В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2025 року м. Ужгород

Колегія суддів Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спеціального судового провадження матеріали кримінального провадження, відомості про яке 16.10.2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000148 по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Луганської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111 та ч. 7 ст. 111-1 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИЛА:

Згідно Конституції України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент російської федерації ОСОБА_8 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, діючи всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 №36/103, від 16.12.1970 №2734 (XXV) від 21.12.1965 №2131 (XX), від 14.12.1974 №3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України.

22 лютого 2022 року президент російської федерації направив до ради федерації звернення про використання збройних сил рф за межами рф, яке було задоволено. Надалі, 24 лютого 2022 року приблизно о 5 годині президент російської федерації оголосив про рішення розпочати повномасштабну військову агресію проти України.

У подальшому збройні сили рф, які діяли за наказом керівництва зазначеної країни, вторгнись на територію Україну шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно увійшли на територію Україну через державні кордони України в Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків. Аналогічні дії були вчинені підрозділами терористичних організацій «ЛНР» та «ДНР», які увійшли у склад збройних сил рф.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та триває на даний час.

В подальшому, 27.09.2022 нехтуючи нормам міжнародного гуманітарного права та Конституції України президент російської федерації ОСОБА_8 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, за підтримки збройних сил рф, та громадян України (колаборантів), які погодились співпрацювати, організували та забезпечили проведення на захоплених територіях Луганської області «псевдореферендумів» щодо входження зазначених територій до складу рф.

У результаті військового вторгнення та вищевказаних злочинних дій влади рф, починаючи з 24 лютого 2022 року, рф було окуповано частину Луганської області, зокрема селище міського типу Новопсков, окупація якого триває і на даний час.

В той же час, представники влади рф, з метою забезпечення повної інтеграції захоплених території України в склад рф, поширення свого контролю, заручившись підтримкою громадян України з числа «колаборантів», розпочали активне утворення на захоплених територіях законодавчої, виконавчої та судової влади.

Так, 15.05.2015 незаконно утвореним законодавчим органом терористичної організації «ЛНР» так званим мовою оригіналу « ІНФОРМАЦІЯ_3 », в порушення Конституції України та інших нормативно-правових актів було прийнято Закон мовою оригіналу «О создании судов Луганской Народной Республики», яким на тимчасово окупованій території Луганської області було утворено незаконні органи судової влади.

Надалі, 21.03.2023 державною думою рф прийнято Закон мовою оригіналу - «О создании судов Российской Федерации на территории Луганской Народной Республики и о внесений изменений в отдельные законодательные акты Российской Федерации», яким на території Луганської області та на окупованих після 24.02.2022 населених пунктах Луганської області у відповідності до законодавства рф було утворено судові органи, в тому числі Новопсковський районний суд - мовою оригіналу « ІНФОРМАЦІЯ_4 », які діють на підставі і у відповідності до конституції та законодавства рф.

Так, громадянин України ОСОБА_7 , колишній судовий розпорядник ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебуваючи на тимчасово окупованій території Луганської області, будучи проросійсько налаштованим та підтримуючи дії рф щодо окупації території України та приєднання Луганської області до рф, усвідомлюючи, що на території України діють виключно суди, які утворені у відповідності до Конституції України та відповідних нормативно-правових актів, у не встановлений досудовим слідством час, однак, не пізніше 27.09.2023, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, діючи умисно прийняв пропозицію представників окупаційної адміністрації рф та добровільно зайняв посаду у незаконно створеному на тимчасово окупованій території судовому органі, а саме, посаду мовою оригіналу - «главы апарата ІНФОРМАЦІЯ_6 ».

В цей же час, ОСОБА_7 , позиціонуючи себе керівником апарату незаконно утвореного судового органу, розпочав здійснення управлінської діяльності, забезпечуючи становлення та зміцнення окупаційної влади рф шляхом безпосередньої участі в утворенні та функціонуванні незаконно створених судових органів на тимчасово окупованій території України, підбираючи відповідний персонал, який готовий співпрацювати з окупаційною владою та, передав в розпорядження представників незаконно утвореного судового органу інформаційні системи (сервера) Новопсковського районного суду, який функціонував до окупації території Луганської області.

