печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за клопотанням старшого слідчого в особливо важливих справах відділу Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000165 від 08.02.2023, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

09.05.2025 старший слідчий в особливо важливих справах відділу Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором, звернувся до суду з клопотанням продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000165 від 08.02.2023, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що ухвалою слідчого судді відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, проте завершити розслідування у кримінальному провадженні у визначений ухвалою строк не представляється можливим, оскільки необхідно провести слідчі (розшукові) дії, направлені на забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, однак для закінчення досудового розслідування та звернення до суду з обвинувальним актом, необхідно ознайомити сторін з матеріалами кримінального провадження.

Разом з тим, заявлені ризики, які існували при застосуванні до підозрюваного міри запобіжного заходу, не втратили свою актуальність, а відтак запобігти їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо, у зв`язку з чим виникла необхідність у продовженні строку дії застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Підозрюваний та адвокат в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, вказуючи на його необґрунтованість та безпідставність.

Вивчивши клопотання, заслухавши позицію учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Так, згідно з ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

При цьому, абсолютність права на свободу не передбачена ні Конституцією України, ні іншими джерелами права, зокрема Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно ч.3 ст.199 КПК України, при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчим суддею враховані вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000165 від 08.02.2023 за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, та за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ст. 219, ч. 3 ст. 209 КК України.

13.11.2024 слідчим за погодженням з прокурором ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 (розтрата чужого майна, яке перебувало в віданні особи, вчиненим за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану).

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_8 від 18.11.2024 № 757/53711/24-к до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з можливостю внесення застави у розмірі 21 771 320 гривень, строком до 13.01.2025.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10.02.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000165 продовжено до шести місяців, тобто до 13.05.2025 включно.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 09.01.2025 № 757/413/25-к, підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з можливостю внесення застави у розмірі 10 885 660 гривень, строком до 13.02.2025 включно.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12.02.2025 № 757/6644/25-к, підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з можливостю внесення застави у розмірі 10 885 660 гривень, строком до 02.04.2025 включно.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27.03.2025 № 757/14079/25-к, підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з можливостю внесення застави у розмірі 10 885 660 гривень, строком до 13.05.2025.

Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, а саме:

? протоколами огляду інтернет ресурсів від 03.03.2023;

? протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 23.02.2023;

? повідомленням Банку про невиконання боржниками зобов`язань за договорами-овердрафтами без забезпечень № 846/05-БТ-Л від 22.09.2023;

? протоколом огляду від 21.02.2024 узагальненого матеріалу Державної служби фінансового моніторингу України №0070/2024/ДСК від 25.01.2024;

? протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 29.10.2024;

? протоколом Правління Банку відповідно № 105 від 06.07.2022, яким прийнято рішення про надання кредиту ТОВ «Елемент Базис» на умовах: сума кредиту в сумі 20 000 000,00 грн.;

? висновком Департаменту ризиків Банку від 06.07.2022 про надання кредиту у формі овердрафту на поточний рахунок ТОВ «Елемент Базис» з лімітом у сумі 20 000 000,00 грн., терміном до 30.12.2022;

? висновком юридичного Департаменту Банку від 06.07.2022 про надання кредиту у формі овердрафту на поточний рахунок ТОВ «Елемент Базис» з лімітом у сумі 20 000 000,00 грн., терміном до 30.12.2022;

? висновком Департаменту безпеку Банку від 06.07.2022 про відсутність заперечення щодо надання кредиту на умовах овердрафту ТОВ «Елемент Базис»;

? кредитним резюме ТОВ «Елемент Базис» складеним Департаментом кредитування Банку від 06.07.2022 а результатами розгляду документів ТОВ «Елемент Базис»;

? договір № 205/22 від 07.07.2022 про надання ТОВ «Елемент Базис» кредиту у формі овердрафту у сумі 20 000 000,00 гривень;

? протоколом обшуку офісних приміщень від 11.05.2023, розташованих за адресою: м. Київ, вулиця Пушиної Феодори, будинок 19, квартира 129, за місцем фактичного здійснення своєї діяльності «конвертаційного центру», під час якого вилучено речі та документ, що мають значення для досудового розслідування;

