Справа №511/1303/25
Провадження по справі №1-кп/498/94/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000172 від 13.02.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 332 КК України,

встановив:

В провадженні Великомихайлівського районного суду Одеської області знаходиться кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000172 від 13.02.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 332 КК України.

Через канцелярію суду від прокурора Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 надійшло клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, з утриманням його в Державній установі « Одеський слідчий ізолятор». Мотивуючи клопотання тим, що під час досудового розслідування, в тому числі шляхом проведення слідчих та інших процесуальних дій, отримано докази того, що з високим ступенем ймовірності обвинувачений ОСОБА_4 може вчинити дії, які містять ризики, передбачені ст. 177 КПК України і які дають підстави вважати, що ОСОБА_4 , може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Переховування від органів досудового розслідування та/або суду підтверджується у зв`язку з тим, що обвинувачений має можливості для переховування від органу досудового розслідування, у тому числі з використанням можливості для нелегального перетину державного кордону, до чого його може спонукати, зокрема, встановлена кримінальним законом відповідальність за вчинення інкримінованих йому особливо тяжкого злочину у цьому кримінальному провадженні, та обізнаності останнього про способи та методи нелегального перетину державного кордону, також, у держави наразі з об`єктивних причин через дії російської федерації відсутні можливості належним чином контролювати його поведінку та місцезнаходження, а також державний кордон у місцях активних бойових дій. Крім того, ОСОБА_4 12.10.2023 засуджений за вчинення кримінального правопорушення передбачене ч. 2 ст. 310 КК України та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки, а також останній перебуває на обліку у лікаря нарколога на «Д» обліку з 2018 року, діагноз «Опіоїдна залежність». Ризик незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних у кримінальному провадженні підтверджується з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від свідків шляхом їх безпосереднього допиту, водночас суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманими у порядку передбаченому ст. 225 КПК України, а також із врахуванням того, що на даний час не встановлено всіх осіб задіяних у вчинені кримінального правопорушення, а також в силу тяжкості покарання що йому загрожує, чим може примусити до зміни показань чи до відмови від їх надання, а також узгодження позиції із іншими не встановленими на даний час особами. ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, адже останній, ознайомившись із повідомленням про підозру, доказами сторони обвинувачення, може повідомити нині невстановленим спільникам про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали йому відомі під час досудового розслідування, що може ускладнити притягнення до відповідальності всіх винних осіб. Окрім того, обвинуваченому стало відомо про широке коло обставин встановлених під час досудового розслідування щодо вчинення кримінального правопорушення, аніж ті, що йому були відомі до моменту повідомлення про підозру. Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_4 , полягає у тому, що з врахуванням обставин вчиненого злочину є підстави вважати, що неправомірні дії ОСОБА_4 , носять непоодинокий характер. Зокрема, характер та спосіб вчинених дій, тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, дають підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 може вчиняти інші кримінальні правопорушення, з метою уникнення кримінальної відповідальності. Таким чином, відповідно до вказаної рекомендації, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за вчинений злочин, тобто, чим більш сувора санкція передбачена за злочин, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо обвинуваченого. Крім того, враховуючи що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні даного кримінального правопорушення в період іспитового строку за вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області за ч.2 ст.310 КК України, тобто в тому що він на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний злочин, що в свою чергу свідчить про наявність обґрунтованого ризику вчинення ним нових злочинів перебуваючи на свободі. Обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Враховуючи суспільно небезпечний характер вищевказаного кримінального правопорушення та покарання у вигляді позбавлення волі, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його судом виним, є всі підстави вважати, що обвинувачений з високим ступенем ймовірності може вчинити вищезазначені дії, а тому з метою запобігання вказаним ризикам об`єктивно необхідним є продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 242 240 гривень. Враховуючи характер кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання судом винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, яке полягає у безальтернативному позбавленні волі, застава, особисте зобов`язання чи порука із покладенням відповідних обов`язків, не змозі запобігти ризикам переховування від органу досудового розслідування, незаконного впливу на свідків та спілкуванні невстановленими співучасниками вчинення кримінальних правопорушень, а також тиску на них, оскільки ОСОБА_4 відомі їхні персональні дані, місця постійного та тимчасового проживання, засоби мобільного та Інтернет зв`язку. Застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть цілодобового, також не забезпечить усунення існуючих ризиків, оскільки ОСОБА_4 матиме можливість контактувати із іншими невстановленими співучасниками кримінального правопорушення, у тому числі за допомогою різного роду засобів зв`язку, які неможливо відслідкувати ні гласними ні негласними засобами контролю, таким чином забезпечуючи подальше функціонування та вчинення учасниками тяжких злочинів. Крім того, ОСОБА_4 12.10.2023 засуджений за вчинення кримінального правопорушення передбачене ч. 2 ст. 310 КК України та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки, а також останній перебуває на обліку у лікаря нарколога на «Д» обліку з 2018 року, діагноз «Опіоїдна залежність». Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки. З урахуванням викладених обставин жоден інший більш м`який запобіжний захід, крім виключного запобіжного заходу тримання під вартою, не зможе забезпечити запобігання існуючим ризикам та виконання завдань кримінального провадження. Зараз стороною обвинувачення та судом не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність особи до вчинення нею злочинів є вірогідною та достатньою для продовження застосування щодо особи обмежувальних заходів. З огляду на викладене, з метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, враховуючи наявність обвинувачення у вчиненні злочину, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, та відсутність можливості запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, просить продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) днів.

В судовому засіданні прокурор Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 підтримав заявлене ним клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, посилаючись на обставини викладені в клопотанні.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання про продовження йому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Захисник обвинуваченого зазначив, що ризики зазначені прокурором не доведені, прокурором проголошено ймовірні ризики, нічим не підтверджені.

Розглянувши підстави заявленого клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника обвинуваченого, суд вважає клопотання прокурора обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 01 травня 2025 року обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів - до 29 червня 2025 року з визначенням застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240,00 грн.

Частина 4 статті 199 КПК України регламентує, що суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

За змістом ст.ст.131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключено у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого є запобігання ризикам та забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою продовження обраного запобіжного заходу є наявність обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст.332 КК України, що підтверджується обвинувальним актом та реєстром матеріалів досудового розслідування.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років. Крім того, судом враховується, що обвинувачений може переховування від суду та органів досудового розслідування, оскільки є обізнаним у методах нелегального перетину державного кордону, може незаконно впливати на свідків. Також судом встановлено, що ОСОБА_4 12.10.2023 був засуджений за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки, отже обвинувачується у вчиненні злочину в період іспитового строку.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а дані про особу обвинуваченого дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України та прокурором доведено, що перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Однак, враховуючи існування ризиків, особу обвинуваченого, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.

Суд, не знаходить підстав для зменшення розміру застави визначеною ухвалою суду від 01 травня 2025 року.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за доцільне продовжити обраний обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, із можливістю внесення застави визначеної ухвалою суду від 01 травня 2025 року.

На момент розгляду даного клопотання термін тримання ОСОБА_4 під вартою не закінчився, однак він сплине до наступного судового засідання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194-199, 314-316, 369-372, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити обраний обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням його в Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України строком на 60 (шістдесят) днів - до 21 серпня 2025 року включно, із можливістю внесення застави визначеної ухвалою суду від 01 травня 2025 року.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику.

Ухвала підлягає апеляційному оскарженню згідно вимог діючого законодавства.

Суддя ОСОБА_1