Провадження №1-кп/638/838/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2025 року Шевченківський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадженні № 0002794 від 15.11.2023, з обвинувальним актом у відношенні :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого у м. Вільнянськ, Запорізької області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, військовозобов`язаного, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на посаді стрільця-снайпера 1-го механізованого відділення 3-го механізованого взводу 9-ї механізованої роти 3-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «старший солдат», який зареєстрований та мешкає за адресою : АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 402 ч. 4 КК України,

за участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12

підсудного ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_5 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.03.2023 за №26 зарахований до списків військової частини НОМЕР_1 , поставлений на всі види забезпечення та проходив військову службу за призовом під час мобілізації на посаді дешифрувальника розвідувальних матеріалів з безпілотних літальних апаратів 3-го відділення безпілотних авіаційних комплексів взводу безпілотних авіаційних комплексів розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «старший солдат».

У подальшому, підсудний ОСОБА_5 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 15.08.2023 за №111-РС був звільнений з вищезазначеної займаної посади, призначений на посаду стрільця-снайпера механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону та наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.08.2023 за №213 був залучений до заходів по обороні України у зв`язку з військовою агресією російської федерації, з метою виконання бойових завдань на посаді стрільця-снайпера 1-го механізованого відділення 3-го механізованого взводу 9-ї механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «старший солдат».

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану», затвердженого Верховною Радою України 24.02.2022 (№ 2102-ІХ), відповідно до п. 31 ч. 1 ст. 85 Конституції України та ст. 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» по всій території України введено військовий стан, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, який у подальшому неодноразово було продовжено, зокрема, Указом Президента України №451/2023 від 26.07.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Верховною Радою України 27.07.2023 (№3275-ІХ), з 05:30 години 18.08.2023 строком на 90 діб.

Відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби ЗСУ військовослужбовець зобов`язаний, зокрема, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни.

Приписами ст. 28 Статуту внутрішньої служби ЗСУ передбачена єдиноначальність, як один із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих, в тому числі і віддавати відповідні накази.

За ст. 29 Статуту внутрішньої служби ЗСУ за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 30 Статуту внутрішньої служби ЗСУ начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Згідно зі ст. 31 Статуту внутрішньої служби ЗСУ начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Відповідно до ст. 37 Статуту внутрішньої служби ЗСУ військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.

Приписами ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ передбачено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Відповідно до ст. 6 Дисциплінарного статуту ЗСУ право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати.

Згідно до п. 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 (далі - Положення), право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам органів військового управління, з`єднань, військових частин, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Однак, незважаючи на вищевказані норми діючого законодавства та будучи достеменно з ними обізнаним, підсудний ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, під час проходження військової служби в умовах воєнного стану, вчинив непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника, вчинену в умовах воєнного стану за наступних обставин.

Станом на 23 жовтня 2023 року, особовий склад 1-го механізованого відділення 3-го механізованого взводу 9-ї механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 мав дислокацію в АДРЕСА_2 .

23 жовтня 2023 року, близько 10:00 години, в місці дислокації вищезазначеного військового підрозділувійськової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , на загальному шикуванні зведеного підрозділу 3-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , командиром бойової машини - командиром відділення 2-го механізованого відділення 2-го механізованого взводу 9-ї механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 старшим солдатом ОСОБА_13 , військовослужбовцям підпорядкованого йому підрозділу, у тому числі підсудному ОСОБА_5 , які на підставі бойового розпорядження командира НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_14 від 22.10.2023 за №215, є його підлеглими та щодо яких він є прямим та безпосереднім начальником, усно був зачитаний та доведений наказ - бойове розпорядження командира НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_14 від 22.10.2023 за №215, відповідно до якого : «командиру 9-го мр зробити перерозподіл сил та засобів особового складу та сформувати зведений підрозділ в складі : командира бойової машини - командира відділення 2-го механізованого відділення 2-го механізованого взводу 9-ї механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону старшого солдата ОСОБА_13 ; номера обслуги 3-го механізованого відділення 2-го механізованого взводу 9-ї механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону солдата ОСОБА_15 ; оператора 9-ї механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону старшого солдата ОСОБА_16 ; старшого стрільця-оператора 2-го механізованого відділення 3-го механізованого взводу 9-ї механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону солдата ОСОБА_17 ; стрільця-снайпера 1-го механізованого відділення 3-го механізованого взводу 9-ї механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону старшого солдата ОСОБА_5 .

Зведеному підрозділу висунутись в район зосередження та зайняти позицію відділення «БОРСУК 3» з завданням : обороняти визначену позицію, з рубежем по фронту з метою не допущення прориву противника на глибину, позиції відділення та утримання під контролем ключових точок місцевості і маршрутів висування на напрямку вигін лісосмуги.