За таких обставин, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме: добровільне зайняття громадянином України посади в незаконних судових або правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.

Поряд з цим, всупереч нормам міжнародного гуманітарного права, президент російської федерації ОСОБА_8 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 №36/103, від 16.12.1970 №2734 (XXV) від 21.12.1965 №2131 (XX), від 14.12.1974 №3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України.

Так, 22 лютого 2022 року президент російської федерації направив до ради федерації звернення про використання збройних сил рф за межами рф, яке було задоволено. Надалі, 24 лютого 2022 року приблизно о 5 годині президент російської федерації оголосив про рішення розпочати повномасштабну військову агресію проти України.

У подальшому, збройні сили рф, які діяли за наказом керівництва зазначеної країни, вторгайсь на територію Україну шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно увійшли на територію Україну через державні кордони України в Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків. Аналогічні дії були вчинені підрозділами терористичних організацій «ЛНР» та «ДНР», які увійшли у склад збройних сил рф.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та триває на даний час.

В подальшому, 27.09.2022 нехтуючи нормам міжнародного гуманітарного права та Конституції України президент російської федерації ОСОБА_8 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, за підтримки збройних сил рф, та громадян України (колаборантів), які погодились співпрацювати, організували та забезпечили проведення на захоплених територіях Луганської області «псевдореферендумів» щодо входження зазначених територій до складу рф.

В той же час, представники влади рф, з метою забезпечення повної інтеграції захоплених території України в склад рф, поширення свого контролю, заручившись підтримкою громадян України з числа «колаборантів», розпочали активне утворення на захоплених територіях законодавчої, виконавчої та судової влади.

В свою чергу, громадянин України ОСОБА_7 , перебуваючи на тимчасово окупованій території Луганської області, діючи умисно, будучи проросійсько налаштованим та підтримуючи дії рф щодо окупації території України та приєднання Луганської області до рф, усвідомлюючи, що на території України діють виключно суди, які утворені у відповідності до Конституції України та відповідних нормативно-правових актів, у невстановлений досудовим слідством час, однак, не пізніше 27.09.2023, діючи на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, державній безпеці У країни, перейшов на бік ворога в умовах воєнного стану, а саме: прийняв пропозицію представників окупаційної адміністрації рф та добровільно зайняв посаду у незаконно створеному на тимчасово окупованій території судовому органі, а саме, посаду мовою оригіналу - «главы апарата ІНФОРМАЦІЯ_6 ».

В цей же час, ОСОБА_7 , позиціонуючи себе керівником апарату незаконно утвореного судового органу, розпочав здійснення управлінської діяльності, забезпечуючи становлення та зміцнення окупаційної влади рф шляхом безпосередньої участі в утворенні та функціонуванні незаконно створених судових органів на тимчасово окупованій території України, підбираючи відповідний персонал, який готовий співпрацювати з окупаційною владою, та передав в розпорядження представників незаконно утвореного судового органу інформаційні системи (сервера) ІНФОРМАЦІЯ_6 , який функціонував до окупації території Луганської області, з метою недопущення контролю української влади на території Луганської області, надавши тим самим допомогу рф у проведенні підривної діяльності проти України на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності України.

За таких обставин, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме: державна зрада, тобто діяння, умисно вчиненого громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, державній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану.

Прокурор у судовому засіданні просила визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111 КК України та ч. 7 ст. 111-1 КК України, та призначити йому покарання у межах санкції вищевказаних статей.

Захисник обвинуваченого просив виправдати свого підзахисного у зв`язку з недоведенням його вини.

Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_7 від 12.02.2025 задоволено клопотання прокурора про здійснення судового провадження у спеціальному судовому провадженні за відсутності обвинуваченого. Оскільки судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого (in absentia), останній показань суду не надавав, при цьому заяв та клопотань на адресу суду також не подавав.

Колегія суддів вважає, що наявні у справі документи свідчать про обізнаність ОСОБА_7 про розпочате кримінальне провадження, від здійснення свого права постати перед судом за діяння, вчинені на території суверенної України.

