Справа № 524/9036/25
Провадження №1-кс/524/1724/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2025 м.Кременчук

Слідчий суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

слідчого - ОСОБА_3 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_4 ,

власників майна - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_9 , про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

21.07.2025 року слідчий СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області - ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на вилучені під час проведеного обшуку автомобіль NISSAN LEAF, д.н.з. НОМЕР_1 (на праві власності належить ОСОБА_6 ), причіп сірого кольору д.н.з. НОМЕР_2 (на праві власності належить ОСОБА_5 ), 11 кріплень для дротів, які складаються з металу та пластику, металеву драбину на 3 секції, кабель довжиною приблизно 13,15 м, кабель довжиною приблизно 51,5 м, кабель змотаний у круг, 4 зрізи з кабелів з початку і кінця, власником яких є ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтоване тим, 17.07.2025 до Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення від представника Інтернет провайдера ТОВ "ФРЕГАТ ТВ" ОСОБА_10 про те, що 17.07.2025 близько 18:50 годин, за адресою: м.Кременчук, вул. Чайковського, 21, невстановлені особи відкрито заволоділи кабелем, що використовується в Інтернет - мережі ТОВ "ФРЕГАТ ТВ", шляхом його зрізання з централізованої мережі, та зникли з викраденим кабелем з місця події на автомобілі NISSAN LEAF, д.н.з. НОМЕР_1 з причепом, д.н.з. НОМЕР_2 , застосувавши, при цьому до заявника насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

За вказаним фактом внесено відомості до ЄРДР та розпочато кримінальне провадження №0001309 від 17.07.2025 року за ч.4 ст.186 КК України.

18.07.2025 року у вказаному кримінальному провадженні проведено обшук у домоволодінні по АДРЕСА_1 , в якому фактично проживає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час обшуку виявлено та вилучено: автомобіль NISSAN LEAF, д.н.з. НОМЕР_1 , причіп сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , 11 кріплень для дротів, які складаються з металу та пластику, металева драбина на 3 секції, кабель довжиною приблизно 13,15 м, кабель довжиною приблизно 51,5 м, кабель змотаний у круг, 4 зрізи з кабелів з початку і кінця.

18.07.2025 року вилучені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

У клопотанні слідчий зазначив, що вилучене майно є речовими доказами, з якими заплановане проведення слідчих дій та експертних досліджень, а тому, з метою забезпечення його схоронності прохає накласти арешт на майно.

Слідчий в судовому засіданні заявлене клопотання підтримав, прохає його задовольнити. Пояснив, що вилучені автомобіль, причіп та драбина є знаряддями вчинення кримінального правопорушення, а вилучені кабелі - предметом злочину. Також зазначив, що обшук, за результатами якого вилучено перелічене майно був невідкладним, а тому проводився без попереднього отримання дозволу слідчого судді. В подальшому проведений обшук був легалізований шляхом отримання санкції слідчого судді. Не заперечує проти накладення арешту на автомобіль шляхом заборони його відчуження та розпорядження, з передачею у користування власнику.

Представник власника причепа та драбини ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_7 зазначив, що матеріали клопотання не містять даних, які б вказували на вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 . Вказав про те, що слідчим допущено численні порушення процедури проведення обшуку. Також, стверджує, що показання допитаного свідка у кримінальному провадженні є неправдивими, оскільки він перебував у стані алкогольного сп`яніння на момент давання показань. Водночас, адвокат ОСОБА_7 зазначив, що він та його клієнт не заперечують проти накладення арешту на вилучені кабелі, їх зрізи та кріплення до кабелів, з метою проведення необхідних експертиз. Разом з тим, ОСОБА_5 та його представник заперечують проти накладення арешту на вилучені автомобіль, причеп та драбину. Зазначили, що автомобіль є власністю ОСОБА_6 (батька ОСОБА_5 ), якому встановлена інвалідність ІІ групи. Фактично автомобілем користується ОСОБА_5 для вирішення потреб свої родини, в тому числі у потребах батька похилого віку та малолітніх дітей. Крім того, сам ОСОБА_5 з огляду на свій незадовільний стан здоров`я також потребує транспорту для пересування. Щодо причепу та драбини ОСОБА_5 та його представник вказали, що зазначене майно використовується у господарських цілях. Причеп, зокрема, необхідний для вивезення твердих побутових відходів.

Представник потерпілого ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_4 вважає за необхідне накласти арешт на все вилучене в ході обшуку майно, із накладення заборони відчуження, розпорядження та користування, оскільки автомобіль, причеп та драбина є знаряддями вчинення злочину, а вилучені кабелі - предметом злочину. Заперечив щодо аргументів про використання причепу у господарстві, вказавши, що відходи вивозить спеціальне комунальне підприємство і причеп для цього не потрібен.

Власник вилученого автомобіля ОСОБА_6 зазначив, що є пенсіонером, має інвалідність ІІ групи, прохає повернути йому вилучений автомобіль.

Вивчивши клопотання слідчого та додані до нього матеріали, заслухавши слідчого, власників вилученого майна, представника власника вилученого майна, представника потерпілого, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню частково.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно абзацу 2 ч.1 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу) .