Командиром зведеного підрозділу призначити командира бойової машини - командира відділення 2-го механізованого відділення 2-го механізованого взводу 9-ї механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону старшого солдата ОСОБА_13 . Бойове розпорядження довести до особового складу під підпис. Час готовності до виконання бойового завдання - з отримання бойового розпорядження, але не пізніше 08:00 23.10.2023».

Однак, підсудний ОСОБА_5 , будучи невдоволеним вищезазначеним наказом безпосереднього начальника, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи, що він зобов`язаний виконувати наказ начальника та маючи об`єктивну можливість його виконати, в присутності особового складу зведеного підрозділу НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , відкрито відмовився виконувати вищевказаний бойовий наказ начальника.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 402 ч. 4 КК України, не визнав та показав, що при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, він дійсно з 15.08.2023 зарахований до списків військової частини НОМЕР_3 в якої проходив військову службу за призовом під час мобілізації на посаді стрільця-снайпера 1-го механізованого відділення 3-го механізованого взводу 9-ї механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «старший солдат», був обізнаний щодо введення воєнного стану в Україні та положень Статуту ВС ЗСУ, Дисциплінарного статуту ЗСУ і відповідних Законів України, зокрема того, що накази командирів та начальників підлягають безумовному виконанню, а їх невиконання тягне за собою притягнення до відповідальності. Вранці 23.10.2023, в місці дислокації військового підрозділу військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , на загальному шикуванні зведеного підрозділу 3-го механізованого батальйону, командиром зведеного підрозділу ОСОБА_13 , йому та іншим визначеним військовослужбовцям, під відеофіксацію, з близької відстані та чітко був зачитаний письмовий наказ - бойове розпорядження командира НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_14 за №215 від 22.10.2023, відповідно до якого він у складі зведеного підрозділу повинен був висунутися на визначений рубіж, обороняти визначену позицію «БОРСУК 3» та проводити обладнання позицій. На пропозицію ОСОБА_13 вийти з строю незгодних виконувати наказ командира, він вийшов з строю та зазначив, що йому наказ незрозумілий і він хотів, щоб йому його роз`яснили, а саме : чому наказ повинні були виконувати саме визначені військовослужбовці, були відсутні розвідувальні дані по вказаним позиціям, перелік озброєння та іншого забезпечення тощо. Йому було зрозуміло, що він повинен був виконати наказ командира, прибути на визначити позиції та їх обороняти. Він підписав аркуш доведення вказаного наказу - бойового розпорядження, після його оголошення командиром. В роз`ясненні наказу йому було відмовлено, а тому він не приступив до його виконання. В наступному зазначений наказ командира ним так і не був виконаний, на визначені позиції він не висунувся та до виконання наказу не приступив. До вказаних подій він участі у бойових діях не приймав, це був його перший бойовий наказ. За даним фактом проводилось службове розслідування, з висновками якого він був ознайомлений. Він взагалі не був згоден проходити військову службу у стрілецькому механізованому підрозділі, так як мав бажання проходити службу на первісній посаді дешифрувальника розвідувальних матеріалів з безпілотних літальних апаратів. На той час у нього був незадовільний психологічний стан здоров`я, так як його не переводили в інший рід війська, на визначених в наказі позиціях постійно гинули інші військовослужбовці, які їх захищали.

Незважаючи на не визнання підсудним ОСОБА_5 своєї вини, його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення-злочину доведена доказами і ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному з`ясуванні всіх обставин справи в їх сукупності.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показав, що він станом на жовтень 2023 року, займав посаду заступника командира 3-го батальйону військової частини НОМЕР_1 , в якому також проходив військову службу підсудний ОСОБА_5 та який на той час мав дислокацію в смт. Борова, Харківської області. 23.10.2023, в місці дислокації військового підрозділу військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , на загальному шикуванні зведеного підрозділу 3-го механізованого батальйону, командиром зведеного підрозділу ОСОБА_13 , військовослужбовцям підпорядкованого йому підрозділу, у тому числі підсудному ОСОБА_5 , усно був зачитаний та доведений наказ - бойове розпорядження командира НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_14 від 22.10.2023 за №215, після оголошення якого підсудний ОСОБА_5 вийшов зі строю та відмовився виконати наказ командира. Зазначені ОСОБА_5 причини відмови виконати наказ, він вже не пам`ятає, однак події доведення ОСОБА_13 бойового наказу та обставини відмови ОСОБА_5 його виконати, були ним зафіксовані на відповідний відео носій шляхом здійснення безперервної відео зйомки. При цьому ОСОБА_5 будь-яких скарг на стан здоров`я, у тому числі на психологічний стан, не висловлював, тобто об`єктивних причин для відмови виконати наказ командира, ОСОБА_5 не мав. Відданий ОСОБА_13 наказ був зрозумілим для виконання та роз`яснень не потребував. Після відмови ОСОБА_5 виконати відданий командиром наказ, його було доставлено до підрозділу ДБР.

