувають у власності ОСОБА_4 , можуть забезпечити відшкодування шкоди (цивільного позову), завданої внаслідок кримінального правопорушення, вчиненого останнім.

Прокурор, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засдіання, не з`явилась, надала заяву про розгляд клопотання за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглядалось без повідомлення підозрюваного.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Статтею 131 КПК України передбачено, що арешт майна є одним із заходів забезпечення кримніального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 170 КПК УКраїни арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Статтею 171 КПК України передбачено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. визначені вимоги, які пред`являються до змісту клопотання про арешт майна.

Крім того, зазначеною нормою визначені вимоги до клопотання про арешт майна.

Так, зокрема, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено:

1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог;

2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

В частині третій статті 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З матеріалів клопотання встановлено, що в провадженні сектору дізнанням Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000124 від 29.04.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.04.2025 до ЧЧ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення від оператора 102 про те, що за адресою: м. Миколаїв, Велика Корениха, вул. Ізмаїльська, поблизу водоспаду було виявлено громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який займається незаконним виловом риби з використанням сіток та човна.

29.04.2025 дізнавачем сектору дізнання Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області проведено огляд місця події на території, що розташована за адресою: м. Миколаїв, мікрорайон Велика Корениха, вул. Ізмаїльська, на узбережжі Бузького лиману, водоспаду, за координатами 46,952334, 31.907820, в ході якого виявлено та вилучено гумовий човен Skif весловий, зеленого кольору, 2 весла; сітки ліскові у кількості 3 одиниць: 1) L=70 м, h=1 м, а=30 мм; 2) L=30 м, h=1 м, а=35 мм; 3) L=30 м, h=1 м, а=35 мм; водні біоресурси у загальній кількості 64 екземпляра, а саме: тарань 46 шт., карась сріблястий 10 шт., судак звичайний 3 шт., пузанок 4 шт., плоскирка 1 шт.

Відповідно до розрахунку розміру шкоди, здійсненого на підставі Постанови КМУ від 29.09.2023 № 1042 "Про затведження такс для обчислення розміру шкоди, завданої порушенням законодавства про рибне господарство внаслідок незаконного добування (вилову), знищення або пошкодження водних біоресурсів, а також незаконного знищення чи погіршення середовища існування водних біоресурсів", рибним запасам України в результаті незаконного вилову громадянином ОСОБА_4 завдано шкоду в розмірі 109 939 гривень.

Відповідно до відповіді Інституту рибного господарства, збиток іхтіофауні Бузького лиману Миколаївського району Миколаївської області, який дозволяє характеризувати шкоду як істотну у 2025 році, становить 5 097 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Сумарний збиток, завданий незаконним вилученням водних біоресурсів відповідно до матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000124 від 29.04.2025, складає 6 467 НМДГ, тобто перевищує вказану граничну величину. За таким критерієм (у відповідності до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 10.12.2004 3 17 "Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля") добування великої кількості водних біоресурсів, шкода рибному господарству України, яка завдана вилученням водних біоресурсів, відповідно до матеріалів кримінального провадження № 0000124 від 29.04.2025, є істотною.

28.05.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України, тобто, у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду.

В ході досудового розслідування кримінального провадження було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 є власником транспортних засобів: ЗАЗ LANOS, номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , сірого кольору; ПГМФ 8302, номерний знак НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 , синього кольору.

Відповідно до висновку експерта № СЕ19/115-25/8518-АВ від 26.05.2025, середня ринкова ціна продажу транспортного засобу марки ЗАЗ LANOS, 2007 року випуску, станом на 26.05.2025 могла складати 108 049 грн.

Відповідно до висновку експерта № СЕ19/115-25/8517-АВ від 26.05.2025, середня ринкова ціна продажу транспортного засобу марки ПГМФ 8302, 2008 року випуску, станом на 26.05.2025 могла складати 16 825 грн.

Метою арешту майна у клопотанні прокурора зазначено відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), що передбачено п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України. Так, транспотні засоби, які перебувають у власності підозрюваного ОСОБА_4 , можуть забезпечити відшкодування шкоди (цивільного позову), завданої внаслідок кримінального правопорушення, вчиненого останнім.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Цивільний позов - це заявлена у кримінальному провадженні вимога фізичної або юридичної особи про відшкодування їй матеріальної чи компенсацію моральної шкоди, що завдана безпосередньо кримінальним правопорушенням чи іншим суспільно небезпечним діянням до підозрюваного, обвинуваченого або до особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану кримінально-протиправними діяннями підозрюваного, обвинуваченого або суспільно небезпечними діяннями малолітньої, неосудної чи обмежено осудної особи. Отже, наявність цивільного позову є необхідною складовою для можливості забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Відповідно до листа начальника Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Миколаївській області від 26.05.2025, адресованого дізнавачу, Миколаївським рибоохоронним патрулем буде подано цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди.

Проте, на час звернення прокурора з вищевказаним клопотанням і розгляду його слідчим суддею, потерпілим цивільний позов не заявлений, тобто відсутня мета, для забезпечення якої допускається арешт майна; майно, на яке прокурор просить накласти арешт, не є речовим доказом у кримінальному провадженні, санкція ч. 1 ст. 249 КК України, за якою ОСОБА_4 повідомлено про підозру, не передбачає спеціальної конфіскації.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що прокурор не довів необхідність арешту майна, про яке йдеться в його клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

На підставі наведеного, у задоволенні клопотання прокура про арешт майна слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000124 від 29.04.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1