Справа № 201/9057/25
Провадження № 1-кс/201/3352/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання старшого слідчого в ОВС СВ 2-го управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях підполковника юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Маріупольської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000754, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.07.2025, за підозрою ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням прокурора звернувся до слідчого судді з клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000754, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.07.2025, за підозрою ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1КК України, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, а саме на:

-автомобіль марки КІА SРОRТАGЕ, номерний знак НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , рік випуску 2012, колір сірий, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 від 04.09.2012;

-реєстраційний номер майна: 15988500, тип майна- квартира трикімнатна, за адресою АДРЕСА_1 ; загальна площа 74, 5 кв. м., житлова площа 40, 1 кв. м., форма власності - приватна, частка власності 1/1, підстава виникнення права власності - договір купівлі - продажу від 03.04.2007.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, Встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 будучи особою раніше судимою за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 110, ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 111-1 КК України, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та 30.05.2023 перебуваючи на тимчасово окупованій території, а саме у місті Донецьку, діючи умисно, всупереч інтересам держави України, її суверенітету та територіальній цілісності, з особистих мотивів, підтримуючи воєнну агресію РФ на території України, переслідуючи єдиний кримінально протиправний намір, направлений на сприяння державі агресору - Російській Федерації в посиленні заходів тимчасової окупації населених пунктів Донецької області, добровільно зареєструвався кандидатом у депутати так званого «народного совета донецкой народной республики», з метою у подальшому бути обраним до вказаного органу окупаційної влади від партії «Либерально-демократической партии России», тобто взяв участь у незаконних виборах на тимчасово окупованій території у Донецькій області.

Крім того, 11.08.2023 «постановлением № 25/167 от 11.08.2023» так званої «избирательной комиссии Донецкой Народной Республики» затверджений список кандидатів в депутати «политической партиии ЛДПР- Либерально-демократичнкой партии России» у кількісті 100 осіб, до складу якої, увійшов ОСОБА_5 під номером 6.

У подальшому, 10.09.2023 ОСОБА_5 , перебуваючи у місті Донецьку, продовжуючи свій умисел спрямований на сприяння державі агресору - Російській Федерації в посиленні заходів тимчасової окупації населених пунктів Донецької області, добровільно, без будь якого примусу, за результатами незаконних виборів на тимчасово окупованій території Донецької області, обраний так званим «депутатом» до незаконного органу влади, створеного на тимчасово окупованій території - «народного совета Донецкой Народной Республики», від політичної партії окупаційної адміністрації «Ліберально-демократичної партії Росії».

20.09.2023 у приміщенні так званого «народного совета Донецкой Народной Республики», розташованого за адресою: місто Донецьк,

вул. Артема, буд. 97, відбулось перше пленарне засідання так званого «первого созыва народного совета Донецкой Народной Республики», до складу якого був обраний ОСОБА_5 , та 23.09.2023 відбулось друге пленарне засідання так званого «первого созыва народного совета Донецкой Народной Республики», на якому депутати обрали так званого «Главу Донецкой Нраодной Республики» ОСОБА_6 .

Таким чином, громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у колабораційній діяльності, тобто у добровільному обранні до незаконних органів влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Згідно з ч.5 ст. 111-1 КК України - добровільне обрання до незаконних органів влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора на тимчасово окупованій території, караються позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Слідчий у судове засідання для розгляду клопотання не з`явився, про час та місце його розгляду повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності, на задоволенні наполягав, неприбуття слідчого в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З метою забезпечення арешту майна, клопотання розглядається без повідомлення підозрюваного.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 111-1 КК України, а саме добровільне обрання до незаконного органу влади створеному на тимчасово окупованій території, у зв`язку із чим 08.07.2025 йому повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

Згідно з санкцією ч. 5 ст. 111-1 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Також було встановлено, що відповідно до відомостей з ТСЦ 1451 РСЦ ГСЦ МВС в Донецькій, Луганській обл. Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, отримано інформацію щодо наявності майна, яке належить ОСОБА_5 на праві власності:

-автомобіль марки КІА SРОRТАGЕ, номерний знак НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , рік випуску 2012, колір сірий, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 від 04.09.2012.

Крім того, відповідно до Реєстру з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів, отримано відомості щодо наявності майна, яке належить ОСОБА_5 на праві власності:

-реєстраційний номер майна: 15988500, тип майна- квартира трикімнатна, за адресою АДРЕСА_1 ; загальна площа 74, 5 кв. м., житлова площа 40, 1 кв. м., форма власності - приватна, частка власності 1/1, підстава виникнення права власності - договір купівлі - продажу від 03.04.2007.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Чинний кримінальний процесуальний закон покладає на орган досудового розслідування обов`язок вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні (ч. 1ст. 170 КПК України), який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення права відчуження, розпорядження та/або користування майном, у тому числі для можливої конфіскації майна.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 2ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Відповідно до вимог ч. 5ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з вимогами ч. 2ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати в тому числі: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених в тому числі й п. 3 ч. 2ст.170 КПК України; розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

З матеріалів провадження, наданих слідчому судді, які обґрунтовують клопотання, вбачається, що зазначені обставини підозри ОСОБА_5 могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних та доказами. Тобто існують обґрунтовані підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, санкція якої передбачає у тому числі конфіскацію майна.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише можна визначити, що причетність ОСОБА_5 до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлено, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього такого обмежувального заходу, як арешт майна.

Окрім того, в судовому засіданні встановлено, що майно, на яке просить накласти арешт слідчий, знаходиться у власності підозрюваного, а тому існує обґрунтований ризик його відчуження задля запобігання можливої конфіскації у разі в майбутньому доведеності висунутого обвинувачення.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий процесуальний примус, як накладення арешту на вказане майно, що належить підозрюваному та надасть змогу виконати завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням.

А тому клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 170,171,173,309,376,404,405,407,418,422 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СВ 2-го управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях підполковника юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Маріупольської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000754, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.07.2025, за підозрою ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст.111-1 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

-автомобіль марки КІА SРОRТАGЕ, номерний знак НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , рік випуску 2012, колір сірий, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 від 04.09.2012;

-реєстраційний номер майна: 15988500, тип майна- квартира трикімнатна, за адресою АДРЕСА_1 ; загальна площа 74, 5 кв. м., житлова площа 40, 1 кв. м., форма власності - приватна, частка власності 1/1, підстава виникнення права власності - договір купівлі - продажу від 03.04.2007.

Заборонити розпоряджатися, користуватися та відчужувати вказане рухоме майно на час досудового розслідування та судового розгляду у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1