Справа № 307/443/25
Провадження № 1-кп/307/30/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2025 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря с/з ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів Закарпатської області Україна кримінальне провадження № 0000962, відомості про яке 11 грудня 2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Тячівського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження № 0000962, відомості про яке 11 грудня 2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 подала суду клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивує тим, що встановлено, що 16 лютого 2024 року близько 18 години 01 хвилини водій ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «Chery», моделі «Amulet A15», державний номерний знак НОМЕР_1 , проїжджаючи по вулиці Марії Терезії в с. Німецька Мокра, Тячівського району, Закарпатської області, Україна, рухаючись по правій смузі руху в напрямку с. Руська Мокра, Тячівського району, Закарпатської області, Україна, навпроти приміщення ресторану «Оріон», маючи можливість оцінити дорожні умови та дорожню обстановку, в момент виявлення перешкоди для руху своєчасно не застосував гальмування або безпечний маневр об`їзду перешкоди ліворуч, при цьому, дотримуючись безпечного бічного інтервалу, не забезпечив безпеку дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та, порушуючи вимоги п. п. 2.3, 12.1, 12.2, 12.3, 12.9 «б», 13.1, 13.3 та 1.10 (в частині поняття «перешкода для руху») Правил дорожнього руху, не впорався з керуванням та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка в цей момент рухалася пішки в попутному напрямку по правому узбіччі дороги. Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п. п. 2.3, 12.1, 12.2, 12.3, 12.9 «б», 13.1, 13.3 та 1.10 Правил дорожнього руху, відповідно до яких: п. 2.3 визначає, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 12.1 визначає, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п. 12.2 визначає, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги; п. 12.3 визначає, що у разі виникнення перешкоди або небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; п. 13.1 визначає, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу; п. 13.3 визначає, що під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху; п. 1.10 визначає терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення:... перешкода для руху - нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу. Внаслідок даної дорожньо-транспортної події ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Отже, невиконання водієм ОСОБА_4 вказаних вимог п. п. 2.3, 12.1, 12.2, 12.3, 12.9 «б», 13.1, 13.3 та 1.10 (в частині поняття «перешкода для руху») ПДР знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які настали, а саме: отриманням малолітньою ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що заподіяло потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження. У вчиненні цього кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , України, не працюючий, одружений, раніше не судимий. 12 грудня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України. В подальшому, 22 січня 2025 року в кримінальному провадженні здійснено зміну правової кваліфікації складу кримінального правопорушення з ч. 2 ст. 286-1 КК України на ч. 1 ст. 286-1 КК України. 25 січня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 Кримінального кодексу України. Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, постійного місця роботи не має, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 може переховуватися від суду. Обвинуваченому ОСОБА_4 загрожує покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років. Так, упродовж судового розгляду обвинувачений неодноразово ухилявся від явки до Тячівського районного суду Закарпатської області з метою розгляду відносно нього кримінального провадження, зокрема, 18 лютого 2025 року, 27 березня 2025 року та 09 квітня 2025 року. ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілу та свідків з метою зміни ними показань щодо реальних обставин події. Крім того, обвинувачений скоїв злочин у стані алкогольного сп`яніння, а також свідомо систематично ухилявся від явки до суду, у зв`язку з чим, просить суд не визначати розмір застави. Просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, раніше не судимого, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , строком на 60 днів.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала та просить таке задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечили щодо задоволення вимог клопотання та просять у клопотанні відмовити, з тих підстав, що ОСОБА_4 18 лютого 2025 року не з"явився в судове засідання з поважної причини у зв"язку з хворобою, про що свідчить довідка лікаря, а в судові засідання 27 березня 2025 року та 09 квітня 2025 року він не з"явився з тих підстав, що після судового засідання 26 березня 2025 року, в якому вирішувалося питання про обрання йому запобіжного заходу у іншому кримінальному провадженні, з-під будівлі суду працівники ТЦК доставили його у ІНФОРМАЦІЯ_3 , звідки його відвезли у м. Ужгород, де він пробув два дні, а після його відвезли у навчальний центр міста Рівне, а потім у місто Львів та в подальшому в місто Івано-Франківськ, і через два тижні його повернули в місто Тячів. Будь-яких документів у ІНФОРМАЦІЯ_4 з приводу цих обставин йому не надали.

Свідок ОСОБА_7 , будучи допитана в судовому засіданні, показала, що вона являється дружиною ОСОБА_4 і 26 березня 2025 року ОСОБА_4 їй подзвонив на мобільний телефон і сказав, що його доставили у ІНФОРМАЦІЯ_3 і з того часу зв"язок з ним обірвався, а повернувся він додому десь через два тижні та розповів, що його працівники ІНФОРМАЦІЯ_5 з метою мобілізації доставили у навчальні центри, а в подальшому привезли в м. Тячів.

Розглянувши клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, вислухавши думку прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як зазначено в ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання. У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: 1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; 2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати. Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність зміни запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання. До клопотання додаються: 1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання, із зазначенням відомостей, які вони можуть надати, та обґрунтуванням значення цих відомостей для вирішення питання; 3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надіслана копія клопотання та копії матеріалів, що обґрунтовують клопотання.

Згідно ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 13 грудня 2024 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 08 лютого 2025 року із визначенням застави у розмірі 80 (Вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240, 00 (Двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень 00 копійок) гривень. У разі внесення застави на обвинуваченого ОСОБА_4 покладено наступні обов`язки: прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утриматись від спілкування з свідками у даному кримінальному проваджені, за винятком їх участі в процесуальних діях; здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду. Вказані обов`язки у разі внесення застави покладено на ОСОБА_4 на строк до 08 лютого 2025 року.

23 грудня 2024 року за обвинуваченого ОСОБА_4 внесено заставу в розмірі, визначеному в ухвалі суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в сумі 242 240, 00 гривень, та обвинуваченого ОСОБА_4 звільнено з-під варти. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

08 лютого 2025 року закінчився строк, на який на обвинуваченого ОСОБА_4 були покладені відповідні обов"язки, клопотання про продовження строку покладених на ОСОБА_4 обов"язків до суду не надходило.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Причини нез"явлення обвинуваченого ОСОБА_4 в судові засідання, призначені на 11 год. 10 хв. 18 лютого 2025 року, 11 год. 40 хв. 27 березня 2025 року та 11 год. 00 хв. 09 квітня 2025 року суд визнає поважними.

Застосування до обвинуваченого двох запобіжних заходів кримінально-процесуальним законом не передбачено, а клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою прокурором не заявлено, і з огляду на принцип диспозитивності, передбачений ч. 3 ст. 26 КПК України, згідно якого суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 26, 177-202, 331, суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання прокурора Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадження № 0000962, відомості про яке 11 грудня 2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення на підставі абзацу 2 частини 2 статті 392 КПК України.

Повний текст ухвали складено та оголошено о 16 годині 00 хвилині 16 травня 2025 року.

Головуюча суддя: ОСОБА_1