Справа № 953/5172/25
н/п 1-кс/953/4245/25
"29" травня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
28.05.2025 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора про накладення арешту, на автомобіль «HYUNDAI TUCSON», р.н. НОМЕР_1 власником якого є водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження.
Під час досудового розслідування встановлено, що 25.05.2025, приблизно о 14:40, на км 23+620 автодороги «Р-46 Харків-Охтирка» поблизу с. Крупчине Богодухівського району Харківської області, зі сторони м. Богодухів в напрямку м. Харкова, рухався автомобіль «HYUNDAI TUCSON», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в салоні якого перебували пасажири ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які є його родиною. Водій ОСОБА_4 не вибрав безпечної швидкості руху, виконуючи маневр обгону, виїжджаючи на смугу зустрічного руху, не впорався з керуванням транспортним засобом, що призвело до дотичного зіткнення з автомобілем «FIAT TIPO», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який рухався попереду в попутному напрямку. Після чого, продовжуючи рух, автомобіль здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, де сталося його зіткнення з автомобілем «RENAULT MAGNUM», р.н. НОМЕР_3 , з напівпричіпом р.н. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 , водій ФОП ОСОБА_9 , який рухався в зустрічному напрямку.
Внаслідок ДТП пасажири ОСОБА_10 та малолітня ОСОБА_6 загинули на місці події.
25.05.2025 слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_11 транспортний засіб - автомобіль «HYUNDAI TUCSON», р.н. НОМЕР_1 вказаний транспортний засіб було оглянуто та повернуто.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 власником автомобіля є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкав: АДРЕСА_1 .
Автомобіль «HYUNDAI TUCSON», р.н. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП отримав механічні ушкодження у вигляді деформації кришки капоту, деформації радіаторної решітки, деформація правого боку, деформація даху автомобіля та ін., у зв`язку з чим відповідно ст. 98 КПК України, може бути речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Таким чином, з метою зберігання речових доказів відповідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України виникла необхідність у арешті автомобілю «HYUNDAI TUCSON», р.н. НОМЕР_1 .
Крім того, вказаний транспортний засіб необхідний для проведення автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу, а також для проведення слідчого експерименту.Прокурор, посилаючись на вимоги ст. 98, 170 КПК України, з метою забезпечення збереження речового доказу, просить накласти арешт на вказане майно.
Прокурор до судового засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, просив задовольнити клопотання.
Враховуючи вимоги ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власників майна та прокурора.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Під час проведення огляду місця події 25.05.2025 року в ході огляду місця події автомобіль був вилучений та поміщений на територію майданчика для тимчасового зберігання транспортних засобів.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки прокурор довів наявність підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 286 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації, яка була отримана під час проведення 25.05.2025 огляду місця ДТП, на зазначеному в клопотанні майні, яке можуть міститися відомості про факти чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, як тимчасово вилучене майно, вважає за необхідне накласти арешт на майно.
Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі майна, яке є речовим доказом, тобто зберегло на собі сліди вчинення злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
На підставі вищевикладеного слідчий суддя задовольняє клопотання прокурора про накладення арешту на майно.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Задовольнити клопотання прокурора про арешт майна.
Накласти арешт на автомобіль «HYUNDAI TUCSON», р.н. НОМЕР_1 власником якого є водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження.
Місцем зберігання вказаного автомобіля визначити за адресою: АДРЕСА_2 . Майно, на яке накладено арешт зберігати відповідно до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1