Справа № 204/5023/25
Провадження № 1-кс/204/1397/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року слідчий суддя Чечелівський районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС-криміналіст слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровської області підполковника юстиції ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження № 0000060 від 15.01.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 113 ч. 4 ст. 191 КК України,-

встановив:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС-криміналіст слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровської області підполковника юстиції ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження № 0000060 від 15.01.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 113 ч. 4 ст. 191 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом Управління СБ України у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000060 від 15.01.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 113 ч. 4 ст. 191 КК України про те, що на території Дніпропетровської області громадяни України, з метою ослаблення держави, своїми умисними діями створюють умови, наслідком яких можуть бути надзвичайні ситуації на об`єктах залізничного транспорту, виникнення техногенних катастроф, що спричиняє загрозу заподіяння життю та здоров`ю людей, завдання шкоди економічному та обороноздатному потенціалу держави в умовах воєнного стану. Крім того встановлено, що посадові особи юридичних осіб на території Дніпропетровської області з 2022 року по теперішній час привласнюють бюджетні кошти в умовах воєнного стану шляхом постачанням на державні об`єкти критичної інфраструктури товарно-матеріальних цінностей, використання яких під час виконання державних оборонних перевезень може призвести до виникнення аварій та надзвичайних подій на об`єктах залізничного транспорту, а також значного погіршення фінансового стану стратегічних державних підприємств і економічного та оборонного потенціалу держави в цілому. Підставою для реєстрації кримінального провадження стало повідомлення оперативного підрозділу про те, що на території Синельниківського району Дніпропетровської області здійснює господарську діяльність ТОВ «ВКП Дніпротрансдизель» (, юридична адреса: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Ватутіна, буд. 53) директором якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а фактичне керівництво даним підприємством здійснюється чоловіком ОСОБА_5 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Основний вид діяльності вказаного підприємства «ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення». Відповідальним за виконання ремонтних робіт на території виробничих потужностей ТОВ «ВКП Дніпротрансдизель» є громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який за сумісництвом є директором «Синельниківського колійного ремонтно-механічного заводу» філії «Центр з ремонту та експлуатації колійних машин» АТ «Укрзалізниця», що виконує роботи всіх видів ремонту спеціального рухомого складу (колійних машин, мотовозів, дрезин, автомотрис тощо). Крім того, ОСОБА_7 , використовуючи своє службове становище, організував протиправну діяльність на території підпорядкованого ним підприємства, а саме з корисливих мотивів залучає співробітників, обладнання та товарно-матеріальні цінності, що належать АТ «Укрзалізниця» для виготовлення, модернізації, ремонту запчастин, які у подальшому через підприємства ОСОБА_6 (у тому числі ТОВ «ВКП Дніпротрансдизель») постачаються на об`єкти критичної інфраструктури АТ «Укрзалізниця». За отриманими даними, вищевказані особи налагодили протиправний механізм з постачання на адресу структурних підрозділів АТ «Укрзалізниця» неліквідної продукції, яка за своїми характеристиками не відповідає якості, вказаній у супровідній документації до договорів (сертифікати якості, акти випробувань, характеристики, відповідність держстандартам тощо), чим створюють передумови до ослаблення держави внаслідок можливого навмисного пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарче та оборонне значення для держави. Дії вищевказаних осіб також направлені на послаблення економічного потенціалу держави, шляхом привласнення бюджетних коштів, які у воєнний час спрямовуються на ремонт та обслуговування машин та устаткування, що перебуває на балансі АТ «Укрзалізниця». Крім того, ремонт та модернізація машин та устаткування здійснюється з неліквідних матеріалів та бувших раніше у використанні ТМЦ. Слід зазначити, що товарно-матеріальні цінності, які постачаються ТОВ «ВКП Дніпротрансдизель», використовуються для забезпечення безперебійного функціонування локомотивів та безпеки залізничного транспорту (зокрема запасні частини до вагоносповільнювачів (балки гальмівні). У свою чергу, постачання та подальше використання неякісної продукції може призвести до виникнення аварій та надзвичайних подій на об`єктах залізничного транспорту, техногенних катастроф, погіршення фінансового стану стратегічного державного підприємства та завдання непоправної шкоди економічному потенціалу і обороноздатності України. Так, на виконання слідчого доручення оперативним співробітниками Управління СБ України у Дніпропетровській області встановлено, що директор «Синельниківського колійного ремонтно-механічного заводу» філії «Центр з ремонту та експлуатації колійних машин» АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у здійснюваній ним протиправній діяльності використовує автомобіль марки «TOYOTA COROLLA», д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідно до інформації Головного сервісного центру МВС України, право власності на автомобіль марки «TOYOTA COROLLA», д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстровано за ОСОБА_7 . 08.05.2025 за результатами проведення обшуку транспортного засобу марки «TOYOTA», модель «COROLLA», д.н.з. НОМЕР_1 , vin-код НОМЕР_2 , 2008 року випуску, виявлено та вилучено, серед іншого, вказаний транспортний засіб, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на автомобіль марки «TOYOTA», модель «COROLLA», д.н.з. НОМЕР_1 , vin-код НОМЕР_2 , 2008 року випуску, а також ключ-брелоку від нього. Так, відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна. Слід зазначити, що санкція ч. 2 ст. 113 КК України передбачає вид додаткового покарання конфіскацію майна. З вищевикладеного вбачається, що існують обставини, які підтверджують, що незастосування заборони або обмеження користування, розпорядження зазначеним транспортним засобом призведе до їх незаконного використання або передачі іншим особам, що позбавить можливості застосування конфіскації. Крім цього, на даний час існують обставини, які підтверджують, що незастосування арешту на зазначене в клопотанні майно призведе до вжиття невстановленими в ході досудового розслідування особами заходів щодо зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування та відчуження останнього. На підставі викладеного, слідчий звертається до суду з даним клопотанням про арешт майна та просить проводити розгляд справи на підставі ч.2 ст. 172 КПК України.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, клопотання про арешт майна підтримав та просив задовольнити.