? контрактами поставки текстильних виробів ТОВ «Елемент Базис» на користь турецьких компаній «Honey Tekstil Urunleri Ve Elektronik Makina Ithalat Ihracat Ticaret Limited Sirketi», «Imexfin Ic Ve Dis Ticaret Limited Sirketi», «META GOLD GIDA ITH. IHR. SAN. VE. TIC. LTD. STI», «Adranos Yas Meyve Sebze Gida Kimya Kirtasiye San. Ve Dis Tic. Ltd. Sti.», Т-08 від 13.06.2022, Т-03 від 13.06.2022, Т-22 від 22.06.2022, Т-12 від 22.06.2022;

? протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 25.07.2023;

? протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 28.08.2024;

? протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 27.08.2024;

? протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 07.11.2024;

? протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 30.08.2024;

? протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 28.08.2024;

? протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 04.11.2024;

? протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 05.12.2023;

? протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 05.03.2024;

? протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 04.03.2024;

? листом Державної служби України з питання безпечності харчових продуктів та захисту споживачів № 29-15/5412 від 18.03.2024 щодо відсутності на обліку в уніфікованій автоматизованій електронно-облікової системи сівалок точного висіву;

? висновком судової економічної експертизи № 6854/24-72 від 16.09.2024, згідно з яким в результаті не виконання ТОВ «Елемент Базис» договору про надання овердрафту за поточним рахунком від 07.07.2022 № 205/22 документально підтверджуються збитки заподіяні Банку на суму 21 918 723,14 грн.;

? заявою про залучення АТ «БАНК СІЧ» в стані ліквідації до кримінального провадження як потерпілого від 03.02.2025 № 74/05-Л;

? протоколом допиту представника потерпілого АТ «БАНК СІЧ» ОСОБА_10 від 06.03.2025;

? протоколами допиту свідка ОСОБА_17 від 17.03.2025;

? протоколами допиту свідка ОСОБА_18 від 20.03.2025, 27.03.2025;

? протоколами допиту свідка ОСОБА_19 від 21.03.2025, 16.04.2025;

? протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 24.03.2025;

? протоколом допиту свідка ОСОБА_21 від 24.03.2025;

? протоколом допиту свідка ОСОБА_22 від 25.03.2025;

? протоколом допиту свідка ОСОБА_23 від 01.04.2025;

? протоколами допиту свідка ОСОБА_24 від 16.04.2025 та 25.04.2025;

? протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.03.2025;

? висновком судово-почеркознавчої експертизи № 941/25-32, згідно з яким досліджено відповідність виконання ОСОБА_7 підписів наявних на документах на підставі яких АТ «БАНК СІЧ» надано ТОВ «Елемент Базис» овердрафт за поточним рахунком від 07.07.2022 № 205/22;

? додатковими матеріалами, що надійшли від компетентних органів Турецької Республіки на виконання запиту про надання міжнародно правової допомоги;

? іншими доказами в їх сукупності.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_25 до вчинення кримінального правопорушення, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для вирішення питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені, у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні сторони обвинувачення та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Постановою заступника Генерального прокурора від «07».01.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000165 продовжено до 3 місяців, тобто до 13.02.2025 включно.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 06.05.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000165 продовжено до дванадцяти місяців, тобто до 13.11.2025 включно.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закінчується 13.05.2025, проте внаслідок виняткової складності даного кримінального провадження та великим обсягом процесуальних та слідчих (розшукових) дій, які необхідно ще провести, проведенням ряду судових експертиз, завершити досудове розслідування у вказаний строк неможливо. Потребує додаткового часу проведення та завершення таких процесуальних та слідчих дій:

?встановлення повного кола осіб, причетних до вчинення вказаних кримінальних правопорушень;

?проведення допитів в якості свідків - працівників та посадових осіб

АТ «Банк Січ»;

?відібрання зразків, необхідних для проведення експертиз;

?допити свідків, встановлених під час проведення досудового розслідування;

?проведення додаткових допитів свідків з метою встановлення виявлених нових обставин вчинення злочинів;

?проведення одночасних допитів двох та більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях;

?проведення впізнання осіб за участі підозрюваних та інших учасників кримінального провадження;

?здійснення тимчасових доступів до речей та документів, які мають значення для досудового розслідування;

?після здійснення тимчасових доступів до речей та документів, які перебувають у володінні операторів мобільного зв`язку, провести огляд та аналіз з`єднань абонентських номерів;

?після здійснення тимчасових доступів до речей та документів призначити додаткові судово-почеркознавчі експертизи;

?проведення огляду та аналізу документів і речей, які були вилучені під час проведення обшуків у кримінальному провадженні;

?проведення огляду мобільних телефонів та комп`ютерної техніки, які були вилучені під час проведення обшуків у кримінальному провадженні;

