Провадження №1-кс/522/3657/25
УХВАЛА

03 червня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВнП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, офіційно працевлаштованого у ТОВ «ТТ Одеса Сервіс», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№0000347 від 01.06.2025 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого СВ ВнП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№0000347 від 01.06.2025 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, обґрунтоване наступним.

СВ ВнП №1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000347 від 01.06.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у травні 2025 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, маючи прямий умисел, спрямований на незаконне зберігання боєприпасів, у невстановлений досудовим розслідуванням час, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, при невстановлених обставинах, незаконно придбав бойові припаси, а саме: корпус ручної осколкової гранати Ф-1, запал УЗРГМ із маркуванням та тавруванням на спусковому важелі «120-81 УЗРГМ-2 УЗЧП» та маркуванням на внутрішній поверхні важеля «386-165-81», який зберігав за своїм місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, 01.06.2025 року під час проведення обшуку у приміщенні квартири за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , працівниками поліції виявлено та вилучено наступне майно: корпус ручної осколкової гранати Ф-1, запал УЗРГМ із маркуванням та тавруванням на спусковому важелі «120-81 УЗРГМ-2 УЗЧП» та маркуванням на внутрішній поверхні важеля «386-165-81».

Встановлено, що ручна осколкова граната Ф-1 при конструктивному поєднанні із запалом УЗРГМ попередньо придатні до вибухового перетворення вибуху, та належить до надзвичайно небезпечної категорії.

Встановлено, що запал УЗРГМ із маркуванням та тавруванням на спусковому важелі «120-81 УЗРГМ-2 УЗЧП» та маркуванням на внутрішній поверхні важеля «386-165-81» відноситься до II категорії небезпеки надзвичайно небезпечний.

Корпус ручної осколкової гранати Ф-1, запал УЗРГМ із маркуванням та тавруванням на спусковому важелі «120-81 УЗРГМ-2 УЗЧП» та маркуванням на внутрішній поверхні важеля «386-165-81» ОСОБА_5 незаконно придбав та зберігав за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 .

01.06.2025року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за кваліфікаційними ознаками: придбання, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Беручи до уваги наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та враховуючи неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити у повному обсязі, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_7 проти застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту заперечували, посилаючись на те, що ризики прокурором не доведені, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

01.06.2025року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за кваліфікаційними ознаками: придбання, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами, а саме: показаннями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; протоколом обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 від 01.06.2025 року; оглядом предметів, вилучених під час обшуку; довідкою про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів від 01.06.2025 року; актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 01.06.2025 року; актом знищення вибухових матеріалів або таких, що їх нагадують від 01.06.2025 року та іншими матеріалами кримінального провадження.

З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке згідно з ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, оскільки санкцією ч. 1 ст.263 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

Отже, вивченням характеристики ОСОБА_5 встановлено, що підозрюваний є громадянином України, офіційно не одружений, проживає у цивільному шлюбі з ОСОБА_11 , маючою двох неповнолітніх дітей від першого шлюбу, з вищою освітою, офіційно працевлаштований у ТОВ «ТТ Одеса Сервіс», зареєстрований у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області та фактично проживаючий у АДРЕСА_2 ,має неповнолітню дитину ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зі слів підозрюваного на теперішній час перебуває з матір`ю за кордоном, має на утриманні матір пенсійного віку ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Отже, ОСОБА_5 , будучи обізнаним, що йому може бути призначена реальна міра покарання, не маючи міцних соціальних зв`язків, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою його уникнення, в тому числі шляхом перетину державного кордону України або виїзду на тимчасово окуповану територію України, що підтверджує наявність ризику, визначеного п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, суд встановив, що ОСОБА_5 знаходиться в розшуку як ухилянт за Криворізьким районним управлінням поліції ГУНП в Одеській області (за зверненням ІНФОРМАЦІЯ_4 ), з 22.02.2024 у ТЦК рахується як ухилянт від призову, мобілізації та військового обліку, що також може свідчити про намір ухилятись як від призову так й від органів досудового розслідування та суду.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд встановив, що відповідно до пояснень співмешканки підозрюваного ОСОБА_11 , яка звернулася до поліції з викликом про домашнє насильство з боку співмешканця, ОСОБА_5 погрожував їй бойовою гранатою та пістолетом, тобто будучи на волі він може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, показання яких вказують на причетність до вчинення злочину, що перешкоджатиме органу досудового розслідування у встановленні істини у провадженні та в повному обсязі всебічному дослідженню всіх доказів.

За таких обставин, наявні достатні підстави вважати, що обрання менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою відносно ОСОБА_5 не запобігатиме наведеним ризикам.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, та у разі визнання його винним, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, що згідно з ч. 2 ст. 183 дозволяє обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Інші, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 219 КПК України, досудове розслідування має бути завершене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Враховуючи, що 02.06.2025 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, досудове розслідування має бути закінчено до 02.08.2025 року.

За результатом розгляду клопотання слідчого чи прокурора про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність визначення відносно ОСОБА_5 застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2025 року, тобто у сумі242240,00 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень 00 коп.) гривень.

Для запобігання встановленим ризикам у випадку внесення застави доцільним буде покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які будуть додатковою гарантією його належної поведінки поряд з ризиком втрати грошових коштів, внесених в якості застави, у випадку невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 177, 178, 183, 194, 197, 371-372, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВнП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№0000347 від 01.06.2025 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, задовольнити.

Застосувати відносноОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Одеській слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, але в межах строку досудового розслідування, тобто до 30.07.2025 року включно.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислюється з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 , тобто з 01.06.2025 року.

Визначити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави як запобіжного заходу, достатній для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 242240,00 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень 00 коп.) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за підозрюваного ОСОБА_5 ; провадження по справі №1-кс/522/3657/25.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

3) не відлучатися з міста Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, інші документи, що дають право на виїзд/в`їзд з України;

5) утримуватись від спілкування зі свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Строк дії обов`язків, покладених судом, визначити до 30.07.2025 року, тобто в межах строку досудового розслідування.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали буде та проголошено 06.06.2025 року о 12 год. 55 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1