ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/183/25 Справа № 711/2488/25 Категорія: ст. 303 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючої судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника підозрювного-адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу з доповненнями захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 квітня 2025 року, -

в с т а н о в и в :

26 березня 2025 року до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси звернувся захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 зі скаргою про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, в межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000443 від 24 листопада 2023 року (виділеного з кримінального провадження №0001470 від 30 квітня 2023 року).

В обґрунтування вимог скарги адвокат зазначив, що слідчим управлінням ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000443 від 24 листопада 2023 року, яке було виділено з матеріалів кримінального провадження №0001470 від 30 квітня 2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

06 листопада 2023 року слідчим СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_10 було складено повідомлення про підозру ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження №0001470 від 30 квітня 2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, а саме грубого порушення громадського порядку (хуліганство) з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчинене групою осіб.

Про існування зазначеного повідомлення про підозру він та його підзахисний дізнались лише 21 січня 2025 року під час ознайомлення захисника з матеріалами кримінального провадження №0000443 від 24 листопада 2023 року, в порядку ст.221 КПК України. До того часу повідомлення про підозру в рамках цього кримінального провадження не вручалось ні особисто ОСОБА_8 ні надходило на адресу його місця проживання.

Скаржник вважає, що письмове повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України від 06 листопада 2023 року у кримінальному провадженні №0000443 від 24 листопада 2023 року є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 квітня 2025 року у задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, в межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000443 від 24 листопада 2023 (виділеного з кримінального провадження №0001470 від 30 квітня 2023 року), відмовлено.

В мотивах прийнятого рішення слідчий суддя, зокрема, зазначив, що орган досудового розслідування, не встановивши місцезнаходження підозрюваного, вжив усіх можливих та необхідних заходів для вручення ОСОБА_8 повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, 11 квітня 2025 року захисник ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 звернувся до Черкаського апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 квітня 2025 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити подану ним слідчому судді скаргу та скасувати здійснене стосовно ОСОБА_8 повідомлення про підозру від 06 листопада 2023 року у кримінальному провадженні №0000443 від 24 листопада 2023 року.

11 квітня 2025 року від захисника захисника ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 надійшли доповнення до апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї захисник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 зазначає про те, що оскаржувана ухвала є незаконною, необгрунтованою, невмотивованою та такою, що постановлена при неповному з`ясуванні обставин справи та при невідповідності висновків слідчого судді, викладеним в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, а також з істотним порушенням кримінального процесуального закону, а тому підлягає скасуванню.

Обгрунтовуючи апеляційні вимоги вказує на те, що письмове повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 06 листопада 2023 року у кримінальному провадженні №0000443, підлягає скасуванню з підстав грубого порушення процесуального порядку, передбаченого кримінальним процесуальним кодексом України для здійснення процедури вручення особі письмового повідомлення про підозру.

Так, оцінюючи порядок здійснення повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 06 листопада 2023 року у даному кримінальному провадженні, слідчим суддею не було звернуто увагу на те, що кримінальне проваддження хоча і було відкрито 30 квітня 2023 року, проте, його підзахисний жодного разу не викликався для проведення слідчих чи процесуальних дій в жодному статусі. Вказує на те, що 14 червня 2023 року ОСОБА_8 разом із сім`єю виїхав за межі України на постійне місце проживання і по теперішній час перебуває в Ісландії і цей виїзд був заздалегідь запланований. При цьому, ОСОБА_8 не мав на меті переховуватись від органу досудового розслідування. Захисник вважає, що органом досудового розслідування не було вжито заходів щодо належного повідомлення його підзахисного про підозру, як того вимагає закон у зв`язку із чим, на його думку було грубо порушено право його підзахисного на захист.

Зазначає, що вказані вимоги процесуального закону не були дотримані стороною обвинувачення, проте, при розгляді його скарги в інтересах ОСОБА_8 , де він акцентував на цьому увагу, слідчий суддя також не звернув на це належної уваги.

