УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 та за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в приміщенні суду клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м.Біла Церква, Київської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , учня 9-В класу Білоцерківського природно-математичного ліцею гімназії №16, раніше не судимого, -

підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 січня 2025 року за №0000027

В С Т А Н О В И В:

14.04.2025 до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 січня 2025 року за №0000027.

Клопотання обґрунтовується тим, що слідчим управлінням ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000027 від 16.01.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 127, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 300 КК України.

11.01.2025 близько 15 год 00 хв. ОСОБА_4 перебуваючи на території дендропарку «Олександрія», що знаходиться в м. Біла Церква Київської області, а саме на ділянці місцевості з координатами: 49.8057782, 30.0491624, діючи на фоні триваючого конфлікту та неприязного відношення до ОСОБА_7 , під час побиття та залякування останньої (катування), виник умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном потерпілої, шляхом вимагання.

Діючи з цією метою, ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, підійшов до потерпілої ОСОБА_7 , яка відчувала страх за своє життя та здоров`я через побиття ОСОБА_4 та іншими особами, почав чинити тиск на останню, висловлюючи вимогу передати до кінця тижня грошові кошти в сумі 15 000 грн, погрожуючи у разі невиконання таких вимог застосуванням фізичного насильства щодо потерпілої.

У свою чергу ОСОБА_7 , реально сприймаючи висловлені ОСОБА_4 , погрози, відчуваючи страх за своє життя та здоров`я, пообіцяла виконати вимогу та передати упродовж тижня грошові кошти у розмірі 15 000 грн.

ОСОБА_4 , підозрюється у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчинений в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

19 березня 2025 року неповнолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 4 ст. 189 КК України.

11.04.2025 неповнолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 4 ст. 189 КК України.

11.03.2025 заступником керівника Київської обласної прокуратури строк досудового розслідування продовжено до 20.04.2025.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21.03.2025 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

11.04.2025 досудове розслідування у провадженні завершено, про що повідомлено під розписку усіх підозрюваних та захисників та розпочато стадію ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились та продовжують існувати, ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків.

Враховуючи, що строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту закінчується, в органу досудового розслідування виникла необхідність у його продовженні.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрюваний, його захисник та законного представника у судовому засіданні не заперечили щодо задоволення клопотання.

Вислухавши сторін по справі, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Так, слідчим управлінням ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000027 від 16.01.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 127, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 300 КК України.

19 березня 2025 року неповнолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 4 ст. 189 КК України.

11.04.2025 неповнолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 4 ст. 189 КК України.

11.03.2025 заступником керівника Київської обласної прокуратури строк досудового розслідування продовжено до 20.04.2025.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21.03.2025 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ч.1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим (ч.6 ст.181 КПК України)

Законодавцем передбачена спеціальні норма, яка регулює ті питання, що має довести прокурор перед слідчим суддею під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою (домашнього арешту) - ч. 3 ст. 199 КПК. При цьому положення цієї норми орієнтують слідчого суддю, суд додатково встановити: 1) обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують застосування запобіжного заходу; 2) обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Метою і підставою продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливу на свідків у кримінальному провадженні, прокурором згідно клопотання доведено наявність існування ризиків, визначених ст.177 КПК України щодо підозрюваного.

Як вбачається з матеріалів справи та доводів сторони обвинувачення, то визначений в ухвалі суду ризик щодо можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду не зменшився і не перестав існувати, а доказів зворотного в судовому засіданні сторонами не надано. Беззаперечних даних, які б виключали вказаний ризик, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Судом враховано, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

У той же час, не залишається поза увагою слідчого судді, що Указом Президента України №64/2022 на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан. Також, згідно з роз`ясненнями, надані Верховним Судом у листі від 03.03.2022 р. N 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», де у п. 8 зазначено, що оцінюючи ризики, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом та тримання під вартою зокрема, слідчий суддя (суд) керується всіма наявними матеріалами клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу. Водночас як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію.

При вирішенні питання обґрунтованості підозри суд приймає до уваги практику Європейського Суду з прав людини, зокрема на п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», за яким обґрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому, на стадії досудового розслідування кримінального провадження слідчий суддя вважає, що він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно неї запобіжного заходу.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Крім того, у відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, належності та допустимості зібраних доказів, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Достатніх підстав вважати, що підозра ОСОБА_4 є необгрунтованою, суд не вбачає і стороною захисту такої необґрунтованості не доведено.

Так, за ч.3 ст.197 КПК України визначено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку передбаченому цим Кодексом.

11.04.2025 досудове розслідування у провадженні завершено, про що повідомлено під розписку усіх підозрюваних та захисників та розпочато стадію ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України.

Водночас, виконання стороною обвинувачення вимог ст. 290 КПК не нівелює наявність ризиків, що передбачені ч. 5 ст. 177 КПК, не скасовує обґрунтованість повідомленої підозри, а лише є проміжним етапом досудового розслідування, який пов`язується із фактом відкриття матеріалів досудового розслідування стороні захисту. Відтак в кожному конкретному випадку при вирішенні тих питань, що належать до компетенції слідчого судді, суду під час продовження дії запобіжного заходу, слід керуватись принципом розумності, меті застосування запобіжного заходу, яка спрямована на досягнення дієвості кримінального провадження та завданням кримінального провадження в цілому.

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ч.1 ст.9 КПК України).

В той же час, відповідно до правової позиції викладеної в Рішенні ЄСПЛ «Михайлюк та Петров проти України» від 10.12.2009 (п.25 Рішення) зазначається, що вираз «згідно із законом» насамперед вимагає, щоб оскаржуване втручання мало певну підставу в національному законодавстві, він також стосується якості відповідного законодавства і потребує, аби воно було доступне відповідній особі, яка, крім того, повинна передбачати його наслідки для себе, а також це законодавство повинно відповідати принципу верховенства права.

Пунктом 18 ч.1 ст.3 КПК України визначено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Враховуючи конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу ОСОБА_4 , тяжкість кримінального правопорушення, у вчинені якого підозрюється останній, наявна ймовірність настання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому слідчий суддя приходить до висновку, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного особу ОСОБА_4 , слід продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 20.00 годин по 06.00 годину наступного дня, окрім часу, необхідного для перебування в укритті під час повітряної тривоги, строком до 05 червня 2025 року включно. На підставі ч.5 ст.194 КПК України потрібно покласти на підозрюваного ОСОБА_4 на строк до 05 червня 2025 року такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за кожною вимогою;повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або навчання; не відлучатись за межі м.Біла Церква без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватись від позапроцесуального спілкування з іншими підозрюваними та свідками щодо обставин, що є предметом досудового розслідування; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40, 131, 132, 176-179, 181, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 , - задовольнити.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 20.00 годин по 06.00 годину наступного дня, окрім часу, необхідного для перебування в укритті під час повітряної тривоги, строком до 05 червня 2025 року включно.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 на строк до 05 червня 2025 року такі обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора чи суду за кожною вимогою;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або навчання;

-не відлучатись за межі м.Біла Церква без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-утримуватись від позапроцесуального спілкування з іншими підозрюваними та свідками щодо обставин, що є предметом досудового розслідування;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

На ухвалу слідчого судді прокурором, підозрюваним, його захисником, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду .

Слідчий суддя: ОСОБА_1