Власник майна ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

У зв`язку з неявкою учасників судового провадження у судове засідання, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалося, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Ознайомившись з матеріалами клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно зі ст. 4 Конвенції Ради Європи «Про відмивання, виявлення, вилучення і конфіскацію доходів, одержаних злочинним шляхом, та про фінансування тероризму» (ратифіковану Законом України N 2698-VI від 17.11.2010) - «слідчі і тимчасові заходи» - Кожна Сторона зобов`язана вжити такі заходи, які можуть знадобитися для можливості її здатності швидко визначити, виявити, заблокувати або заарештувати майно, яке підлягає конфіскації для того, щоб, зокрема, сприяти здійсненню конфіскації надалі.

Згідно зі ст. 5 даної Конвенції, держава Україна зобов`язана вжити заходів, які можуть знадобитися для того, щоб забезпечити застосування заходів щодо блокування, арешту та конфіскації також до:a) майна, в яке були перетворені або конвертовані доходи;b) майна, отриманого із законних джерел, якщо до нього було повністю або частково приєднані доходи, отримані злочинним шляхом; c) прибутку або інших вигод, отриманих від доходів, від майна, в яке були перетворені або конвертовані доходи, отримані злочинним шляхом, або від майна, до якого залучені доходи, отримані злочинним шляхом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як визначено ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ч.5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

За ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Управління СБ України у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000060 від 15.01.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 113 ч. 4 ст. 191 КК України.

08.05.2025 року за результатами проведення обшуку транспортного засобу марки «TOYOTA», модель «COROLLA», д.н.з. НОМЕР_1 , vin-код НОМЕР_2 , 2008 року випуску, виявлено та вилучено, серед іншого, вказаний транспортний засіб, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на автомобіль марки «TOYOTA», модель «COROLLA», д.н.з. НОМЕР_1 , vin-код НОМЕР_2 , 2008 року випуску, а також ключ-брелоку від нього. Відповідно до інформації Головного сервісного центру МВС України, право власності на автомобіль марки «TOYOTA COROLLA», д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстровано за ОСОБА_7 . Санкція ч.2 ст. 113 КК України передбачає обов`язковий вид додаткового покарання - конфіскацію майна.

Незастосування заходів забезпечення кримінального провадження, може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування та передачі іншим особам, власником вищезазначеного майна.

Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.3 ч.2 ст.170 КПК України конфіскація майна як виду покарання.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи органу досудового розслідування, щодо необхідності накладення арешту на вказане майно, у зв`язку з чим, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 36, 40, 110,131-132, 170-171,309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання старшого слідчого в ОВС-криміналіст слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровської області підполковника юстиції ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження № 0000060 від 15.01.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 113 ч. 4 ст. 191 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, що було вилучене 08.05.2025 року за результатами проведення обшуку транспортного засобу автомобіля марки «TOYOTA», модель «COROLLA», д.н.з. НОМЕР_1 , а саме на: транспортний засіб марки ««TOYOTA», модель «COROLLA», д.н.з. НОМЕР_1 , vin-код НОМЕР_2 , 2008 року випуску, сірого кольору; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на автомобіль марки «TOYOTA», модель «COROLLA», д.н.з. НОМЕР_1 , vin-код НОМЕР_2 , 2008 року випуску; ключ-брелоку від автомобіля марки ««TOYOTA», модель «COROLLA», д.н.з. НОМЕР_1 , vin-код НОМЕР_2 , 2008 року випуску, шляхом накладення заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим та прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1