ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1021/25 Справа № 216/2289/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7

ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 квітня 2025 року відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу у розмірі 302800 гривень, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 квітня 2025 року підозрюваному ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу у розмірі 302800 гривень.

Своє рішення слідчий суддя мотивував обґрунтованістю пред`явленої ОСОБА_9 підозри та наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_9 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного у кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді в частині визначеного розміру застави скасувати та визначити заставу у розмірі 330 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Вважає, що визначений слідчим суддею розмір застави у виді 100 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що складає 302800 гривень, не відповідає обставинам вчинення кримінального правопорушення та інтересам суспільства, а також не кореспондується з вимогами ст. 182 КПК України. На його думку, визначений розмір застави не здатний забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_9 та запобігти наявним ризикам.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думку підозрюваного та захисників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів доходить наступного.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000779 від 23.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , діючи з прямим умислом на таємне викрадення чужого майна, тобто усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи його шкідливі наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, будучи обізнаним про те, що з 24 лютого 2022 року на території України діє правовий режим воєнного стану у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України, 15.04.2025 в нічний час доби, більш точного часу на досудовому слідстві не встановлено, за допомогою ножиць болторізів арматурних пошкодили врізний замок воріт складу, який розташований за адресою: Дніпропетровська область м. Апостолове вул. Калинова, 138, який належить ТОВ КСГ «Дніпро». Після чого через ворота потрапили до даного приміщення, та реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, будучи впевненим, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, та вони носять таємний характер, таємно викрали засоби захисту рослин, а саме: «Бінго» 750 WG загальною кількістю 80 кг вартістю 119 952,00 грн., та «Бампер» КЕ в кількості 950 літрових банок загальною вартістю 613 456,80 грн. Після цього, ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 з місця скоєння злочину з викраденим майном зникли, розпорядившись ним на власний розсуд та обернувши його на свою користь, чим спричинили ТОВ КСГ «Дніпро» матеріальну шкоду на загальну суму 733 408,80 гривень.

Крім цього, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , діючи з прямим умислом на таємне викрадення чужого майна, тобто усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи його шкідливі наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, будучи обізнаним про те, що з 24 лютого 2022 року на території України діє правовий режим воєнного стану у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України, 26.04.2025 приблизно о 04:00 год. за допомогою ножиць для різання арматури пошкодили навісний замок воріт гаражного приміщення, який розташований за адресою: Дніпропетровська область Криворізький район с. Златоустівка вул. Підстепна, 65, який належить ТОВ «АГ ЕКСІМ». Після чого, через ворота потрапили до даного приміщення, та реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, будучи впевненим, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, та вони носять таємний характер, таємно викрали засоби захисту рослин, а саме: «Пеламіс SL» 5 літрів загальною вартістю 1058,00 грн., «Коларіс» 120 літрів загальною вартістю 26 239, 20 грн., Акколь 280 літрів загальною вартістю 85 937,60 грн., Кайвер SL 50 кг. загальною вартістю 45 622,00 грн.

Після цього, ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 , з місця скоєння злочину з викраденим майном зникли, розпорядившись ним на власний розсуд та обернувши його на свою користь, чим спричинили ТОВ «АГ ЕКСІМ» матеріальну шкоду на загальну суму 158 856,80 гривень.

Умисні дії ОСОБА_9 , кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена у великих розмірах та вчинена в умовах воєнного стану.

26 квітня 2025 року о 04:33 год. ОСОБА_9 було затримано порядку ст. 208 КПК України. Того ж дня ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею при розгляді клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою дотримано.

Слідчий суддя застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання від вартою стосовно ОСОБА_9 зазначив про обґрунтованість підозри та встановив існування ризиків на час розгляду клопотання, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на іншого підозрюваного та свідків кримінального правопорушення, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, що в апеляційній скарзі прокурор не оскаржує.

Доводи прокурора щодо невідповідності визначеного розміру застави обставинам кримінального правопорушення, колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.

Частиною 3 ст. 183 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В пункті 1ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказано, що позбавлення свободи захід настільки суровий, що виправдати його можна лише у разі, коли інші, менш суворі заходи були розглянуті й визнані недостатніми для того, щоб забезпечити особисті або державні інтереси, які вимагають такого тримання під вартою.

Частиною 5 ст. 182 КПК України закріплені межі розміру застави залежно від ступеня тяжкості вчиненого особою злочину, зокрема розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Разом з тим, із статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в цілому та її третього пункту вбачається, що застава може вимагатись лише до тих пір, поки існують причини, що виправдовують затримання (пункт 42 рішення ЄСПЛ у справі Musucv.Moldova від 06.11.2007, заява №42440/06, та пункт 139 рішення ЄСПЛ у справі Олександр Макаров проти Росії від 12.04.2009, заява № 15217/07). Влада повинна бути уважною у встановленні відповідної застави. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого (пункт 79 рішення ЄСПЛ у справі Mangourasv. Spain).

З огляду на наведене, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Отже, положення кримінального процесуального закону та практика ЄСПЛ орієнтують суд на такі критерії, які слід врахувати при визначені розміру застави: 1) обставини кримінального правопорушення; 2) особливий характер справи; 3) майновий стан підозрюваного; 4) його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; 5) масштаб його фінансових операцій; 6) даних про особу підозрюваного; 7) встановлені ризики, передбачених статтею 177 КПК України; 8) «професійне середовище» підозрюваного; 9) помірність обраного розміру застави та можливість її виконання; 10) шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, його соціальні зв`язки, те що на даний час підозрюваний самостійно доглядає свого батька ОСОБА_11 , 1948 р.н., який є людиною похилого віку та має підтверджений важкий медичний діагноз, проживання з ним неповнолітнього сина ОСОБА_12 , 2008 р.н., мати якого (дружина підозрюваного від першого шлюбу) наразі проходить військову службу у ЗСУ, а також здійснення первісних процесуальних заходів органом досудового розслідування щодо забезпечення арешту майна ОСОБА_9 , слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку про можливість визначення підозрюваному застави у розмірі 100 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, оскільки саме цей розмір здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і не є завідомо непомірним для нього.

На думку апеляційного суду, при визначенні розміру застави, слідчим суддею дотримано вимоги, встановлені ст.ст. 177, 178, 182 КПК України, та позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого суддіЦентрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 квітня 2025 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_9 та визначено заставу у розмірі 302800 гривень, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді