Провадження № 1-кс/643/3926/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2025 року слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові скаргу ОСОБА_3 , на рішення слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000119 від 01.02.2016,

В С Т А Н О В И В:

До Салтівського районного суду міста Харкова 15.07.2025 надійшла скарга ОСОБА_3 , на рішення слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000119 від 01.02.2016.

В обґрунтування скарги заявник вказував, що 13.09.2021 слідчийДругого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві поспішно виніс немотивовану постанову про закриття кримінального провадження №0000119 від 01.02.2016. 04.07.2023 Ленінський районний суд м. Харкова задовільнив його скаргу та скасував вищевказану постанову слідчого. Після чого, 31.07.2024 слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 , абсолютно не провівши жодних слідчих дій у кримінальному провадженні, не допитав його, не усунув недоліки, зазначені в ухвалі слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова, виніс постанову про закриття кримінального провадження №0000119 від 01.02.2016, аналогічну постанові про закриття від 13.09.2021. Вважає, що слідчим при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження не вжито заходів для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження. При проведенні досудового розслідування слідчим не було дотримано положень ст. 9 КПК України щодо повноти та всебічності, неупередженості в дослідженні обставин кримінального провадження. Тому винесена постанова є передчасною, та такою, що не відповідає вимогам КПК України, а тому підлягає скасуванню.

На судове засідання учасники кримінального провадження не з`явились, до його початку від заявника надійшла заява про розгляд скарги за його відсутності.

Слідчий у судове засідання не з`явився, до його початку надав матеріали кримінального провадження №0000119 від 01.02.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України для огляду їх судом у судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, тому судовий розгляд скарги проводиться за їх відсутності.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, ознайомившись із заявами учасників справи, дослідивши матеріали скарги, а також матеріали кримінального провадження №0000119 від 01.02.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, приходить до наступного.

Згідно ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого, дізнавача в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.8 та ч.5 ст.9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Частиною першою статті 303 КПК України визначено, що рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження. Так, відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

З наданих для огляду слідчому судді матеріалів кримінального провадження вбачається, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, проводилось досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000119 від 01.02.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України.

Матеріали кримінального провадження містять чисельні постанови про закриття кримінального провадження, а також ухвали слідчих суддів про їх скасування.

Так, за результатами досудового розслідування 31.07.2024 слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ст.ст.2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч.1 ст.94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до положень ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст.26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Частиною 4 ст.38 КПК України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування, проте під час даного досудового розслідування слідчим не повно з`ясовані всі обставини справи, що дає суду підстави вважати досудове розслідування неефективним і неповним, а Постанову передчасною та необґрунтованою, отже такою, що підлягає скасуванню.

Серед іншого, слідчий суддя звертає увагу, що згідно ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 04.07.2023 справа №642/3337/23, провадження №1-кс/642/1906/23, якою скасовано попередню постанову слідчого про закриття вказаного кримінального провадження від 13.09.2021, однією з підстав для скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження стало те, що слідчим не були виконані ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду від 17.12.2018 та ухвалі слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14.11.2019, на підставі якої в черговий раз у даному кримінальному провадженні було внесено відомості до ЄРДР про скасування постанови про закриття кримінального провадження та проводиться досудове розслідування тощо.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0000119 від 01.02.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України після ухвалення слідчим суддею Ленінського районного суду м. Харкова 04.07.2023 ухвали про скасування постанови слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_5 від 13.09.2021 про закриття кримінального провадження, слідчим не проведено жодної слідчої (розшукової) дії, направленої на повноту досудового розслідування та не зважаючи на це, 31.07.2024 винесено постанову про закриття кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст.110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

В постанові старшого слідчого про закриття кримінального провадження не необґрунтовано та не зазначено, на підставі яких проведених слідчих та процесуальних дій або наявних доказів у справі, він прийшов до висновку про необхідність закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

За таких умов досудове розслідування не можна вважати повним та ефективним, а оскаржувану постанову законною і обґрунтованою, отже постанова слідчого має бути скасована.

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарги на рішення дію чи бездіяльність дізнавача, слідчого та прокурора постановляється ухвала, крім іншого, про скасування рішення слідчого.

Керуючись ст.ст. 303-304, 309, 376, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_3 , на рішення слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000119 від 01.02.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України - задовольнити.

Постановуслідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 від 31.07.2024 про закриття кримінального провадження №0000119 від 01.02.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України - скасувати.

Матеріали кримінального провадження №0000119 від 01.02.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, повернути доДругого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві - для продовження досудового розслідування.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1