Також, вина підсудного ОСОБА_5 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 402 ч. 4 КК України, підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні доказами:

- наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.03.2023 за №26, відповідно до якого з вказаного числа підсудний ОСОБА_5 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлений на всі види забезпечення та проходив військову службу за призовом під час мобілізації на посаді дешифрувальника розвідувальних матеріалів з безпілотних літальних апаратів 3-го відділення безпілотних авіаційних комплексів взводу безпілотних авіаційних комплексів розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «старший солдат». (а.с.а.с. 137, 167, 169);

- наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 15.08.2023 за №111-РС, відповідно до якого з вказаного числа підсудний ОСОБА_5 був звільнений з вищезазначеної займаної посади та призначений на посаду стрільця-снайпера механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 . (а.с. 168);

- наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.08.2023 за №213, відповідно до якого з вказаного числа підсудний ОСОБА_5 вважається таким, що залучений та бере участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з метою виконання бойових (спеціальних) завдань на посаді стрільця-снайпера 1-го механізованого відділення 3-го механізованого взводу 9-ї механізованої роти 3-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «старший солдат». (а.с.а.с. 136, 169 об.);

- витягом з бойового розпорядження командира НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_14 від 22.10.2023 за №215, відповідно до якого командиром зазначеного батальйону військової частини, підпорядкованим військовослужбовцям, було поставлено наступне бойове завдання : «командиру 9-го мр зробити перерозподіл сил та засобів особового складу та сформувати зведений підрозділ в складі : командира бойової машини - командира відділення 2-го механізованого відділення 2-го механізованого взводу 9-ї механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону старшого солдата ОСОБА_13 ; номера обслуги 3-го механізованого відділення 2-го механізованого взводу 9-ї механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону солдата ОСОБА_15 ; оператора 9-ї механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону старшого солдата ОСОБА_16 ; старшого стрільця-оператора 2-го механізованого відділення 3-го механізованого взводу 9-ї механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону солдата ОСОБА_17 ; стрільця-снайпера 1-го механізованого відділення 3-го механізованого взводу 9-ї механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону старшого солдата ОСОБА_5 .

Зведеному підрозділу висунутись в район зосередження та зайняти позицію відділення «БОРСУК 3» з завданням : обороняти визначену позицію, з рубежем по фронту з метою не допущення прориву противника на глибину, позиції відділення та утримання під контролем ключових точок місцевості і маршрутів висування на напрямку вигін лісосмуги. Продовжити інженерно-фортифікаційне обладнання позицій відділення, до 25.10.2023 бути в готовності прийняти від командира БТГр4 броп НГУ позицію відділення.

Командиром зведеного підрозділу призначити командира бойової машини - командира відділення 2-го механізованого відділення 2-го механізованого взводу 9-ї механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону старшого солдата ОСОБА_13 . Бойове розпорядження довести до особового складу під підпис. Час готовності до виконання бойового завдання - з отримання бойового розпорядження, але не пізніше 08:00 23.10.2023». (а.с.а.с. 121, 138);

- аркушем доведення бойового розпорядження командира НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_14 від 22.10.2023 за №215, складеного командиром 9-ї механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 від 23.10.2023, відповідно до якого вказане бойове розпорядження було доведено визначеним до виконання військовослужбовцям, у тому числі і підсудному ОСОБА_5 , про що свідчить власноручно виконаний останнім підпис з зазначенням дати доведення бойового розпорядження - 23.10.2023. (а.с. 123);

Як встановлено у судовому засіданні, вищевказане бойового розпорядження командира НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_14 від 22.10.2023 за №215, 23 жовтня 2023 року, близько 10:00 години, в місці дислокації вищезазначеного військового підрозділувійськової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , на загальному шикуванні зведеного підрозділу 3-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , командиром бойової машини - командиром відділення 2-го механізованого відділення 2-го механізованого взводу 9-ї механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 старшим солдатом ОСОБА_13 , військовослужбовцям підпорядкованого йому підрозділу, у тому числі підсудному ОСОБА_5 , які на підставі бойового розпорядження командира НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_14 від 22.10.2023 за №215, є підлеглими ОСОБА_13 та щодо яких він є прямим та безпосереднім начальником, усно було зачитано та доведено бойове розпорядження визначеним для виконання бойового розпорядження військовослужбовцям, у тому числі і підсудному ОСОБА_5 .

Вказані обставини доведення наказу начальника та визначення для його виконання зазначених у бойовому розпорядженні військовослужбовців, у тому числі і підсудного ОСОБА_5 , були підтверджені у судовому засіданні свідком ОСОБА_18 та також не заперечувались підсудним ОСОБА_5 , який, після ознайомлення у судовому засіданні з бойовим розпорядженням від 22.10.2023 за №215 та аркушем доведення вказаного бойового розпорядження від 23.10.2023, наголошував на тому, що при вищезазначених обставинах визначеним командиром до нього та інших військовослужбовців було доведено бойове розпорядження від 22.10.2023 за №215, про ним було власноручно зазначено в аркуші доведення, шляхом підпису та вказання дати доведення розпорядження.

