КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/6498/2025 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, з використанням відеоконференцзв`язку з Печерським районним судом міста Києва та з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку «EasyCon», апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08 серпня 2025 року, -

за участю:

прокурора - ОСОБА_9 ,

підозрюваного - ОСОБА_8 ,

захисників - ОСОБА_10 , ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08.08.2025 року фактично частково задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_11 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_12 про продовження строку тримання під вартою, із визначенням застави у розмірі 113 000 (сто тринадцять тисяч) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 342 164 000 (триста сорок два мільйон сто шістдесят чотири тисячі) гривень та продовжено строк тримання під вартою до 12.09.2025 року включно, із визначенням застави у розмірі 99 000 (дев`яносто дев`ять тисяч) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 299 772 000 (двісті дев`яносто дев`ять мільйонів сімсот сімдесят дві тисячі) гривень, із визначенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі її внесення, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, одруженого, який має право на заняття адвокатською діяльністю згідно свідоцтва № 11229/10, виданого 28.08.2023 року Радою адвокатів Київської області, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 426-1 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подали до суду окремі апеляційні скарги.

Захисник ОСОБА_6 в своїй апеляційні скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08.08.2025 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого та застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із визначенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Мотивуючи апеляційні вимоги захисник зазначає, що стороною обвинувачення не надано суду жодного доказу, що проведення необхідних слідчих дій стане неможливе у разі, якщо відносно ОСОБА_8 буде застосовано інший, більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Наголошує апелянт і на тому, що інкримінована ОСОБА_8 підозра у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 426-1 є необґрунтованою, оскільки єдиним доказом начебто вчинення ОСОБА_8 злочину, є доданий до клопотання протокол огляду відеозапису від 18.02.2025 року, начебто перебування ОСОБА_8 у період часу із 28.03.2019 року (включно) по 29.03.2019 рік (включно) на борту приватного повітряного судна. Разом з тим, відео докази перебування ОСОБА_8 на борту приватного літака, а також фото із зображенням валіз чорного кольору, грошових коштів в купюрах номіналом 200 Євро, тощо - є штучно створеними, змонтованими та відредагованими органом досудового розслідування.

Автор апеляційної скарги просить звернути увагу суду на те, що жодного нового ризику, передбаченого ст. 177 КПК України у клопотанні про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою сторона обвинувачення не зазначила.

Зауважує захисник, що визначений оскаржуваною ухвалою розмір застави є нічим необґрунтований та абсолютно непомірний для ОСОБА_13 .

Захисник ОСОБА_7 в своїй апеляційні скарзі також просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08.08.2025 року, та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Мотивуючи апеляційні вимоги захисник зазначає, що ухвала слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08.08.2025 року є незаконною та необґрунтованою, а відтак підлягає скасуванню.

Вказує, що слідчий суддя не допустив до розгляду клопотання захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 . Захисниця ОСОБА_6 подала клопотання про участь у розгляді клопотання в режимі відеоконференції. В судовому засіданні з розгляду клопотання слідчий суддя задовольнив клопотання ОСОБА_6 . Захисниця ОСОБА_6 була підключена до розгляду клопотання по ВКЗ. Під час судового засідання ОСОБА_6 попрохала суд надати час на конфіденційне спілкування з підозрюваним. Слідчий суддя задовольнив її клопотання, надав дозвіл на конфіденційне спілкування. Через технічні проблеми зі з`єднанням ОСОБА_6 та підозрюваний не змогли скористатися правом на конфіденційне спілкування. Під час поновлення судового засідання ОСОБА_6 зазначила про те, що не змогла скористатися правом на спілкування з підозрюваним через наявність технічних причин, про що, зокрема, писала в чат ВКЗ. Однак, слідчий суддя не надав можливості скористатися правом на спілкування з підозрюваним, натомість дав розпорядження секретарю судового засідання від`єднати захисницю ОСОБА_6 від участі в судовому засіданні в режимі ВКЗ.

Автор апеляційної скарги звертає увагу, що оскаржувану ухвалу постановлено незаконним складом суду. 08.08.2025 року в судовому засіданні з розгляду клопотання підозрюваний ОСОБА_8 заявив відвід слідчому судді ОСОБА_1 з підстав не допущення слідчим суддею до судового розгляду захисниці ОСОБА_6 , що підтверджується даними технічного аудіозапису судового засідання. Разом з тим, незважаючи на заявлений в судовому засіданні стороною захисту відвід слідчому судді, слідчий суддя ОСОБА_1 продовжив судовий розгляд клопотання. Наведене свідчить про порушення порядку вирішення питання про відвід, що призвело до розгляду клопотання незаконним складом суду, що є безумовною підставою для скасування ухвали.