Колегія суддів, провівши розгляд в межах висунутого обвинувачення у відповідності до положень ч. 1 ст. 337 КПК України, дослідивши докази сторони обвинувачення, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111 та ч. 7 ст. 111-1 КК України, за встановлених колегією суддів обставин, яка підтверджується сукупністю зібраних доказів, досліджених та перевірених в судовому засіданні.

Так, колегією суддів було досліджено наступні докази, а саме:

- витяг з ЄРДР по кримінальному провадженню №0000148 від 23.10.2024;

- постанову про виділення матеріалів досудового розслідування від 16.10.2024;

- копію постанови про доручення здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування від 22.08.2023;

- копію постанови про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 31.08.2023;

- копію постанови про доручення досудового розслідування та створення групи прокурорів від 05.09.2023;

- копію супровідного листа №5/6/5/2-1986 від 01.09.2022 та рапорту про виявлений злочин;

- копію постанови про визначення групи слідчих від 07.09.2022;

- копія супровідного листа №10/1/3-10198-22 від 23.12.2022 та постанова про групу прокурорів;

- копію витягу з ЄРДР №0000471 від 07.09.2022;

- копію супровідного листа №10/1//3-10198-22 від 23.12.2022 та постанову про визначення підслідності;

- копію супровідного листа №6/83-С від 03.01.2023 до матеріалів кримінального провадження №0000471 від 07.09.2022;

- копію витягу з ЄРДР від 23.01.2023;

- копія постанови про призначення групи слідчих від 23.01.2023;

- копію постанови про зміну групи слідчих від 24.02.2023;

- копію супровідного листа №10-57вих-23 від 02.03.2023 та постанови про групу прокурорів;

- копію супровідного листа №09/1-2658вих-23 від 16.03.2023 та постанови про зміну групи прокурорів;

- супровідний лист №5/717 від 07.03.2024 (вх. № 65 від 12.03.2024), повідомлення про виявлений злочин та рапорт про виявлений злочин;

- витяг з ЄРДР №0000047 від 13.03.2024;

- постанову про доручення досудового розслідування та створення групи слідчих 13.03.2024;

- постанову про визначення групи прокурорів від 13.03.2024;

- постанову про об`єднання матеріалів кримінального провадження;

- постанову про зміну групи прокурорів від 13.09.2024;

- перевірку УОІ ГУНП в Закарпатській області щодо судимості ОСОБА_7 ;

- супровідний лист та анкета-заява щодо отримання ОСОБА_7 паспорту;

- витяг з реєстру щодо майна ОСОБА_7 ;

- відповіді на запити;

- відповідь на запит вх. №1059 від 24.04.2024;

- повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 19.09.2024;

- постанову про призначення захисника;

- доручення щодо надання безоплатної допомоги;

- витяг з номеру газети «Урядовий Кур`єр» щодо публікації про повідомлення ОСОБА_7 про підозру та повісток про виклик;

- публікацію на сайті ІНФОРМАЦІЯ_8 ;

- постанову про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_7 від 25.09.2024;

- відповідь на доручення вх. №2174 від 26.09.2024;

- відповідь на доручення вх. №2152 від 23.09.2024;

- ухвалу слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_7 про здійснення спеціального досудового розслідування;

- публікацію в Урядовому Кур`єрі;

- ухвалу слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_7 щодо обрання запобіжного заходу;

- ухвала слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_7 про арешт майна;

- відповідь на запит ІНФОРМАЦІЯ_9 з додатками;

- копію запиту в Державну судову адміністрацію №6/8771 від 09.12.2022;

- відповідь на запит;

- відповідь на доручення з оперативного підрозділу ІНФОРМАЦІЯ_10 № 5/675/2- 2309 від 19.09.2022;

- супровідний лист до матеріалів виконаного доручення №5/1/2062 від 10.11.2022;

- супровідний лист до матеріалів виконаного доручення №5/1/2063 від 10.11.2022;

- протокол впізнання свідком ОСОБА_9 від 07.11.2022;

- протокол впізнання свідком ОСОБА_10 від 07.11.2022;

- протокол впізнання свідком ОСОБА_11 від 05.11.2022;