- протоколом огляду документу від 27.10.2023, відповідно до якого був оглянутий витяг з бойового розпорядження командира НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_14 від 22.10.2023 за №215, яке було доведено 23.10.2023 командиром бойової машини - командиром відділення 2-го механізованого відділення 2-го механізованого взводу 9-ї механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 старшим солдатом ОСОБА_13 , військовослужбовцям підпорядкованого йому підрозділу, у тому числі підсудному ОСОБА_5 та яке останній відмовився виконувати. (а.с.а.с. 176-177);

- рапортами від 23.10.2023, складеними, відповідно за підпорядкуванням по вертикалі, командиром 9-ї механізованої роти 3-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 на ім`я командира НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 та командиром НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 , в яких вони повідомили відповідних вищих командирів військової частини НОМЕР_1 про відмову підсудного ОСОБА_5 виконувати бойове розпорядження командира НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 від 22.10.2023 за №215, щодо безпосередньої участі у бойових діях та ініціювали проведення службової перевірки за викладеними ними фактами невиконання ОСОБА_5 наказу начальника. (а.с. 122);

- наказом тво командира військової частини НОМЕР_1 від 23.10.2023 за № 1473 яким було призначено службове розслідування з приводу встановлення обставин та причин невиконання підсудним ОСОБА_5 наказу - бойового розпорядження командира НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_14 від 22.10.2023 за №215, щодо безпосередньої участі у бойових діях, яке мало місце 23.10.2023. (а.с. 160);

- матеріалами службового розслідування, проведеного визначеною уповноваженою особою на виконання наказу тво командира військової частини НОМЕР_1 від 23.10.2023 за № 1473 з приводу встановлення обставин та причин невиконання підсудним ОСОБА_5 , наказу - бойового розпорядження командира виконувати завдання, щодо безпосередньої участі у бойових діях, яке мало місце 23.10.12023, в яких зокрема міститься акт службового розслідування за вх. №436 від 14.11.2023, яким та іншими матеріалами, за результатами проведеного службового розслідування достеменно встановлено, що 23.10.2023 підсудний ОСОБА_5 , без будь-яких об`єктивних та поважних причин, відкрито відмовився виконувати поставлене командиром бойове завдання, на виконання наказу - бойового розпорядження командира НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_14 від 22.10.2023 за №215, щодо безпосередньої участі у бойових діях, тим самим ухилився від виконання обов`язків військової служби в бойовій обстановці, а саме : поставленого командиром конкретного бойового завдання, тобто вчинив непокору, що є порушенням відповідних приписів ст.ст. 11, 14, 16, 17, 30, 35, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. (а.с.а.с. 124, 125-129, 130-161, 171);

- протоколом огляду документу від 14.11.2023, відповідно до якого був оглянутий акт службового розслідування за вх. №436 від 14.11.2023, яким за результатами проведеного службового розслідування достеменно встановлено, що 23.10.2023 підсудний ОСОБА_5 , без будь-яких об`єктивних та поважних причин, відкрито відмовився виконувати поставлене командиром бойове завдання, на виконання наказу - бойового розпорядження командира НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_14 від 22.10.2023 за №215. (а.с.а.с. 181-190);

- наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 14.11.2023 за №563, яким за результатами службового розслідування з приводу встановлення обставин та причин невиконання підсудним ОСОБА_5 наказу командира виконувати завдання, щодо безпосередньої участі у бойових діях, яке мало місце 23.10.2023, підсудного ОСОБА_5 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено передбачене пунктом в) ст. 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України дисциплінарне стягнення - «сувора догана». (а.с.а.с. 162-164);

- наданою начальником медичної служби військової частини НОМЕР_1 , на час проведення службового розслідування, медичною характеристикою щодо стану здоров`я підсудного ОСОБА_5 , відповідно до якої підсудний ОСОБА_5 під час проходження військової служби в зазначеній військовій частині з 01.03.2023, стаціонарно не лікувався, за наданням медичної допомоги не звертався. (а.с.а.с. 140 об., 141);

- наданою начальником групи психологічного супроводу та відновлення військової частини НОМЕР_1 , на час проведення службового розслідування, психологічною характеристикою щодо психологічного стану здоров`я підсудного ОСОБА_5 , відповідно до якої підсудний ОСОБА_5 навколишню дійсність сприймає адекватно, психологічна складова, яка заважає виконувати бойове завдання за призначенням відсутня. Відмова від виконання бойового завдання свідомий вибір. (а.с. 139);

- довідкою військової-лікарняної комісії від 12.09.2023 за № 2696 щодо стану здоров`я підсудного ОСОБА_5 , наданою головою ВЛК військової частини НОМЕР_4 , відповідно до якої підсудний ОСОБА_5 за станом здоров`я придатний до військової служби. (а.с. 165).