Захисник вказує на те, що обґрунтовуючи відмову в задоволенні скарги на повідомлення про підозру, суд не в повному обсязі дослідив матеріали кримінального провадження, які підтверджують факт обізнаності сторони обвинувачення про те, що під час складання повідомлення про підозру слідчому було відомо про перебування ОСОБА_8 за межами України, а не за відомими йому адресами.

Захисник вважає, що письмове повідомлення про підозру від 06 листопада 2023 року у даному кримінальному провадженні не було вручено ОСОБА_8 в день його складання, як того вимагає КПК України, а слідчим, на його думку, не було дотримано процедури та процесуального порядку вручення такого повідомлення.

Вказані обставини свідчать про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 здійснено без дотримання належної правової процедури, а слідчим СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 було грубо порушено передбачений КПК України порядок повідомлення особі про підозру.

Заслухавши доповідь судді, промови учасників судового засідання, а саме захисника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу і просив її задовольнити з викладених у ній підстав; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Статтею 370 КПК України встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. Відповідно до частини 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Окрім того, стаття 17 Закону України № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права, а стаття 18 цього Закону визначає порядок посилання на Конвенцію та практику суду.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.177, 178 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Обгрунтовуючи прийняте рішення щодо порядку вручення особі підозри, слідчий суддя зазначив про те, що під час розгляду скарги було встановлено, що у день складання письмового повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, у слідчого були відсутні дані про виїзд ОСОБА_8 за межі України, а у зв`язку із невстановленням фактичного місця перебування ОСОБА_8 , що позбавило орган досудового розслідування можливості вручити особисто ОСОБА_8 письмове повідомлення про підозру від 06 листопада 2023 року у день його складання, зазначене повідомлення про підозру, відповідно до вимог ст.111, ст.135, ч.1 ст.278 КПК України було вручено у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, шляхом направлення 06 листопада 2023 року рекомендованим поштовим відправленням на відомі адреси проживання останнього, а саме: АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_2 , а в подальшому і за відомими адресами роботи ОСОБА_8 .

За таких обставин, слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування вжито всіх необхідних заходів для виконання вимог ст.ст. 276-278 КПК України.

Так, згідно письмових пояснень слідчого 06 листопада 2023 року в день повідомлення ОСОБА_8 про підозру було здійснено виїзд за встановленими місцями проживання ОСОБА_8 , однак останній за адресами був відсутній. У зв`язку з чим повідомлення про підозру було направлено поштовим зв`язком за відомими адресами проживання ( АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 ), вказаними у запиті з кримінального аналізу (а.с.40-41 т.2).

Дослідивши матеріали досудового розслідування кримінального провадження №0000443 від 24 листопада 2023 року, слідчим суддею встановлено, що в т.1 а.с.43-45 міститься запит на проведення кримінального аналізу та досьє відносно ОСОБА_8 , в якому зазначено місце проживання останнього, а саме: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 . Також в досьє зазначено, що ОСОБА_8 є керівником, засновником та кінцевим бенефіціаром ТОВ «Європейський» (, місцезнаходження: м. Черкаси, вул. Смілянська, 21) та ТОВ «Дніпро-Моторс» (, місцезнаходження: м. Черкаси, вул. Кухарця Євгена, 8), а адреса: АДРЕСА_2 , також зазначена як адреса проживання батьків ОСОБА_8 .

Також в т.2 а.с.40-41 міститься супровідний лист №13136/24/44-23 від 06 листопада 2023 року, яким слідчим СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 на адреси проживання ОСОБА_8 , а саме: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , направлено повідомлення про підозру на 3-х аркушах у кримінальному провадженні №0001470 від 30 квітня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, а також поштові накладні від 06 листопада 2023 року на підтвердження відправки.

Крім цього, на а.с.46 т.2 міститься доручення слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 оперативному підрозділу на проведення слідчих дій, а саме забезпечення явки ОСОБА_8 до СУ ГУНП в Черкаській області для проведення слідчих дій на 20 листопада 2023 року, 22 листопада 2023 року, 24 листопада 2023 року та встановлення можливого місця проживання, в тому числі тимчасового, підозрюваного ОСОБА_8 , його номери мобільних телефонів, якими він користується, дружні та родинні зв`язки останнього.

