ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 522/11105/25

Провадження №1-кп/522/2656/25

10 липня 2025 року місто Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000277, відомості про яке внесено 24.04.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Арциз Арцизького району Одеської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу вимог ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 у 2025 році, більш точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в місті Одесі, більш точного місця не встановлено, знайшов холодну зброю кастет, який без передбаченого законом дозволу носив при собі.

В подальшому. ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, не маючи передбаченого законом дозволу, відповідно до вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12 жовтня 1992 року, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21 серпня 1998 року, умисно носив кастет, виготовлений промисловим способом, що є різновидом неклинкової контактної холодної зброї ударно-дробильної дії, при собі, а саме у правій кишені штанів.

Так, 24.04.2025 року, приблизно о 18 годині 56 хвилин, за адресою: м. Одеса, вул. Розкидайлівська, 50, працівниками сектору карного розшуку відділення поліції № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, під час здійснення ними відпрацювання охорони громадського порядку на території Приморського району міста Одеси, зупинений ОСОБА_5 у якого під час проведення поверхової перевірки, відповідно до ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію», п. 7 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в правій кишені штанів, виявлено кастет, після чого викликано слідчо-оперативну групу відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області.

24.04.2025 року, в період з 20 години 12 хвилин по 20 годину 16 хвилин, за адресою: м. Одеса, вул. Розкидайлівська, 50, працівниками відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області в ході обшуку у ОСОБА_5 виявлено та вилучено кастет, який останній зберігав при собі в правій кишені штанів.

Встановлено, що наданий на дослідження кастет відноситься до неклинкової контактної холодної зброї ударно-дробильної дії, який виготовлений промисловим способом.

Неклинкову контактну холодну зброю ударно-дробильної дії кастет, виготовлений промисловим способом ОСОБА_5 знайшов за вищевказаних обставин та у подальшому без передбаченого законом дозволу носив при собі.

Умисні, протиправні дії ОСОБА_5 , які виразились у носінні кастету без передбаченого законом дозволу, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, та пояснив суду, що дійсно при вказаних у обвинувальному акті обставинах у 2025 році у м. Одесі знайшов кастет, який без дозволу носив при собі. 24.04.2025 року, ввечорі, як зазначив обвинувачений, його зупинили працівникі поліції і під час перевірки в правій кишені штанів, у нього виявлено кастет, який він зберігав при собі. У вчиненому щиро покаявся, просив суд суворо його не карати, оскільки він зробив для себе належні висновки.

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою провину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодилась з кваліфікацією вчинених ним діянь, а так само визнав всі фактичні обставини їх вчинення, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показами обвинуваченої, наданими нею безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_5 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, яке вчинене обвинуваченим дійсно мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України і ОСОБА_5 винуватий у його вчиненні, так як він носила кастет без передбаченого законом дозволу.

Так, статтею 9 Конституції України визначено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до позиції, викладеної у рішенні ЄСПЛ «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року, складовими елементами принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, що скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

Згідно з положеннями ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття.

Відповідно до положень ст. 67 КК України обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд, відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відносяться до нетяжкого злочину, відомості про особу обвинуваченого, який в силу вимог ст. 89 КК України раніше не судимий, неодружений, офіційно не працевлаштований; на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, його ставлення до скоєного, а саме визнання вини, відсутність обтяжуючих обставин і наявність пом`яшуючих, зокрема щирого каяття.

Так, формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім. Отже, щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Зважаючи на вказане, в діях ОСОБА_5 проявилося щире каяття.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення, характеру та ступеню суспільної небезпеки скоєного, його наслідків, даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе при застосуванні до нього покарання, в межах санкції ч. 2 ст. 263 КК України, у виді пробаційного нагляду.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 59-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Крім того, ч. 2 ст. 59-1 КК України встановлено обов`язки, які суд імперативно покладає на засудженого, а ч. 3 цієї ж статті визначено обов`язки, які можуть бути додатково покладені на засудженого, тобто законодавцем віднесені до дискреційних повноважень суду.

Аналіз указані норми закону, дозволяє дійти висновку, що структура покарання у виді пробаційного нагляду полягає в покладені певних обов`язків на засудженого з визначенням строку, упродовж якого він має їх виконувати, а тому, призначення покарання у виді пробаційного нагляду не може існувати без встановлення відповідних обов`язків.

Саме таке застосування ст. 59-1 КК України визнав правильним Верховний Суд в ухвалі від 03.03.2025 у справі № 182/5470/24.

Відтак, суд вважає за необхідне відповідно до ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_5 упродовж строку пробаційного нагляду такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Судом встановлено, що в ході досудового розслідування відносно ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 15.05.2025 року було застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Суд вважає, що є доцільним до набранння вироком законної сили буде залишити обраний запобіжний захід відносно ОСОБА_5 без змін, дл забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Відповідно до вимог ст. 118, 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Тому з огляду на це, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з ОСОБА_5 витрати на користь держави по проведенню експертизи холодної зброї: № СЕ-19/116-25/10356-ХЗ, у сумі 1782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

Заходи забезпечення кримінального провадження, а саме арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 30.04.2025 р., суд вважає за необхідне скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, так як у подальшому застосуванні такого арешту відпала потреба.

Долю речових доказів в порядку ст. 100 КПК України відповідно до постанови слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 наступним чином - кастет (без маркувальних знаків) який запаковано до сейф-пакету 2280470 - знищити.

Цивільний позов у кримінальному провадженні № 0000277 не заявлявся.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили - залишити без змін

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 8, 9, 100, 118, 124, 174, 179, 368 ,370- 374, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України і призначити йому покарання у виді 2-х (двох) років пробаційного нагляду.

Відповідно до ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_5 упродовж призначеного двохрічного строку пробаційного нагляду такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Початок відбування строку покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у виді особистого зобов`язання, зідно ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 15.05.2025 року, до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 30.04.2025 р. скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні № 0000277 - кастет (без маркувальних знаків), який запаковано до сейф-пакету 2280470 - знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи холодної зброї: № СЕ-19/116-25/10356-ХЗ, у сумі 1782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з часу отримання вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку в порядку ст. 376КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1