- протокол впізнання свідком ОСОБА_12 від 05.11.2022;

- протокол впізнання свідком ОСОБА_13 від 16.09.2024; диск 1 шт;

- протокол огляду від 26.10.2022;

- копію супровідного листа та протоколу огляду Інтернет мережі від 18.09.2022;

- копію супровідного листа та протоколу огляду Інтернет мережі щодо ОСОБА_7 від 25.04.2023;

- копію супровідного листа та протоколу огляду Інтернет мережі «Однокласники» від 19.05.2023;

- постанову про тимчасовий доступ від 03.11.2022;

- опис вилучених в ході тимчасового доступу документів від 03.11.2022; диск 1 шт.;

- протокол огляду вилученої інформації;

- протокол огляду від 18.09.2024;

- протокол огляду від 17.04.2024;

- протокол огляду від 18.04.2024;

- відповідь на доручення з додатками №3847 від 08.08.2024;

- відповідь на доручення з додатками №861 від 01.04.2024;

- протокол огляду від 10.09.2024 з додатками;

- публікація в Урядовому кур`єрі;

- публікація в ОГП.

Також колегією суддів у порядку ст. 615 КПК України було досліджено у судовому засіданні допити наступних свідків, а саме:

- протокол допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , від 06.05.2024, яка допитана за допомогою технічних засобів фіксації з диском, та стенограма допиту; диск 1 шт;

- протокол допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , від 06.05.2024, яка допитана за допомогою технічних засобів фіксації з диском, та стенограма допиту; диск 1 шт;

- протокол допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , від 03.05.2024, яка допитана за допомогою технічних засобів фіксації з диском, та стенограма допиту; диск 1 шт;

- протокол допиту свідка ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , від 06.05.2024, яка допитана за допомогою технічних засобів фіксації з диском, та стенограма допиту; диск 1 шт;

- протокол допиту свідка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , від 05.09.2024, яка допитана за допомогою технічних засобів фіксації з мікро-сд, та стенограма допиту; диск 1 шт.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, колегія суддів вважає, що всі зазначені докази є належними, допустимими та достовірними. Всі вищезазначені докази узгоджуються між собою.

В той же час, досліджені докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 2 ст. 111 та ч. 7 ст. 111-1 КК України. У колегії суддів відсутні підстави для сумніву у допустимості цих доказів, які зібрані в порядку, що передбачений КПК України.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч. 1 ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, колегія суддів за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінивши кожний доказ, наданий стороною обвинувачення, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає зазначені докази належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111 та ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Суд кваліфікує такі дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 111 КК України, а саме: державна зрада, тобто діяння, умисно вчиненого громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, державній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану, та ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме добровільне зайняття громадянином України посади в незаконних судових або правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.

Порушень процесуального закону щодо руху кримінального провадження, повноважень сторони обвинувачення на всіх стадіях процесу судом не виявлено.

Відповідно до ст. 94 КПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо призначення покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України колегією суддів не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України колегією суддів визнає вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчинених ОСОБА_7 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111 та ч. 7 ст. 111-1 КК України, особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих обставин, приймаючи до уваги його характеризуючі дані, колегія суддів вважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно призначити покарання у межах санкції вищевказаних статтей у виді позбавлення волі на певний строк, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та з конфіскацією майна обвинуваченого.

На переконання колегії суддів, призначення обвинуваченому саме такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів, а також буде відповідати принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373-376, 395, 532, 615 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111 та ч. 7 ст. 111-1 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 111 КК України у виді позбавлення волі строком на 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю;

за ч. 7 ст. 111-1 КК України у виді позбавлення волі строком на 13 (тринадцять) років, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності строком на 11 (одинадцять) років, та конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.

На підставі ч. 1 та ч. 3 ст. 70 КК України за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 15 (п`ятнадцять) років, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності строком на 11 (одинадцять) років, та конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обраховувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто із дня фактичного його затримання.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу учасниками судового провадження до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити захиснику та прокурору, а інформацію про вирок опублікувати в газеті "Урядовий кур`єр" та на офіційному веб-сайті суду.

Суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3