- протоколом огляду документу від 15.11.2023, відповідно до якого була оглянута довідка військової-лікарняної комісії від 12.09.2023 за № 2696 щодо стану здоров`я підсудного ОСОБА_5 , наданою головою ВЛК військової частини НОМЕР_4 , відповідно до якої підсудний ОСОБА_5 за станом здоров`я придатний до військової служби. (а.с.а.с. 174-175);

- протоколом огляду документу від 23.10.2023, відповідно до якого була відтворена та переглянута відео інформація, яка міститься на наданому органу досудового розслідування заступником командира мінометної батареї з морально-психологічного забезпечення 3-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_18

оптичному DVD-R диску, на якому зафіксовані обставини за яких 23.10.2023 підсудний ОСОБА_5 , без будь-яких об`єктивних та поважних причин, відкрито відмовився виконувати поставлене командиром бойове завдання, на виконання наказу - бойового розпорядження командира 3-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_14 від 22.10.2023 за №215. (а.с.а.с. 178-180, 191, 192).

Відеозапис, який міститься на вказаному оптичному DVD-R диску був переглянутий та досліджений у судовому засіданні, яким зафіксовані обставини за яких 23.10.2023 підсудний ОСОБА_5 , без будь-яких об`єктивних та поважних причин, відкрито відмовився виконувати поставлене командиром бойове завдання, на виконання наказу - бойового розпорядження командира НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_14 від 22.10.2023 за №215. (а.с. 192).

При цьому досліджений відеозапис відображає події від 23.10.2023 за яких в місці дислокації військового підрозділувійськової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , на загальному шикуванні зведеного підрозділу 3-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , командиром бойової машини - командиром відділення 2-го механізованого відділення 2-го механізованого взводу 9-ї механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 старшим солдатом ОСОБА_13 , військовослужбовцям підпорядкованого йому підрозділу, у тому числі підсудному ОСОБА_5 , які на підставі бойового розпорядження командира НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_14 від 22.10.2023 за №215, є його підлеглими та щодо яких він є прямим та безпосереднім начальником, усно був зачитаний та доведений наказ - бойове розпорядження командира НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_14 від 22.10.2023 за №215, в якому визначним військовослужбовцям командиром було доведено чітко та зрозуміло бойовий наказ з визначенням конкретних бойових задач для виконання.

Між тим, після віддання бойового наказу, на пропозицію командира ОСОБА_13 вийти зі строю військовослужбовців, які відмовляються виконати наказ, крок вперед зробив підсудний ОСОБА_5 , який зазначив, що йому незрозумілий вказаний наказ, мовою оригіналу «Та я не відказуюсь. Який це бойовий наказ?».

Вказаною інформацією, яка міститься на зазначеному електронному носію DVD-R диску, а також дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, підтверджуються показання свідка ОСОБА_18 в частині місця та обставин вчинення підсудним ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину, зокрема обставин доведення до нього наказу - бойового розпорядження командиром та відкрита його відмова виконувати поставлене командиром бойове завдання, з безпідставним посиланням щодо незрозумілості наказу командира, який є чітким, конкретним, безумовним та зрозумілим. При цьому підсудний ОСОБА_5 у судовому засіданні, після перегляду відеозапису підтвердив зафіксовані свідком ОСОБА_18 відеозаписом обставини оголошення командиром зведеного підрозділу ОСОБА_13 наказу-бойового розпорядження, наголошуючи на тому, що після оголошення наказу-бойового розпорядження, він перед строєм зазначив, що йому незрозумілий наказ, так як йому наказ треба було роз`яснити та зазначити яким спорядженням вони будуть забезпечені, а тому він відмовився виконувати наказ командира, тим більше, що перед цим на зазначених в наказі позиціях загинула половина роти військовослужбовців їх частини.

Суд не приймає до уваги твердження підсудного ОСОБА_5 в частині того, що доведений до нього командиром зведеного підрозділу ОСОБА_13 наказ - бойове розпорядження було йому незрозуміле, так як командир, на його вимогу, повинен був йому його роз`яснити; а також в частині того, що вказаний наказ повинен бути оголошеним особовому складу не ОСОБА_13 , а вищим командиром і не об 10:00, а об 08:00 годині, повинен був виконаний не ним, а командиром роти, та повинен був наданий йому в паперовому носії особисто для ознайомлення, з метою перевірки його змісту, а також, в частині того, що однією з причин невиконання ним наказу командира є його небажання проходити військову службу у визначеному військовому підрозділі, та вважає таке твердження хибним з наступних підстав.

Об`єктом злочину, передбаченого ст. 402 КК України є суспільні відносини, посягання на які передбачає порушення встановленого порядку підлеглості, яке створює неорганізованість та безлад у військових формуваннях, негативно позначається на їх боєготовності та боєздатності.

З об`єктивної сторони злочин, передбачений ст. 402 КК, здійснюється шляхом відкритої відмови від виконання наказу начальника. Наказ може бути віддано усно, письмово чи в інший спосіб.