Також з метою виклику ОСОБА_8 , супровідними листами від 16 листопада 2023 року за №1354024/44-23, слідчим направлялися повістки про виклик на 11:00 год. 24 листопада 2023 року та копію повідомлення про підозру на 3-х аркушах, за місцем знаходження ТОВ «Дніпро Моторс» та ТОВ «Європейський», для передачі директору ОСОБА_8 (а.с.50-52 т.2).

Разом з цим, інформацію про перетин державного кордону України 14 червня 2023 року ОСОБА_8 , слідчий ОСОБА_9 отримав згідно відповіді №5426/55/122/02-2023 від 20 листопада 2023 року на виконання наданого доручення оперативного підрозділу від 13 листопада 2023 року.

В подальшому, постановою слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 від 24 листопада 2023 року підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено в розшук. (а.с.53-55 т.2).

Постановою слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 від 23 січня 2024 року підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 оголошено в міжнародний розшук. (а.с.66-68 т.2).

26 січня 2024 року ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. (а.с.76-79 т.2)

Оцінюючи доводи апеляційної скарги в частині неналежного повідомлення ОСОБА_8 про підозру та порушення процесуального порядку вручення ОСОБА_8 повідомлення про підозру, встановленого ч.7 ст.135 та ч.1 ст.566 КПК України, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, ст.135 КПК України передбачено порядок здійснення виклику у провадженні, а також статтею 136 КПК визначено, яким чином підтверджується отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом.

У відповідності до ч.1 ст.135 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Відповідно до ч.2 ст.135 КПК України, у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Відповідно до ч.1 ст.136 КПК України, належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розписка особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

З наведеного, з урахуванням положень ст. 278 КПК України, слідує, що на слідчого, прокурора покладається обов`язок вручити підозрюваному письмове повідомлення про підозру в день його складення, однак, якщо це неможливо зробити, повідомлення про підозру вручається у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень у кримінальному провадженні (ст. 111 КПК України), тобто, - у порядку здійснення виклику у провадженні (ст. 135 КПК України) в тому числі, шляхом надіслання підозрюваному повідомлення про підозру поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення повідомлення про підозру по телефону або телеграмою, під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Врахувавши вищенаведені положення закону, слідчий суддя дійшов аргументованого висновку, що слідчим був дотриманий передбачений КПК порядок вручення повідомлення про підозру особі.

Так, згідно із ст. 3 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється з метою ведення офіційного листування та здійснення інших комунікацій з особою. Таким чином, реєстрація місця проживання (перебування) це спосіб повідомлення особою свого місця проживання для офіційного листування та здійснення іншої комунікації. Людина сама обирає собі місце проживання з огляду на встановлені Конституцією України права, але, здійснюючи реєстрацію свого місця проживання, особа повідомляє про конкретну адресу місця свого проживання, за якою з нею можна вести офіційне листування та здійснювати інші комунікації.

У ч. 2 ст. 135 КПК України вживається саме термін «місце проживання особи», однак відсутня деталізація ознак місця проживання зареєстроване або фактичне.

Відповідно до матеріалів провадження, станом на 06 листопада 2023 року зазначено наступні адреси проживання ОСОБА_8 : АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_2 ; інших об`єктивних відомостей про адреси проживання ОСОБА_8 , матеріали справи не містять.

З системного аналізу положень ч. 1 ст. 42 та ст. 135 КПК України, можна зробити висновок, що дотримання прав особи при врученні їй складеного щодо неї повідомлення про підозру, у разі тимчасової відсутності такої особи за місцем її проживання, полягає не у фактичному врученні такого повідомлення (процесуального документа), а у вжитті органом досудового розслідування усіх можливих заходів для того, щоб така особа могла дізнатися про факт складання такого повідомлення про підозру щодо неї та суть викладених у ньому обставин з усіх доступних для неї джерел.

Отже, на день складання повідомлення про підозру (06 листопада 2023 року) у сторони обвинувачення була наявна інформація про те, що фактичними місцями проживання ОСОБА_8 були саме вищевказані адреси, а тому підстав для надсилання йому повідомлення про підозру у відповідності до ч. 7 ст. 135 КПК України не було.