Посилається і на те, що на момент затримання підозрюваний не переховувався та з`являвся на виклики слідчого, ним надано показання та він не відмовлявся від їх надання сприяючи здійсненню кримінального провадження. Також, відсутні докази застосування до підозрюваного приводу у зв`язку з неявкою до органу дізнання, слідчого, прокурора, суду. Відсутні докази що підозрюваний притягувався до адміністративної відповідальності за злісне ухилення від явки до суду, прокурора, слідчого, органу дізнання, а також до кримінальної відповідальності за відмову від дачі показань або дачу завідомо неправдивих показань. Відсутні докази протидії підозрюваним розпорядженням і діяльності суду, працівників правоохоронних органів, та притягнення у зв`язку з цим до кримінальної або адміністративної відповідальності.

Зауважує, що до затримання підозрюваний позитивно характеризувався за місцем служби, сумлінно виконував свої трудові функції, та не подавав заяв які могли б свідчити, що він має намір припинити свою трудову діяльність та переховуватись від органу досудового розслідування. На утриманні ОСОБА_8 перебуває батько, дружина, яка на даний час не працює та донька. Таким чином, особисті характеристики підозрюваного не лише не підтверджують наявності ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а навпаки - свідчать про його надійність, добросовісну процесуальну поведінку та соціальну вкоріненість. Тому застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за таких обставин є необґрунтованим і непропорційним.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000702 від 20.08.2021 року за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 426-1 КК України, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 426-1 КК України, та за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438, ч. 1 ст. 438 КК України.

Процесуальне керівництво здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора.

12.03.2025 року у межах кримінального провадження № 0000702 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 426-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_16 від 15.03.2025 року у справі № 757/11750/25-к щодо підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10.05.2025 року з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави та можливими обов`язками.

Постановою Першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_17 від 06.05.2025 року строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 12.06.2025 року.

Строк тримання під вартою до 12.06.2025 року продовжено ОСОБА_8 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_18 від 08.05.2025 року у справі № 757/21122/25-к.

У подальшому, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_19 від 06.06.2025 року у справі № 757/25811/25-к строк досудового розслідування продовжено до шести місяців, тобто до 12.09.2025 року.

В подальшому розмір застави було зменшено до 342 164 000 гривень та ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12.06.2025 року строк тримання під вартою продовжено до 09.08.2025 року.

05.08.2025 року (клопотання датоване 01.08.2025 року) старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_11 за погодженням із прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_12 звернувся з клопотанням до Печерського районного суду міста Києва про продовження строку тримання під вартою, щодо ОСОБА_8 в межах строку досудового розслідування, із визначенням розміру застави у межах 113 000 (сто тринадцять тисяч) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 342 164 000 (триста сорок два мільйон сто шістдесят чотири тисячі) гривень.

08.08.2025 року слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва фактично частково задоволено клопотання старшого слідчого та продовжено ОСОБА_8 строк тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 12.09.2025 року, з визначенням розміру застави у розмірі 99 000 (дев`яносто дев`ять тисяч) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 299 772 000 (двісті дев`яносто дев`ять мільйонів сімсот сімдесят дві тисячі) гривень, із визначенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі її внесення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Слідчий суддя, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою, на думку колегії суддів правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 426-1 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих старшим слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).

Продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 не порушує його права на судовий розгляд упродовж розумного строку, оскільки відповідно до п. 110 Рішення ЄСПЛ «Кудла проти Польщі», тривале тримання під вартою може бути виправдане у кожному окремому випадку за наявності конкретних ознак існуючої необхідності захисту інтересів суспільства, яка - незважаючи на презумпцію невинуватості - переважає принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст. 5 Конвенції.

Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання старшого слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 на тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення та конкретні обставини кримінального провадження, а тому доводи захисника в частині недоведеності існування ризиків не можуть бути прийняті колегією суддів.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що заявлені ризики з часу застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та існують на теперішній час.

Дослідивши належним чином всі матеріали провадження, дані, які характеризують особу підозрюваного та інші, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України обставини, колегія суддів погоджується з наведеними слідчим суддею в ухвалі мотивами, з яких останній прийняв відповідне рішення, а тому підстав для застосування щодо ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.

Перевіряючи ухвалу слідчого судді в частині визначеного підозрюваному альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Продовжуючи ОСОБА_8 строк тримання під вартою до 12.09.2025 року, у межах строку досудового розслідування, слідчий суддя повинен був в ухвалі визначити підозрюваному у відповідності до вимог ст. 183 КПК України обґрунтований розмір застави, а також зазначити які з передбачених ч. 5 статтею 194 цього Кодексу обов`язків будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави, наслідки їх невиконання.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Апеляційний суд, визначаючи розмір застави, бере до уваги обставини, встановлені ст. ст. 177, 178 КПК України, вимоги ст. 182 КПК України та позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, а тому вважає, що підозрюваному ОСОБА_8 слід визначити заставу у розмірі 270 000 000 (двісті сімдесят мільйонів) гривень у національній грошовій одиниці.

