Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2000/25
Провадження №: 1-кс/332/146/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 р. м. Запоріжжя

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого СВ відділення поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання та додані до нього матеріали слідчого СВ відділення поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 погодженого прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках об`єднаного досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000054 від 09.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України.

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з вищевказаним клопотанням. В обґрунтування клопотання слідчий зазначив наступне.

У провадженні СВ Відділення поліції № 1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області знаходиться об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000054 від 09.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.04.2025 до відділення поліції №1 ЗРУП Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.04.2025 до Відділення поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, надійшла заява від ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що чоловік на ім`я ОСОБА_6 , який проживає на території Заводського району міста Запоріжжя, зберігає за місцем мешкання наркотичні речовини.

Під час проведення подальшого досудового розслідування старшим оперуповноваженим СКП Відділення поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області допитано. ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який пояснив, що у будинку, який знаходиться за вищевказаною адресою також проживає його знайомий на ім`я ОСОБА_6 , який приблизно на почату березня за адресою м. Запоріжжя, проспект Металургів зустрів вищевказаного знайомого ОСОБА_6 , який має в користуванні автомобіль марки ВАЗ чорного кольору д.н. НОМЕР_1 та запропонував довезти його додому , так як сам їхав додому. Погодившись на пропозицію ОСОБА_6 вони поїхали, та під час поїздки вони спілкувались на різні теми, зокрема, що ОСОБА_6 так і не переоформив на себе автомобіль, хоча їздить на ньому довгий строк. Під`їхавши до будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_6 дістав з карману пакет з речовиною білого кольору та поклав його під водійське сидіння. Як він пояснив йому в пакеті знаходиться соль та краще зберігати її в авто, так як, в квартирі її можуть знайти, а в авто буває тільки він.

Також допитано. ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який пояснив, що у нього є знайомий на ім`я ОСОБА_6 , в користуванні якого є автомобіль марки ВАЗ чорного кольору д.н. НОМЕР_1 , на вказаному авто ОСОБА_6 їздить доволі часто але автомобіль належить іншій людині, кому саме йому не відомо. Йому відомо, що ОСОБА_6 під водійським сидінням свого авто зберігає наркотичні речовини, а саме «соль» , він це знає, так як сам це бачив. Приблизно в середині березня ОСОБА_6 підвозив його на ринок ОСОБА_9 , та коли вони сіли в авто ОСОБА_6 поклав під сидіння пакет, коли він спитав ОСОБА_6 «що це таке» він відповів, що це «соль», яку він зберігає для власного користування.

У подальшому 25.04.2025 в період часу з 13 години 03 хвилини по 13 годину 30 хвилин, на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_10 від 22.04.2025 (справа № 332/2000/25, провадження №: 1-кс/332/134/25) проведено санкціонований обшук в автомобілі марки «ВАЗ 211440», у кузові чорного кольору, 2009 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться в користуванні ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_12 , в ході якого виявлено та вилучено наступне:

- Чотири скляні трубки з нашаруванням чорного кольору, упаковано до спец-пакету WAR1199277;

- Предмет ззовні схожий на дерев`яну биту, упаковано до спец-пакету PSP4105237

25.04.2025 вищевказане вилучене майно було визнано речовими доказами.

На теперішній час в органу досудового розслідування є необхідність у збереженні вищезазначених речових доказів та встановлення істини у кримінальному провадженні. За таких підстав, слідчий у клопотанні просить накласти арешт на вищевказане майно.

Перед початком судового засідання слідчий надав заяву про розгляд клопотання без застосування засобів технічного фіксування судового процесу.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий підтримав клопотання надав пояснення аналогічним які вказані у клопотанні.

Заінтересована особа щодо майна якої вирішувалося питання про арешт майна ОСОБА_11 у судове засідання не з`явився, заяв та клопотань від нього до суду не надходило.

Заслухавши думку слідчого, дослідивши надані до клопотання докази, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з нижченаведених підстав.

Згідно ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтями 85, 86 КПК України визначено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Відділення поліції № 1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області проводиться об`єднане досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000054 від 09.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України.

Постановою дізнавача Відділення поліції № 1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_13 від 25.04.2025 року речі, які вилучені під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді в автомобілі марки «ВАЗ 211440», у кузові чорного кольору, 2009 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться в користуванні. ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_12 , а саме: чотири скляні трубки з нашаруванням чорного кольору, які упаковано до спец-пакету WAR1199277, дерев`яний предмет ззовні схожий на биту, який упаковано до сейф-пакету PSP4105237 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Аналізуючи докази надані органом досудового розслідування, з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки незастосування накладення арешту може призвести до наслідків, визначених частиною одинадцятою статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, таких як можливе приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, існує сукупність підстав вважати, що дані речі в подальшому можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та могли зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, керуючись засадами розумності та співмірності, вважаю, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого за погодженням з прокурором.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 167,170, 237 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 погодженого прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках об`єднаного досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000054 від 09.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України задовольнити.

Накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів на вилучене під час проведення обшуку 25.04.2025 з 13 години 03 хвилини по 13 годину 30 хвилин в автомобілі марки «ВАЗ 211440», у кузові чорного кольору, 2009 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться в користуванні. ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_12 , на майно, а саме::

1)Чотири скляні трубки з нашаруванням чорного кольору, які упаковано до спец-пакету WAR1199277;

2)Дерев`яний предмет ззовні схожий на биту, який упаковано до сейф-пакету PSP4105237

Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, а заінтересованій особі щодо майна якої вирішувалося питання про арешт майна, не пізніше наступного робочого дня направити поштою копію ухвали, роз`яснивши його право звернутися з клопотанням про скасування арешту майна у відповідності до ст.174 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Особи, які не були присутні при проголошенні ухвали, можуть її оскаржити протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1