Справа № 545/1890/25
Провадження № 1-кп/545/452/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.06.2025 Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Полтава обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000153 від 26.02.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Катеринопіль, Черкаської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час відбуває покарання в державній установі "Божковська виправна колонія (№16)" за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с. Божківське, вул. Центральна, 5, раніше судимого:

- 09.03.2021 засуджений Катеринопільським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді громадських робіт на 90 годин;

- 19.10.2021 засуджений Катеринопільським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 389 КК України у вигляді 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

- 04.06.2024 засудженим Катеринопільським районним судом Черкаської області за ст. 126-1 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений вироком Катеринопільського районного суду Черкаської області від 04.06.2024 за ст. 126 - 1 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_4 08.08.2024 прибув до державної установи «Божковська виправна колонія (№ 16)» (далі БВК № 16, установа, колонія) за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с. Божківське вул. Центральна, 5, плановим етапом із державної установи «Черкаський слідчий ізолятор».

БВК № 16 є колонією мінімального рівня безпеки з загальними умовами тримання для чоловіків засуджених до позбавлення волі на певний строк.

Відповідно до ч. 5 ст. 118 КВК України засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством. До цих робіт засуджені залучаються в порядку черговості, в неробочий час і не більше як на дві години на день.

Згідно вимог абзацу 11 пункту 2 Розділу XVII Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 № 2823/5 адміністрація установи виконання покарань може залучати засуджених до робіт з благоустрою установ виконання покарань і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення установ виконання покарань продовольством.

По прибуттю у колонію засудженому ОСОБА_4 роз`яснені під підпис його права і обов`язки, згідно зі ст. ст. 103, 107, 110, 113 КВК України та вимоги розділу ІІ Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, що регламентують порядок та умови відбування покарання. Також ОСОБА_4 попереджений про відповідальність за їх порушення, а також йому роз`яснені вимоги ст. ст. 391, 392, 393 КК України, про що була прийнята відповідна розписка.

Відповідно до частин першої та другої ст. 135 Кримінально-виконавчого кодексу України питання про доцільність застосування стягнення до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, вирішується на засіданні дисциплінарної комісії установи виконання покарань.

До складу дисциплінарної комісії входять начальник установи виконання покарань, його заступники та начальники служб установи, які за своїми функціональними обов`язками безпосередньо спілкуються з особами, які відбувають покарання у виді позбавлення волі. Очолює дисциплінарну комісію начальник установи виконання покарань або особа, яка виконує його обов`язки.

Частиною 7 ст.135 КВК України передбачено, що рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності особи, яка відбуває покарання, має бути детально вмотивоване та може бути оскаржене особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, або її представником до органу виконання покарань вищого рівня, прокурора чи суду.

За весь період відбування покарання засуджений ОСОБА_4 неодноразово систематично порушував установлений порядок (режим) відбування покарання в БВК № 16, відмовлявся від виконання законних вимог адміністрації установи виконання покарань, за що до нього застосовувалися 15 дисциплінарних стягнень, передбачених ст. 132 Кримінально-виконавчого кодексу України: 1 попередження, 5 доган, 1 сувора догана, 7 поміщень до дисциплінарного ізолятору (ДІЗО), 1 переведення до приміщення камерного типу (ПКТ). Питання про доцільність застосування зазначених стягнень вирішувались згідно вимог ст. 135 КВК України на засіданнях дисциплінарної комісії установи виконання покарань. Рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_4 або його представником не оскаржувались.

Зокрема, ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 06.09.2024 у справі № 545/3809/24 (провадження № 1-в/545/552/2024) до засудженого ОСОБА_4 застосовано захід стягнення у вигляді переведення до приміщень камерного типу установи строком на 2 місяці, яка ніким не оскаржена та нескасована.

Будучи підданим вищезазначеному стягненню, засуджений ОСОБА_4 на шлях виправлення не став та продовжив умисно систематично порушувати встановлений режим відбування покарання та відмовлятися від виконання законних вимог адміністрації установи виконання покарань.

Так, 19 лютого 2025 року близько 09 год 45 хв в приміщенні відділення соціально-психологічної служби № 3 БВК № 16 (далі відділення СПС № 3), розташованій за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с. Божківське, вул. Центральна, 5, виконувачем обов`язків начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи державної установи «Божковська виправна колонія (№ 16)» підполковником внутрішньої служби ОСОБА_5 , що працює на посаді заступника начальника цього ж відділу з 31.10.2023, та на підставі наказу від 23.08.2024 № 162/ос-24 з 24.08.2024 виконував обов`язки начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи державної установи «Божковська виправна колонія (№ 16)», згідно з посадовими обов`язками мав повноваження пред`явити засудженим установи законні вимоги, у присутності чергового помічника начальника установи відділу нагляду і безпеки державної установи «Божковська виправна колонія (№ 16)» лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_6 , засудженому ОСОБА_4 оголошено, що згідно затвердженого начальником державної установи «Божковська виправна колонія (№ 16)» ОСОБА_7 29.01.2025 графіком чергувань засуджених відділення СПС № 3 на лютий місяць 2025 року, він зобов`язаний в порядку черги приступити до прибирання прилеглої території відділення СПС № 3 БВК № 16, з яким ОСОБА_4 раніше був ознайомлений у відповідності до ч. 5 ст. 118 КВК України.

Однак, засуджений ОСОБА_4 , який не працевлаштований в установі, будучи забезпеченим необхідним справним інвентарем для прибирання (віником, совком, гумовими рукавичками, ганчіркою, відром, одягнений та взутий за сезоном) та за станом здоров`я маючи можливість виконати законні вимоги адміністрації установи щодо проведення дорученої роботи, умисно, протиправно, без поважних на те причин, у відкритій, демонстративній формі категорично відмовився виконувати поставлені перед ним вимоги, та у подальшому виконувати не збирався.

