Справа №478/509/25 пров. №1-в/478/168/2025
У х в а л а
І м е н е м У к р а ї н и
07 травня 2025 року Казанківський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника ВК №93 ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у дистанційному режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, засудженого:
1)01.11.2022 року Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, з застосуванням ст.75, ст.76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк тривалістю 1 рік. Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 27.07.2023 року скасовано ОСОБА_5 звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено, для відбування призначеного йому покарання за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 01.11.2022 року
2)04.08.2023 року Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст.309, ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців;
3)27.11.2023 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст.309, ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, початок строку: 14.08.2023 року; кінець строку: 14.02.2026 року,
про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,
30 квітня 2025 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
В обґрунтування клопотання зазначив про те, що за час відбування покарання своєю зразковою поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення, має три заохочення, мав одне стягнення, яке знято у встановленому законом порядку, працює в їдальні кухаром, режим утримання не порушує, має на утримані неповнолітніх дітей та бажає приймати активну участь в їхньому вихованні, тому просить застосувати щодо нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Представник ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання не довів свого виправлення.
На думку прокурора клопотання засудженого ОСОБА_5 є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.
Вислухав пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого ОСОБА_5 , суд приходе такого висновку.
Згідно до вимог ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.
Відповідно до положень пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Виходячи з вказаної норми закону, умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
В силу ст.6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27.11.2023 року ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст.309, ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців.

Відповідно до ст.12 КК України вказане кримінальне правопорушення за своєю правовою кваліфікацією відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання у ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» з 31.05.2024 року.

Станом на 07.05.2025 року відбутий засудженим ОСОБА_5 строк покарання складає 1 рік 8 місяців і 23 дні, не відбутий строк покарання складає 9 місяців 07 днів.

Згідно довідки ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» від 06.05.2025 року (а.с.09) засуджений ОСОБА_5 має 4 заохочення: подяка від 29.12.2023 року (арк.особ.спр.36); подяка від 01.04.2024 року (арк.особ.спр.60); подяка від 18.10.2024 року (арк.особ.спр.81); зняття раніше накладеного стягнення від 25.12.2024 року, від 21.04.2025 року (арк.особ.спр.119); та мав 1 стягнення - 14 діб ДІЗО від 25.12.2024 року (за вживання алкоголю) (арк.особ.спр.98), яке знято у встановленому законом порядку.

Відповідно до характеристики від 06.05.2025 року, затвердженої начальником ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)», засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання у Казанківській ВК №93 характеризується посередньо, має чотири заохочення за сумлінне ставлення до праці по благоустрою місць позбавлення волі, дбайливо ставиться до майна установи і предметів якими користується при виконанні дорученої роботи, у спілкуванні з представниками установи, ввічливий, тактовний, виконує всі законі вимоги під контролем, на заходи виховного впливу реагує посередньо. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення засудженим ОСОБА_5 оцінюється як середній. Ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як середній. Заходи реалізації індивідуальної програми виконанні в не повному обсязі. Засуджений ОСОБА_5 налаштований на реалізацію індивідуальної програми. В процесі її реалізації спостерігаються позитивні результати, Засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання своєю поведінкою та ставленням до праці став на шлях виправлення, але не довів своє виправлення, у зв`язку з чим до нього не може бути застосовано ст.81 КК України (а.с.07-08).

З характеристики засудженого ОСОБА_5 від 31.10.2024 року, яка міститься в матеріалах особової справи засудженого (арк.особ.спр.85-86), вбачається, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення засудженим ОСОБА_5 оцінюється, як середній. Ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як середній.

З висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_5 складеного комісією ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» вбачається, що із урахуванням аналізу критеріїв оцінки вправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-виховної роботи (за підсумком загальних балів) засуджений ОСОБА_5 набрав 56 балів, що свідчить про те, що останній не став на шлях виправлення (не довів своє виправлення) та не може бути представлений до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким (арк.особ.спр.91-95).

Засудженому ОСОБА_5 рішеннями комісії ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» від 15.11.2024 року (арк.особ.спр.84) відмовлено у замінні невідбутої частини покарання більш м`яким, як такому, що не став на шлях виправлення.

З характеристики засудженого ОСОБА_5 , яка міститься в матеріалах особової справи засудженого (арк.особ.спр.123-124), вбачається, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення засудженим ОСОБА_5 оцінюється, як середній. Ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як середній.

З висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_5 складеного комісією ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» вбачається, що із урахуванням аналізу критеріїв оцінки вправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-виховної роботи (за підсумком загальних балів) засуджений ОСОБА_5 набрав 56 балів, що свідчить про те, що останній не став на шлях виправлення (не довів своє виправлення) та не може бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (арк.особ.спр.130-134).

Засудженому ОСОБА_5 рішеннями комісії ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» від 16.04.2025 року (арк.особ.спр.122) відмовлено в умовно-достроковому звільненні, як такому, що не довів свого виправлення.

Засуджений ОСОБА_5 має позитивні зрушення, про що свідчить довідка (арк.особ.спр.128), з якої вбачається, що останній з 03 січня 2025 року приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення».

Отже, нестабільна поведінка засудженого ОСОБА_5 протягом всього строку відбування покарання не може свідчити про його виправлення, оскільки позитивні зміни повинні прослідковуватись протягом всього строку відбування покарання, натомість, в поведінці засудженого ОСОБА_5 позитивні зрушення відбуваються протягом нетривалого проміжку часу, з урахуванням загального строку відбування покарання. При цьому, сам по собі факт відсутності дисциплінарних стягнень не може бути самостійною та єдиною підставою для протилежного висновку.

З урахуванням встановлених обставин справи, вбачається, що сам процес перевиховання (виправлення) засудженого ОСОБА_5 не відбувся.

Таким чином, суд приходить висновку, що на час розгляду клопотання, засуджений ОСОБА_5 не готовий до самокерованої правослухняної поведінки і своєю поведінкою та ставленням до праці, з огляду на його особу, не довів свого виправлення, тому до нього не може бути застосоване умовно - дострокове звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд

П о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1