Отже предметом доказування є наявність складу злочину в діях підсудного, зокрема його об`єктивної сторони - відкритої відмови виконати наказ начальника.

Згідно зі ст. 31 Статуту внутрішньої служби ЗСУ начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

У судовому засіданні встановлено, що командир 3-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_19 та командир бойової машини - командир відділення 2-го механізованого відділення 2-го механізованого взводу 9-ї механізованої роти 3-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_13 , станом на 23.10.2023 були прямими начальниками для підсудного ОСОБА_5 .

Приписами ст.ст. 28, 30, 37 Статуту внутрішньої служби ЗСУ передбачена єдиноначальність, як один із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих, в тому числі і віддавати підлеглим відповідні накази та перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою. Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.

Приписами ст. 35 Статуту внутрішньої служби ЗСУ чітко визначено, що накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості. За крайньої потреби командир (начальник), старший за службовим становищем, ніж безпосередній начальник, може віддати наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього начальника, про що повідомляє безпосереднього начальника підлеглого чи наказує підлеглому особисто доповісти своєму безпосередньому начальникові. Наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку. Наказ повинен бути сформульований чітко і не може допускати подвійного тлумачення.

У судовому засіданні, з показань свідка заступника командира 3-го батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_18 та безпосередньо дослідженого наказу-бойового розпорядження командира НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_14 від 22.10.2023 за №215, встановлено, що зазначений наказ командира батальйону військової частини сформульований чітко, зрозуміло для його виконання і не може допускати подвійного тлумачення визначеними військовослужбовцями військового підрозділу для його виконання, так як визначав обов`язок прибуття військовослужбовців на визначені бойові позиції та виконання поставленого командиром конкретного бойового завдання щодо відсічі збройної агресії з боку російської федерації.

Судом наголошується, що зазначений наказ командира (начальника) 3-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_14 , був спрямований для виконання в порядку підпорядкованості командиру бойової машини - командиру відділення 2-го механізованого відділення 2-го механізованого взводу 9-ї механізованої роти 3-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_13 , який був визначений командиром зведеного підрозділу, та в якому були визначені військовослужбовці для його виконання, у тому числі і підсудний ОСОБА_5 , тобто зазначений наказ вищестоящого командира підлягав безумовному виконанню, як командиром зведеного підрозділу, так і визначеними в наказі безпосередніми виконавцями з числі військовослужбовців ввіреного йому військового підрозділу, в тому числі і підсудним ОСОБА_5 .

Крім того, у судовому засіданні з показань свідка ОСОБА_18 , підсудного ОСОБА_5 та відеозапису відображення події від 23.10.2023 встановлено, що наказ-бойове розпорядження командира НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_14 від 22.10.2023 за №215, 23 жовтня 2023 року в місці дислокації військового підрозділу, на загальному шикуванні підрозділу, командиром зведеного підрозділу ОСОБА_13 було доведено усно визначеним для його виконання військовослужбовцям, у тому числі і підсудному ОСОБА_5 .

Наказ віддавався усно, чітко, на близькій відстані до військовослужбовців у тому числі і до підсудного, та був сформульований чітко, не припускав подвійного тлумачення, мав однозначне формулювання : вибути зазначеним в наказі військовослужбовцям на визначені позиції для подальшого виконання бойових завдань, а тому будь-якого додаткового роз`яснення не потребував, та підлягав безумовному виконанню підсудним ОСОБА_5 .

Зазначений наказ, відповідно до положень Статуту внутрішньої служби ЗСУ не потребував його попереднього узгодження командиром з військовослужбовцями, визначеними ним для його виконання, у тому числі з підсудним ОСОБА_5 з тих питань, на які посилається у судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 , та не підлягав наданню для перевірки та ознайомлення останньому, його письмового примірника.

Вказаний наказ-бойове розпорядження мав довготривалий характер, а тому зазначений в наказі час готовності до виконання бойового завдання - з отримання бойового розпорядження, але не пізніше 08:00 години 23.10.2023, та фактичний час його оголошення військовослужбовцям командиром ОСОБА_13 , не впливає на обов`язок його виконання визначеним складом військовослужбовців.

Посилання підсудного ОСОБА_5 на небажання проходити військову службу у стрілецькому механізованому підрозділі, та наявність бажання проходити службу на первісній посаді дешифрувальника розвідувальних матеріалів з безпілотних літальних апаратів, судом розцінюється, як прагнення ОСОБА_5 проходити військову службу у більш безпечних умовах у порівнянні з піхотним моторизованим підрозділом, та небажання наражати на небезпеку своє життя та здоров`я, а тому не може бути враховане судом, як об`єктивна поважна причина відмови ОСОБА_5 від виконання бойового наказу.