Такий розмір застави, на думку колегії суддів, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного, та підстав вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_8 колегія суддів не вбачає.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про те, що оскаржувану ухвалу постановлено незаконним складом суду, оскільки, незважаючи на заявлений в судовому засіданні стороною захисту відвід слідчому судді, слідчий суддя ОСОБА_1 продовжив судовий розгляд клопотання, то колегія суддів вважає за необхідне вказати наступне.

Обов`язковою умовою прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення є неухильне дотримання вимог кримінального процесуального законодавства в процесі судового розгляду.

Так, ст. 5 Конвенції визначено, що нікого не може бути позбавлено свободи інакше як компетентним судом відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, секретар судового засідання, слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно з ч. 2 ст. 80 КПК України за цими ж підставами, їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. ч. 4-5 КПК України, заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Відвід повинен бути вмотивованим.

Зокрема, частинами 1-3 ст. 81 КПК України передбачено, що у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 цього Кодексу.

Усі інші відводи під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження - суд, який його здійснює.

При розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду). Заява про відвід, що розглядається судом колегіально, вирішується простою більшістю голосів.

Згідно з частиною першою статті 321 КПК України, головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження.

Аналіз вищенаведених норм у їх сукупності дає підстави для висновку про те, що до вирішення суддею заяви про відвід цей суддя не може вчиняти будь-яких інших процесуальних дій, пов`язаних із подальшим процесуальним рухом справи.

При цьому, питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду).

Проте слідчим суддею зазначені вимоги кримінального процесуального закону не виконані.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що предметом розгляду в даному провадженні є ухвала слідчого судді про продовження строку тримання під вартою підозрюваного.

Відповідно до вимог ст. 199, 331 КПК України, продовження строку тримання під вартою є процесуальним питанням, яке вирішується судом першої інстанції за клопотанням слідчого, прокурора в межах визначеного строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу. Така ухвала має тимчасовий характер та не вирішує питання про винуватість особи.

Згідно з ч. 3 ст. 407 КПК України, за результатами апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін, змінити її або скасувати й постановити нову ухвалу. Норма закону не передбачає можливості призначення нового судового розгляду у справах щодо застосування чи продовження запобіжного заходу, оскільки таке процесуальне питання розглядається одноразово в межах визначеного строку. Апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість ухвали та наділений повноваженнями прийняти нове рішення у межах ст. 407 КПК.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08.08.2025 року необхідно скасувати, як таку, що постановлена у зв`язку з істотним порушенням норм Кримінального процесуального законодавства України, апеляційні скарги сторони захисту задовольнити частково, та постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого про продовження ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково, продовжити підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначити заставу у розмірі 270 000 000 (двісті сімдесят мільйонів) гривень,із визначенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі її внесення.

Підстав для задоволення заяв поручителів ОСОБА_20 , ОСОБА_21 про взяття особи на поруки колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08 серпня 2025 року, якою фактично частково задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_11 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_12 про продовження строку тримання під вартою, із визначенням застави у розмірі 113 000 (сто тринадцять тисяч) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 342 164 000 (триста сорок два мільйон сто шістдесят чотири тисячі) гривень та продовжено строк тримання під вартою до 12.09.2025 року включно, із визначенням застави у розмірі 99 000 (дев`яносто дев`ять тисяч) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 299 772 000 (двісті дев`яносто дев`ять мільйонів сімсот сімдесят дві тисячі) гривень, із визначенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі її внесення, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_11 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_12 про продовження строку тримання під вартою, із визначенням застави у розмірі 113 000 (сто тринадцять тисяч) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 342 164 000 (триста сорок два мільйон сто шістдесят чотири тисячі) гривень, із визначенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі її внесення, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 12 вересня 2025 року включно.

Визначити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу у розмірі 270 000 000 (двісті сімдесят мільйонів) гривень у національній грошовій одиниці України, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду (м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, , номер рахунку за стандартом IBAN: UA1082186), банк надавача послуг: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО банку: 820172).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Крім того, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати на першу вимогу до слідчого, який здійснює досудове розслідування в цьому кримінальному провадженні, прокурора, суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Термін дії обов`язків покладених судом визначити строком до 12 вересня 2025 року включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця попереднього ув`язнення.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця попереднього ув`язнення негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_8 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд.

З моменту внесення застави підозрюваний ОСОБА_8 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний ОСОБА_8 будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У задоволенні заяв поручителів ОСОБА_20 , ОСОБА_21 про взяття особи на поруки, - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4