З матеріалів доданих до клопотання (протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення, протоколу допиту потерпілого, протоколу огляду місця події, протоколу допиту свідка, протоколу обшуку) убачається, що дійсно, 17.07.2025 внесені відомості до ЄРДР та розпочато кримінальне провадження №0001309 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.186 КК України, за фактом відкритого заволодіння, із застосуванням до потерпілого насильства, яке не є небезпечним для його життя та здоров`я, невстановленими особами кабелю, що використовується в інтернет мережі ТОВ «ФРЕГАТ ТВ», шляхом його зрізання з централізованої мережі та подальшого зникнення з викраденим кабелем з місця події на автомобілі NISSAN LEAF, д.н.з. НОМЕР_1 , з причепом д.н.з. НОМЕР_2 .

З наданих матеріалів убачається, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_5 , який користується вказаним автомобілем та є власником зазначеного причепу.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником вилученого автомобіля «NISSAN LEAF, д.н.з. НОМЕР_1 » є ОСОБА_6 .

Згідно відомостей ТСЦ 5342 власником причепу сірого кольору д.н.з. НОМЕР_2 , є ОСОБА_5 .

Відповідно до протоколу обшуку від 17.07.2025 року, проведеного в порядку ч.3 ст.233 КПК України без попереднього отримання дозволу слідчого судді, у домоволодінні за місцем проживання ОСОБА_5 виявлено та вилучено автомобіль NISSAN LEAF, д.н.з. НОМЕР_1 , причіп сірого кольору д.н.з. НОМЕР_2 , 11 кріплень для дротів, які складаються з металу та пластику, металеву драбину на 3 секції, кабель довжиною приблизно 13,15 м, кабель довжиною приблизно 51,5 м, кабель змотаний у круг 4, зрізи з кабелів з початку і кінця.

В подальшому слідчим отримано дозвіл слідчого судді на проведений невідкладний обшук.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого та представника потерпілого про те, що вилучені кабелі, кріплення для дротів ймовірно є предметом вчинення злочину та мають доказове значення у кримінальному провадженні, а тому з метою їх збереження та проведення експертиз (зокрема, товарознавчої, з метою їх ідентифікації), слід накласти арешт на вказане майно вилучене в ході обшуку.

Водночас, існують достатні підстави вважати, що вилучений автомобіль, причіп та драбина можуть бути знаряддями вчинення злочину, за допомогою яких здійснювався демонтаж та подальше транспортування викрадених кабелів.

При цьому, у вилученому причепі можуть залишитися сліди вчинення правопорушення, зокрема, рештки кабелів, кріплень або інших елементів пристосованих для монтажу/демонтажу кабелів, а тому існує необхідність проведення його огляду спеціалістом з подальшим експертним дослідженням виявлених слідів.

З драбиною не виключається проведення слідчих дій з метою визначення можливості проведення демонтажу кабелів з її використанням на відповідній висоті.

Крім того, вказане майно може підлягати спеціальній конфіскації (за винятком автомобіля, якщо власник не знав про його використання).

Так, суд враховує положення ч.1 ст.96-1 КК України, згідно якої спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо майно було підшукане, виготовлене, пристосоване або використане як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Враховуючи викладене суд вважає за необхідне накласти арешт на вилучене в ході проведення обшуку майно.

Разом з тим, враховуючи, що власником автомобіля є ОСОБА_6 і матеріали кримінального провадження не вказують на його причетність до вчинення кримінального правопорушення, за яким здійснюється досудове розслідування, слідчий не заперечує проти повернення транспортного засобу у користування власнику, суд вважає, що в цій частині слід застосувати арешт майна шляхом накладення заборони відчуження та розпорядження автомобілем, повернувши його у користування ОСОБА_6 .

Враховуючи викладене, з метою збереження речових доказів, проведення з ними необхідних слідчих дій, для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне частково задовольнити подане клопотання про арешт майна.

Слідчий суддя доходить висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.

Крім того, відповідно до положень ст.174 КПК України, вказаний вид заходу забезпечення має тимчасовий характер і може бути скасований на будь-якій стадії кримінального провадження за умови відсутності потреб у його подальшому застосуванні.

Керуючись ст.ст.170-173, 175, 309, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_9 , про арешт майна, задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучені під час проведеного обшуку 14.07.2025 причіп сірого кольору д.н.з. НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_5 , 11 кріплень для дротів, які складаються з металу та пластику, металеву драбину на 3 секції, кабель довжиною приблизно 13,15 м, кабель довжиною приблизно 51,5 м, кабель змотаний у круг, 4 зрізи з кабелів з початку і кінця, з позбавленням права відчуження, розпорядження та використання вказаного майна.

Накласти арешт на автомобіль NISSAN LEAF, д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_6 , з позбавленням права його відчуження та розпорядження, повернувши транспортний засіб у користування власнику.

Копію ухвали слідчого судді вручити слідчому, власнику майна не пізніше наступного дня після її постановлення.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, захисником, законним представником, цивільним позивачем, та іншими заінтересованими особами, - протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, виклик яких не проводився, - у той самий строк після одержання ними копії ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя ОСОБА_1