Посилання підсудного ОСОБА_5 з приводу того, на визначених в наказі позиціях постійно гинули інші військовослужбовці, які їх захищали, що потягнуло за собою виникнення у нього незадовільного психологічного стані, також не є підставою для відмови ОСОБА_5 від виконання бойового наказу командира.

Зазначені підсудним ОСОБА_5 причини ухилення від виконання свого військового обов`язку - виконання бойового наказу, носять суб`єктивний та особистий для нього характер, протирічать та не відповідають покладеним на ОСОБА_5 , як на військовослужбовця ЗСУ, передбаченим Конституцією України, Законами України, військовими статутами та положеннями, військовою присягою, військовим обов`язкам щодо захисту Держави Україна від збройної агресії російської федерації, а тому не вважаються судом поважними.

Таким чином суд вважає доведеним, що підсудний ОСОБА_5 після усного оголошення, віддання та письмового доведення останньому під розпис наказу-бойового розпорядження його безпосереднім командиром ОСОБА_13 , що як зазначалось судом передбачено приписами ст. 35 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, який був законним, сформульований чітко і не допускав подвійного тлумачення, розуміючи суть наказу та завдання яке він повинен був виконати, відкрито та усвідомлено, без будь-яких поважних причин відмовився від його виконання тобто діючи умисно вчинив непокору законної вимозі свого командира в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні встановлено, що будь-яких поза уставних відносин, в тому числі і неприязних, між свідком ОСОБА_18 та підсудним ОСОБА_5 не було, що свідчить про відсутність у свідка будь-яких підстав для спотворення вказаних подій, шляхом надання неправдивих показань.

Крім того, будь-яких доказів на підтвердження наявності у підсудного ОСОБА_5 будь-яких поважних причин, які б об`єктивно унеможливлювали виконання ним наказу-бойового розпорядження командира, стороною захисту суду не надано та у судовому засіданні не встановлено.

Вказані показання свідка ОСОБА_18 в частині подій, які відбувалися 23.10.2023 та очевидцями яких він був, є послідовними на протязі всього судового розгляду, в повної мірі узгоджуються як з показаннями підсудного ОСОБА_5 , так і з іншими дослідженими по кримінальному провадженню доказами, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для сумнівів в їх об`єктивності, правдивості та відвертості, а тому суд вважає, що свідок є незацікавленим та неупередженим.

Таким чином, посилання сторони захисту на зазначені обставини судом розцінюються критично, як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, з метою уникнення відповідальності за скоєне, а тому не приймаються до уваги та вважаються такими, що виправдовують дії підсудного ОСОБА_5 щодо відмови виконати наказ командира.

За наведених обставин, ступінь вини підсудного ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення-злочину в повній мірі встановлена аналізом вище приведених доказів, які є послідовними та в повній мірі узгоджуються між собою, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для сумнівів в їх об`єктивності, правдивості та відвертості.

Сукупність наведених та досліджених у судовому засіданні доказів, свідчать про те, що дії підсудного ОСОБА_5 за ст. 402 ч. 4 КК України кваліфіковані вірно, так як він своїми умисними діями вчинив непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника, вчинену в умовах воєнного стану.

При визначенні підсудному ОСОБА_5 виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення-злочину, данні про особу підсудного, який на час вчинення злочину був військовослужбовцем за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 та учасником бойових дій, так як безпосередньо брав участь у виконанні бойових завдань по захисту Держави Україна від збройної агресії РФ, за час проходження військової служби у військовій частині характеризується негативно, як особа, яка не відповідає займаної посаді, раніше судимим не був та до кримінальної відповідальності не притягувався, на теперішній час не працює, має постійне місце проживання та міцні родинні зв`язки, на диспансерному обліку в ОДН та МПНД не перебуває, за висновком складеної представником уповноваженого органу з питань пробації досудової доповіді виправлення підсудного можливо без ізоляції його від суспільства. (а.с.а.с. 60-61, 139, 140, 148, 149, 150-155, 156-157, 166, 170, 196, 197-200, 203, 204, 205).

Обставин, які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_5 судом не встановлено.

Обставин, які, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання підсудного ОСОБА_5 судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При цьому суд враховує відсутність обставин, які б відповідно до приписів ст. 66 КК України, пом`якшували покарання підсудного ОСОБА_5 , а також відсутність обставин, які б відповідно до приписів ст. 67 КК України, обтяжували покарання підсудного, фактичні обставини вчинення підсудним інкримінованого злочину, відношення останнього до скоєного та його наступну поведінку, а тому не вбачає підстав для застосування у відношенні підсудного ОСОБА_5 приписів ст.ст. 69, 75 КК України.

Окрім того, суд наголошує, що звільнення від відбування покарання з випробуванням військовослужбовця за невиконання ним наказу в умовах воєнного стану, а саме наказу на вибуття в район бойових дій для захисту Батьківщини від збройної агресії ворога, не лише не сприятиме запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень іншими особами, а навпаки створить у таких осіб впевненість у безкарності за відмову від виконання наказів командирів, а також відмову від захисту Батьківщини. Вказане свідчить про підвищену суспільну небезпечність вчиненого злочину, оскільки може призвести до підриву військової дисципліни, розлагодженості дій, спрямованих на захист суверенітету Держави Україна, що в умовах воєнного стану є неприпустимим.

