ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1593/25 Справа № 192/3215/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2025 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2025 року відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом засудженим ОСОБА_8 .

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції зазначив, що засуджений, який подав через захисника клопотання, таким чином виявив бажання проходити військову службу за контрактом, при цьому засуджений відбуває покарання за вчинення кримінального правопорушення, яке не підпадає під обмеження встановлені ч. 2 ст. 81-1 КК України.

Разом з тим, захисником не надано суду відомостей, що засуджений відповідає критеріям передбаченим ч. 2 ст. 215 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме, що засуджений за станом здоров`я придатний до військової служби за контрактом, що засуджений пройшов професійно-психологічний відбір та має достатній рівень фізичної підготовки для виконання обов`язків військової служби.

Що стосується наявної в матеріалах справи письмової згоди військової частини НОМЕР_1 щодо прийняття засудженого для продовження проходження військової служби за контрактом, то вказана згода не містить відомостей, що військова служба на яку згодні прийняти засудженого у військовій частині підпадає під обмеження визначені військово-лікарською комісією в довідці №197/1874 (а. с. 11)

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Захисник засудженого в апеляційній скарзі просить ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2025 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-достроковому звільненні від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про умовне-дострокове звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом.

Покласти на звільненого обов`язок прибути до військової частини НОМЕР_1 для укладання контракту відповідно до вимог ст. 81-1 КК України.

Захисник ОСОБА_7 вважає, що суд першої інстанції проігнорував аргументацію, що ОСОБА_8 має можливість служити на посаді водія штурмового відділення, яка підпадає під оперативне забезпечення, де «обмежена придатність» не становить реальної перепони. Також не врахував письмову згоду командира військової частини де прямо зазначено, що наявні обмеження не перешкоджають укладенню контракту.

Суд першої інстанції виходячи за межі своєї компетенції зробив висновок про військову спеціальність засудженого, а саме зробив висновок, що посада водія не відповідає обмеженням за довідкою ВЛК, хоча це компетенція командира ВЧ.

Суд першої інстанції не виконав обов`язку з`ясування всіх суттєвих обставин, а саме чи виявив засуджений бажання служити, чи відповідає військовим вимогам визначеним ст. 21-5 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», чи не має обмежень зазначених у ч. ч. 1, 2 ст. 81-1 КК України.

Крім того суд першої інстанції фактично порушив гарантії ст. 65 Конституції України, а саме обов`язок кожного громадянина захищати Вітчизну.

Позиція учасників судового провадження.

Захисник та засуджений в судовому засіданні свою апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.

Прокурор проти задоволення апеляційної скарги засудженого та його захисника заперечував, посилався на її безпідставність та необґрунтованість, просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників кримінального провадження, їх виступи в судових дебатах, дослідивши матеріали кримінальної провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно зі ст. 81-1 КК України, під час проведення мобілізації та/або дії воєнного стану до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк, судом може бути застосовано умовно-дострокове звільнення для проходження ними військової служби за контрактом.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, передбачене цією статтею, не застосовується до осіб, засуджених за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, засуджених за вчинення умисного вбивства двох або більше осіб, або вчиненого з особливою жорстокістю, або поєднаного із зґвалтуванням або сексуальним насильством, або особливо тяжких корупційних кримінальних правопорушень чи засуджених за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями 152-156-1, 258-258-6, частиною четвертою статті 286-1, статтею 348 цього Кодексу, а також до засуджених осіб, які згідно з підпунктом 1 пункту 3 примітки до статті 368 цього Кодексу займали особливо відповідальне становище.

У разі застосування судом умовно-дострокового звільнення на підставі, визначеній цією статтею, така особа звільняється умовно-достроково від відбування лише основного покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом може бути застосовано судом, якщо засуджений виявив бажання проходити військову службу за контрактом та відповідає вимогам проходження військової служби за контрактом, визначеним статтею 21-5 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що стороною захисту не було надано належних доказів про відповідність засудженого критеріям передбаченим ч. 2 ст. 21-5 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме, що ОСОБА_8 за станом здоров`я придатний до військової служби за контрактом, пройшов професійно-психологічний відбір та має достатній рівень фізичної підготовки для виконання обов`язків військової служби.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії №197/1874 від 11.09.2024 року ОСОБА_8 придатний до військової служби у військової частини забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.

В той же час згідно письмової згоди командира військової частини НОМЕР_1 , в частині є можливість заміщення вакантної посади водія штурмового відділення штурмового взводу 2 штурмової роти військової частини НОМЕР_1 .

Отже, стан здоров`я засудженого ОСОБА_8 відповідно до висновку військово-лікарської комісії №197/1874 від 11.09.2024 року не відповідає вимогам здоров`я для проходження військової служби на запропонованій посаді у військовій частині НОМЕР_1 .

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 539 КПК України, суб`єктом звернення до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання для проходження військової служби вирішується судом за клопотанням (поданням) органу або установи виконання покарань, що в свою чергу унеможливлює задоволення клопотання захисника з цього питання.

Доказів того, що засуджений чи його захисник зверталися до установи виконання покарань з проханням про подання клопотання щодо умовно-дострокового звільнення особи від відбування покарання для проходження військової служби, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 539 КПК України, стороною захисту суду надано не було.

Отже, з огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення клопотання захисника обвинуваченого щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання для проходження військової служби засудженим ОСОБА_8 .

А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2025 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського

апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3