?проведення огляду та аналізу документів (банківські виписки, рух коштів), вилучених у банківських установах стосовно ТОВ «ЕЛЕМЕНТ БАЗИС», ТОВ «ФІН-ІНВЕСТ ПОЛІССЯ»;

?одержання висновків судових почеркознавчих експертиз;

?одержання висновку судової семантико-текстуальної (лінгвістичної) експертизи;

?одержання висновків судових комп`ютерно - технічних експертиз;

?після отримання результатів проведених експертиз необхідно вирішити питання про призначення додаткових експертиз;

?встановлення інших осіб, причетних до вчинення вказаного злочину, та вирішення питання щодо повідомлення їм про підозру;

?отримання відповідей на запити про міжнародну правову допомогу щодо проведення запланованих слідчих та процесуальних дій на території інших країн;

?проведення оглядів долучених до матеріалів кримінального провадження матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій;

?отримання документів, що характеризують особи підозрюваних у кримінальному провадженні;

?зняття грифів секретності з матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій;

?складання обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування;

?виконання інших слідчих (розшукових) та процесуальних дій, необхідність у проведенні яких виникне під час досудового розслідування.

Стороною обвинувачення доведено, що на даний час у кримінальному провадженні продовжують існувати обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України:

Так, в судовому засіданні доведено, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органів досудового розслідуваний та суду.

Вказаний ризик обґрунтовується тим, ОСОБА_5 може ухилятися від органу досудового розслідування та суду оскільки злочин, який інкримінується ОСОБА_5 є особливо тяжкими, передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 12-ти років, з конфіскацією майна та будучи обізнаним про покарання, що загрожує останньому з метою уникнення покарання може переховуватися від органу досудового розслідування, в подальшому від суду.

Разом з цим, ОСОБА_5 може змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, або на тимчасово непідконтрольну територію України.

Матеріали клопотання доведено наявність ризику, який передбачено п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Вказаний ризик обґрунтовується тим, що на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування та не встановлені всі можливо причетні особи до вчинення вказаного кримінального правопорушення. Також, на даний час не вилучені та до матеріалів кримінального провадження не долучені всі речі та документи, необхідні для повного та об`єктивного досудового розслідування, встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення та осіб, які можуть бути причетні до його вчинення.

Ураховуючи вищевикладене, у випадку обрання стосовно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, останній, який тривалий час працював на різних керівних посадах підприємств та організацій, має значний досвід у діяльності банківських установах, знає специфіку діяльності банків, особливості роботи з банківськими продуктами, правила та основні принципи надання кредитів, достовірно знаючи про місце перебування документів та/або речей, за допомогою яких було реалізовано злочинний намір, може їх знищити, спотворити, приховати, не надавши органам досудового розслідування можливості встановити місце їх перебування та вилучити у встановленому законом порядку. Крім того, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може спілкуватися з невстановленими на даний час учасниками вказаного злочину, з приводу планів укриття злочинної діяльності, знищення, приховання та спотворення речових доказів, що негативно вплине на подальше здійснення досудового розслідування та притягнення винних до кримінальної відповідальності.

Так, в судовому засіданні доведено, що існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, - незаконно впливати на свідків, експертів, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, що виражається у тому, що отримавши матеріали клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_5 володітиме інформацією стосовно характеризуючих, в тому числі біографічних даних експертів, які проводили судово - економічну експертизу, з метою уникнення кримінальної відповідальності, маючи досвід роботи у правоохоронних органах, обізнаність з методикою та засобами їх діяльності, може незаконно впливати на експертів, інших підозрюваних, свідків у даному кримінальному провадженні, зокрема колишніх співробітників та посадових осіб АТ «Банк Січ», у тому числі службових осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з метою надання останніми неправдивих свідчень для уникнення відповідальності. При цьому, більшість свідків, які органом досудового розслідування заплановано допитати, на даний час не допитано, у зв`язку з неможливістю здійснення такого допиту без шкоди для кримінального провадження до проведення 13.11.2024 обшуків.

Наявність у ОСОБА_5 можливих сталих зв`язків у правоохоронних органах, обізнаність з методикою та засобами їх діяльності, у випадку обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, призведе до забезпечення, в тому числі ОСОБА_5 можливого надання порад та вказівок стосовно завуальованого спілкування в телефонних розмовах з використанням маршрутизаторів (інтернет роутерів) та месенджерів на базі соціальних мереж, які неможливо відслідкувати гласними чи негласними засобами контролю іншим, невстановленим на даний час особам, які причетні до вчинення вказаного особливо тяжкого злочину. Крім того, підозрюваний може передати анкетні дані експертів та свідків невстановленим на даний час особам - учасникам групи з метою впливу на них для уникнення кримінальної відповідальності.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від них та дослідження їх судом.

Зазначені вище обставини свідчать про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України ( перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином).

Слідчий у клопотанні вказує, що у ході здійснення 27.07.2023, 12.10.2023, 14.05.2024 тимчасових доступів до речей та документів у даному кримінальному провадженні, серед іншого посадовими особами АТ «Банк Січ» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на виконання ухвал слідчого судді не надано у повному обсязі документів зазначених у таких рішеннях суду, що свідчать про перешкоджання кримінальному провадженню шляхом впливу ОСОБА_5 на уповноважених осіб Банку з метою приховування від органу досудового розслідування доказів вчинення останнім вказаного кримінального правопорушення.

Ураховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у розтраті чужого майна, яке перебувало в віданні особи, вчиненим за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, а також те, що ОСОБА_5 підтримує відносини з посадовими особами АТ «Банк Січ» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, які можуть бути причетними до вчинення вказаного злочину, слід прийти до висновку, що ОСОБА_5 у випадку обрання йому запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою, призведе до вчинення останнім інших кримінальних правопорушень стосовно свідків/експертів з метою впливу на них або продовжити свою злочинну діяльність.

В судовому засіданні прокурор вказував на наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, проте в розрізі особи підозрюваного та обставин кримінального провадження стороною обвинувачення не доведено даного ризику, а його обґрунтування носить формальний характер.

Згідно з рішенням ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» від 12.12.1991 ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи. Рішенням ЄСПЛ у справі «Сельчук проти Туреччини» від 24.04.1998 визначено, що підставою виникнення ризику вчинення нових правопорушень може бути попереднє притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Так, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер і тяжкість інкримінованого злочину. Відповідно до вказаної Рекомендації важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за вчинений злочин.

У п. 60 рішення ЄСПЛ у справі «Смірнова проти Росії» від 21.07.2003 суд відзначив, що при визначенні ризику переховування обвинуваченого від правосуддя потрібно враховувати особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, у якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти.

Крім того, питання щодо наявності захворювань, які б вказували про неможливість тримання ОСОБА_5 під вартою і були підставами для його звільнення встановлюється відповідним висновком лікарської комісії та вирішується у передбаченому законом порядку.

Під час досудового розслідування не встановлено будь-яких даних про те, що підозрюваний не може утримуватися в державній установі «Київському слідчому ізоляторі», не встановленого того, що підозрюваний має хронічні захворювання, що у відповідності до «Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України віл 15.08.2014 №1348/5/572 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 20.08.2014 за №990/25767 свідчать про неможливість тримання підозрюваної під вартою.

Враховуючи тяжкість та суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного, його стан здоров`я, соціальні зв`язки, що на даній стадії досудового розслідування не можливо закінчити досудове розслідування, те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання сторони обвинувачення, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти ризикам та, як наслідок, за встановлених обставин заява адвоката про взяття підозрюваного на поруки задоволенню не підлягає, з мотивів викладених вище.

Між тим, задовольняючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, який, на думку суду, належним чином зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування даного клопотання, так як станом на день розгляду клопотання, останній не підозрюється у вчиненні насильницького злочину.

Так, згідно п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод звільнення може бути обумовлено наданням гарантій явки в суд, й судова практика Європейського суду з прав людини встановлює, що не відповідає п. 3 ст. 5 Конвенції встановлення розміру застави, виключно в залежності від інкримінованої шкоди. Гарантія має мету не відшкодування шкоди, а забезпечення присутності обвинуваченого в залі судового засідання. Тому її розмір повинен відповідати перспективі втрати застави чи обернення на неї стягнення у разі не явки обвинуваченого до суду, й повинен утримувати обвинуваченого в межах належної процесуальної поведінки.

Окрім цього, частиною 1 статті 182 КПК України передбачено, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Гафа проти Мальти», було встановлено що гарантія, передбачена статтею 5 §3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Оскільки питання, яке розглядається, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5, органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтовано у рішенні про визначення застави і повинна враховувати майновий стан обвинуваченого. Нездатність національних судів оцінити здатність заявника сплатити необхідну суму може викликати виявлення Судом порушення. Проте обвинувачений, якого судові органи готові звільнити під заставу, повинні вірно подати достатню інформацію, яку можливо перевірити, якщо це буде необхідно, щодо суми застави, яку необхідно встановити.

Позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. У цій справі, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, заявник стверджував, що сума застави у його справі була необґрунтовано високою та не враховувала конкретні обставини й умови його особистого життя. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Також, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того, Європейський суд з прав людини також наголошує, що якщо на карту поставлене право на свободу, гарантоване ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, влада повинна приділяти питанню встановлення відповідного розміру застави таку ж увагу, якби це стосувалося обґрунтування необхідності тримання особи під вартою. Серйозність звинувачень проти обвинуваченого, як і його статки не можуть бути вирішальними факторами, що виправдовують суму застави.

При цьому, будь-яке обмеження прав осіб не може досягатися за рахунок та на шкоду принципу змагальності сторін, а мета такого обмеження жодним чином не пов`язана з досягненням «вразливого стану» у будь-якої особи, а тому прохання про застосування до особи найсуворішого запобіжного заходу та/або великого розміру застави повинно бути розумним з погляду її розміру та адекватною обстановці вчинення правопорушення і отриманим відомостям.

З врахуванням зазначеного, суд прийшов до висновку, що з метою забезпечення досудового розслідування, виконання підозрюваним обов`язків, необхідно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, у розмірі 2500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 7 570 000 (сім мільйонів п`ятсот сімдесят мільйонів) гривень, з одночасним покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків з урахуванням вказаних обставин, оскільки розмір застави, який просить суд орган досудового розслідування, на думку суду є надмірним для підозрюваного та не свідчить, що при такому розмірі не буде досягнуто належного балансу між цілями досудового розслідування та правами підозрюваного.

Також, після визначення попереднього розміру застави пройшов певний період, а тому з метою дотримання позицій Європейського суду з прав людини необхідно зменшити розмір застави, оскільки заявлений розмір слідством є обтяжливим, так як підозрюваний тривалий час перебуває під вартою.

Разом з цим, слідчий суддя приймає до уваги повідомлення захисника про погіршення його стану здоров`я підозрюваного у період перебування під вартою, проте це не може слугувати безумовною підставою для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки доказів, які б могли послугувати підтвердженням вказаного слідчому судді не надано, а тому слід вважати, що таких не має.

Відповідно до положень ст. 212 КПК України невідкладне надання належної медичної допомоги та фіксацію погіршення стану здоров`я затриманого покладено на службову особу, відповідальну за перебування затриманих.

За вказаних обставин, враховуючи заявлені в засіданні доводи сторони захисту про погіршення стану здоров`я підозрюваного, за час перебування його під вартою в Київському СІЗО, слідчий суддя, з урахуванням вимог ст. 206 КПК України, вважає за необхідне зобов`язати прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000165 від 08.02.2023 забезпечити призначення проведення медичного обстеження стану здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 р. № 239/5/104., з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 199, 202, 205, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000165 від 08.02.2023, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 07.07.2025.

На підставі статті 206 КПК України, прокурору, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000165 від 08.02.2023 забезпечити призначення проведення медичного обстеження стану здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 р. № 239/5/104.

Одночасно визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 2500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 7 570 000 (сім мільйонів п`ятсот сімдесят тисяч) гривень, поклавши у разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчих слідчої групи та прокурорів групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000165 від 08.02.2023 за першою вимогою;

- не відлучатися з м. Києва, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утриматися від спілкування (поза проведенням процесуальних дій) зі свідками у кримінальному провадженні № 0000165, коло яких визначено слідчим та/або прокурором;

- носити електронний засіб контролю.

Застава може бути внесена, як самим підозрюваним, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Печерського районного суду м. Києва:

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268059

Банк отримувача ДКСУ, м.Київ

Код банку отримувача (МФО) 820172

Рахунок отримувача UA1012089

призначення платежу: застава за …(ПІБ, дата народження особи, за яку вноситься застава), згідно ухвали … (назва суду) … від … (дата ухвали).. по справі № …, кримінальне провадження № ….., внесені (ПІБ особи, що вносить заставу) згідно квитанції від (дата та № квитанції).

Термін обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити в межах строку досудового розслідування, а саме до 07.07.2025.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСАУ в м. Києві коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі установи, де особа утримується.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа установи, де особа утримується, має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Печерського районного суду м. Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1