Номер провадження:1-кп/521/809/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса питання про скасування арешту у кримінальному провадженні, яке внесене до ЄРДР за № 0000306 від 04.01.2023 року за обвинуваченням, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 307, ч.3 ст. 307, ч.1 ст. 311, ч.2 ст. 311, ч.3 ст. 313 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в Хаджибейському районному суді м. Одеси перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 307, ч.3 ст. 307, ч.1 ст. 311, ч.2 ст. 311, ч.3 ст. 313 КК України.

До суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 про скасування арешту майна.

З клопотання вбачається, що ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси від 17.05.2023 року накладено арешт на майно, вилучене під час обшуку 13.05.2023, зокрема на автомобіль марки «Ленд Ровер Рендж Ровер Спорт» чорного кольору з д.н.з. НОМЕР_1 , ключ від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_7 .

Вказує, що вказаний автомобіль не містить жодних слідів кримінального правопорушення, не є об`єктом отриманим в результаті вчинення кримінального правопорушення чи засобом або знаряддям його вчинення.

Подальше обмеження права власності ОСОБА_7 на володіння та користування автомобілем є необґрунтованим та таким, що порушує принцип пропорційності втручання у право власності, гарантоване ст. 41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Представник заявника адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти вказаного клопотання. Зазначив, що вказаний автомобіль не є предметом доказування та не підлягає конфіскації у вказаному провадженні.

Заперечень від інших учасників не надійшло.

Дослідивши матеріали клопотання, матеріали справи суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 17.05.2023 року слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси у справі №521/11792/23 за клопотанням слідчого наклав арешт крім іншого на вказане авто. Підставою накладення арешту зазначено необхідність збереження речових доказів у кримінальному провадженні №0000306від 04.01.2023.

Арешт майна було накладено з метою збереження його, як речового доказу у кримінальному провадженні.

За змістом частини першої ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч.1, 2 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий.

Згідно з ч.3 ст.100 КПК України речові докази та документи, надані суду, зберігаються в суді, за винятком випадків, передбачених частиною шостою цієї статті, а також речових доказів у вигляді громіздких або інших предметів, що вимагають спеціальних умов зберігання, які можуть знаходитися в іншому місці зберігання.

Відповідно до частини першої статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. А за змістом частини четвертої згаданої статті, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною першою статті 316 ЦК України установлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, в справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 р., для з`ясування наявності порушення цього положення ЄСПЛ має встановити, чи було забезпечено справедливу рівновагу між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід`ємним принципом всієї Конвенції, що відбито в структурі ст.1 Протоколу №1 Європейської конвенції з прав людини.

Основною метою ст.1 Першого протоколу до конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення у справах SperrongandLonnrothvSweden" від 23.09.82, "Новоселецький проти України" від 11.03.2003, "Федоренко проти України" від 1.06.2006).

Відповідно до абзацу 2 частини 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З моменту накладення арешту на майно до теперішнього часу орган досудового розслідування мав усі необхідні процесуальні можливості та достатній час для проведення будь-яких слідчих (розшукових) дій з вилученим майном.

Отже, заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.

Суд вважає, що з урахуванням загальних засад кримінального провадження, а саме диспозитивності (ст. 26 КПК України), змагальності (ст. 22 КПК України) та у зв`язку з тим, що прокурор не заперечував проти задоволення клопотання, арешт на вказаний автомобіль необхідно скасувати та повернути їх власнику.

Керуючись ст.169,174 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 17.05.2023 року по справі 521/11792/23 (1-кс/521/1728/23), а саме в частині накладення на: автомобіль марки «Ленд Ровер Рендж Ровер Спорт» чорного кольору з д.н.з. НОМЕР_1 , ключ від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Повернути вказане майно власнику, а саме ОСОБА_7 , або її представнику.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1