Свою відмову виконати чергування засуджений ОСОБА_4 мотивував тим, що це суперечить його життєвим переконанням, при цьому скарг на стан здоров`я не висловлював.

Після цього, близько 09 год 55 хв засуджений ОСОБА_4 був оглянутий завідувачем медичної частини № 16 Філії Центру охорони здоров`я Державної- кримінально-виконавчої служби України в Полтавській області ОСОБА_8 , яка за результатами огляду видала медичну довідку, в якій зазначила «за станом здоров`я працювати може».

Близько 10 год 15 хв повторно виконувачем обов`язків начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи державної установи «Божковська виправна колонія (№ 16)» підполковником внутрішньої служби ОСОБА_5 , що працює на посаді заступника начальника цього ж відділу з 31.10.2023, та на підставі наказу від 23.08.2024 № 162/ос-24 з 24.08.2024 виконував обов`язки начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи державної установи «Божковська виправна колонія (№ 16)», згідно з посадовими обов`язками мав повноваження пред`явити засудженим установи законні вимоги, у присутності чергового помічника начальника установи відділу нагляду і безпеки державної установи «Божковська виправна колонія (№ 16)» лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_6 , звернувся із законною вимогою до засудженого ОСОБА_4 приступити до прибирання прилеглої території відділення СПС № 3 БВК № 16, на що засуджений ОСОБА_4 публічно в присутності вказаних працівників БВК № 16 повторно відповів категоричною відмовою.

Далі засудженому ОСОБА_4 виконувачем обов`язків начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи державної установи «Божковська виправна колонія (№ 16)» підполковником внутрішньої служби ОСОБА_5 роз`яснені положення кримінального законодавства, викладені в ст. 391 КК України, та засуджений ОСОБА_4 попереджений про кримінальну відповідальність по вказаній статті за злісну непокору вимогам адміністрації установи виконання покарань, після чого виконувач обов`язків начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи державної установи «Божковська виправна колонія (№ 16)» підполковник внутрішньої служби ОСОБА_5 ще раз звернувся з вимогою до засудженого ОСОБА_4 приступити до прибирання прилеглої території відділення СПС № 3 БВК № 16, на що засуджений знову відповів категоричною відмовою.

Таким чином, засуджений ОСОБА_4 , порушив вимоги ст. 9, абзаців 2, 4, 5 ч. 3 ст. 107 КВК України, абзаців 6, 7 пункту 3 розділу ІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 № 2823/5 щодо неухильного додержання правил поведінки, які передбачені для засуджених, виконання встановлених законодавством вимог адміністрації органів і установ виконання покарань, виконання необхідних робіт із благоустрою установи виконання покарань, а саме здійснювати прибирання прилеглої території відділення СПС № 3 БВК № 16, згідно з графіком чергування, діючи умисно ОСОБА_4 , з метою злісної непокори законним вимогам адміністрації установи виконання покарань, демонстративно, в категоричній формі, не виконав законну вимогу представника адміністрації установи, будучи особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, та яка за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).

В судовому засіданні прокурор та обвинувачений висловили позицію щодо скороченого порядку дослідження доказів за ч. 3 ст. 349 КПК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення за викладених в обвинувальному акті обставин. Зазначив, що будучи ознайомленим з правами та обов`язками засуджених та з графіком чергувань, забезпеченим необхідним інвентарем, дійсно 19 лютого 2025 року відмовився від прибирання території оскільки це не відповідає його переконанням. Також зазначив, що попереджений про кримінальну відповідальність, за станом здоров`я прибирати міг, будь-яких інших об`єктивних перешкод, окрім його власних переконань, які б прешкоджали йому виконати вимоги представників адміністрації не було.

Суд переконавшись в тому, що всі учасники судового провадження правильно розуміють фактичні обставини по справі, у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до положень ст.349 КПК України, визнає недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин які ніким не оскаржуються та обмежує дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням доказів щодо особи обвинуваченого та постанов про речові докази,оскільки всі учасники кримінального провадження не заперечували проти встановлення такого порядку та обсягу дослідження доказів.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що вина ОСОБА_4 в інкримінованому правопорушенні є доведеною та дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ст. 391 КК України, як злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд вважає визнання обвинуваченим вини у вчиненому.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 є рецедив злочинів.

При призначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд керується вимогами ст. 50 та ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, із середньою освітою, не одружений, утриманців не має, має постійне місце проживання, здоровий, не працюючий, його вік, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, а також для запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті 391 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно з положеннями ст. 71 КК остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Аналогічна позиція викладена в Постанові ОП ККС ВС від 01.06.2020 у справі № 766/39/17(провадження N 51-8867кмо18)

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення в період відбування покарання, призначеного за вироком Катеринопільського районного суду Черкаської області від 04.06.2024 за ст. 126-1 КК Україи у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, та відбуває покарання в державній установі «Божковська виправна колонія (№16)».

Таким чином суд призначає остаточне покарання за сукупністю вироків у відповідності до ст. 71 КК України та до призначеного покарання за цим вироком частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком Катеринопільсткого районного суду Черкаської області від 04.06.2024, яка становить 5 місяців 7 днів.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ст.ст.373- 374 КПК України суд ,-

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Катеринопільського районного суду Черкаської області від 04.06.2024, та за сукупністю вироків призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з 27.06.2025.

Речові докази: цифровий носій - оптичний диск DVD-R об`ємом 4,7 гб. з відеозаписами із нагрудної камери працівників ДУ "Божковська виправна колонія (№16)" - залишити зберігати у матеріалах кримінального провадження.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у кримінальному провадженні не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав передбачених ст.394 КПК Ураїни.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасникам судового провадження , які не були присутніми в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1