При призначенні розміру покарання підсудному ОСОБА_5 , окрім фактичних обставин вчинення підсудним вказаного кримінального правопорушення та даних, які характеризують його особу, судом також враховується та обставина, що в результаті протиправних дій підсудного ОСОБА_5 наслідків, які могли бути віднесені до категорії тяжких не настали, а також те, що протиправне діяння підсудного ОСОБА_5 не носило систематичний характер.

Таким чином, враховуючи приписи ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, приймаючи до уваги дані, які характеризують особу підсудного ОСОБА_5 , обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення-злочину, відношення до скоєного, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_5 можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства, з призначенням йому міри покарання, у межах санкцій ст. 402 ч. 4 КК України, а саме у виді позбавлення волі на відповідний строк у мінімальному розмірі визначеному санкцією статті зазначеного кримінального закону.

Суд вважає, що таке покарання відповідатиме гуманності й справедливості, та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечуватиме співрозмірність діяння та кари, відповідатиме таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Ухвалою слідчого судді Ленінського райсуду м. Харкова від 24.10.2023 у відношенні підсудного ОСОБА_5 , на час досудового розслідування був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» з можливістю внесення застави у розмірі 53680 гривен, з рахуванням строку тримання під вартою з моменту затримання відповідно до приписів ст. 208 КПК України, яке мало місце 23.10.2023. (а.с.а.с. 193-195, 200-202).

30.10.2023 підсудний ОСОБА_5 був звільнений з під-варти з ДУ «Харківський слідчий ізолятор», у зв`язку з внесенням визначеної ухвалою слідчого судді застави. (а.с.а.с. 206, 212).

Таким чином, підсудний ОСОБА_5 в межах зазначеного кримінального провадження перебував під вартою з 23.10.2023 по 30.10.2023 і утримувався в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», у зв`язку з чим, відповідно до приписів ч. 5 ст. 72 КК України, суд вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_5 у строк відбуття покарання попереднє ув`язнення з 23.10.2023 по 30.10.2023 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід підсудному ОСОБА_5 , до набранням вироком законної сили та направлення його для подальшого відбуття покарання, з метою забезпечення виконання вироку суду та запобігання ухилення підсудного ОСОБА_5 від виконання вироку, суд вважає за необхідне змінити, з застави на тримання під вартою з утриманням у ДУ «Харківський слідчий ізолятор», взявши під варту в залі суд.

Строк відбуття покарання підсудному ОСОБА_5 рахувати з моменту взяття під варту, а саме з 16 травня 2025 року.

У судовому засіданні встановлено, що визначена ухвалою слідчого судді Ленінського райсуду м. Харкова від 24.10.2023 сума застави у розмірі 53680 гривен, 30.10.2023 була внесена в інтересах підсудного ОСОБА_5 заставодавцем ОСОБА_20 на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області (рахунок UА0006674, МФО 820172, , одержувач ТУ ДСА України в Харківській області, банк: Державна казначейська служба України м. Київ, у зв`язку з чим ОСОБА_5 30.10.2023 було звільнено з під-варти. (а.с.а.с. 200-202, 206, 212).

При таких обставинах, відповідно до приписів ч. 11 ст. 182 КПК України, суд вважає за необхідне, після набрання вироком законної сили, повернути заставодавцю ОСОБА_20 внесену нею 30.10.2023 на відповідний депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківської області, встановлену ухвалою слідчого судді Ленінського райсуду м. Харкова від 24.10.2023 суму застави у розмірі 53680 гривен.

Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 402 ч. 4 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону у виді 5 років позбавлення волі, з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з 16 травня 2025 року.

На підставі ст. 72 ч. 5 КК України зарахувати засудженому ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення в період з 23 жовтня 2023 року по 30 жовтня 2023 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили та направлення засудженого для подальшого відбуття покарання, запобіжний захід, обраний щодо засудженого ОСОБА_5 змінити, з застави на тримання під вартою з утриманням у ДУ «Харківський слідчий ізолятор», взявши під варту в залі суду.

На підставі приписів ч. 11 ст. 182 КПК України, після набрання вироком законної сили та приведення його до виконання, повернути заставодавцю ОСОБА_20 внесену нею в інтересах засудженого ОСОБА_5 30.10.2023 на відповідний депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківської області, встановлену ухвалою слідчого судді Ленінського райсуду м. Харкова від 24.10.2023 суму застави у розмірі 53680 гривен.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду згідно зі ст.ст. 395, 396 КПК України, може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з моменту його проголошення, а засудженим ОСОБА_5 у той же строк, з моменту вручення йому копій вироку.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Шевченківському районному суді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Вирок постановлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1