Так, дійсно, 14 червня 2023 року ОСОБА_8 перетнув державний кордон України у напрямку виізд, після чого на територію України не повертався.

Однак,згідно з положеннями Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», п. 4 розділу II Порядку провадження за заявами про оформлення документів для виїзду громадян України за кордон на постійне місце проживання, п. 179.3 Податкового кодексу України, п. 2 Порядку видачі довідки про сплату податку на доходи фізичних осіб платником податку резидентом, у випадку зміни місця проживання у зв`язку з виїздом за кордон особа має виконати певні обов`язки та здійснити певні дії, необхідні для зміни свого місця проживання, а саме: зняття з реєстрації місця проживання; внесення відомостей до паспорта громадянина України для виїзду за кордон в частині, що стосується оформлення виїзду на постійне проживання за кордон; подання довідки про реєстрацію місця проживання; подання декларації про майновий стан і доходи до органу державної фіскальної служби.

Без проходження вказаних процедур автоматична зміна статусу особи не відбувається, і вона продовжує вважатися такою, що має постійне місце проживання в Україні.

Крім того, у відповідності до п. п. 2 п. 2 Порядку ведення обліку громадян України, які проживають за межами України, затвердженому постановою КМУ № 85 від 29.01.2020 року, консульський облік це вчинення уповноваженими посадовими особами закордонних дипломатичних установ України комплексу дій з реєстрації інформації про місце проживання або перебування громадянина України на території іноземної держави шляхом внесення даних до відомчої інформаційної системи МЗС.

Оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про вчинення ОСОБА_8 вищевказаного обсягу дій, необхідних для констатації факту визнання особи такою, що проживає за кордоном, за відсутності офіційної інформації щодо іншого місця проживання ОСОБА_8 з урахуванням не встановлення його місцезнаходження на момент складання повідомлення про підозру, ОСОБА_8 вважається тимчасово відсутнім за місцем своєї реєстрації та проживання на території України, у зв'язку із чим вручення йому повідомлення про підозру за відомим стороні обвинувачення на території України місцем проживання у спосіб, визначений ч. 2 ст. 135 КПК України, відповідає встановленим обставинам та вимогам процесуального закону, про що обґрунтовано зазначив слідчий суддя у своїй ухвалі.

Відтак, колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги захисника про те, що вручення повідомлення про підозру ОСОБА_8 здійснювалося у неналежний спосіб.

КПК України не містить положень, якими були б визначені підстави для скасування повідомлення про підозру та не встановлює будь-яких обмежень щодо предмету перевірки слідчим суддею такого повідомлення, проте закріплює: що підозра має ґрунтуватися на допустимих доказах; обов`язок захисника забезпечувати з`ясування обставин, які спростовують підозру; строк, після спливу якого дозволяється оскаржувати повідомлення про підозру; функцію слідчого судді та вимоги щодо оцінки ним доказів у тому числі при розгляді скарги про скасування повідомлення про підозру.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 КПК України, підозра не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Згідно ч. 1 ст. 47 КПК України, захисник зобов`язаний використовувати засоби захисту, передбачені КПК України та іншими законами України, з метою, зокрема, забезпечення з`ясування обставин, які спростовують підозру.

Слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ч. 1 ст. 94 КПК України).

Аналіз зазначених положень КПК України дає підстави для висновку, що при оскарженні повідомлення про підозру слідчий суддя уповноважений перевіряти, зокрема, дотримання процесуального порядку вручення повідомлення про підозру, а також наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні конкретного кримінального правопорушення.

Аналіз положень п.10 ч.1 ст.303 КПК України дає підстави вважати, що в ході розгляду скарги на повідомлення про підозру підлягають з`ясуванню питання дотримання в ході повідомлення про підозру положень Глави 22 КПК України, у тому числі, щодо відповідності підозри вимогам ст.277 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду скарги на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити ухвалу без змін.

Невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження чи істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

У зв`язку з цим, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою, постановленою у відповідності до вимог чинного законодавства, із з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для вирішення справи, а відтак, не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 309, 376, 395, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу з доповненнями захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 квітня 2025 року, якою залишено без задоволення скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуюча ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4