Справа № 136/637/25
Провадження №11-кп/801/986/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора в режимі відеоконференції ОСОБА_6

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого в режимі відеоконференції ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 28 серпня 2025 року про продовження заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4, 6 ст. 152 КК України, -

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 28 серпня 2025 року задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого.

Продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 26 жовтня 2025 року включно.

Мотивуючи прийняте рішення суд зазначив, що в судовому засіданні прокурором доведено продовження існування ризиків, які були підставою для застосування запобіжного заходу, та на даному етапі провадження застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання процесуальних рішень. Також суд не знайшов підстав для визначення застави.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ставиться питання про скасування ухвали Липовецького районного суду Вінницької області від 28 серпня 2025 року через істотні порушення кримінального процесуального закону. Просить винести рішення, яким клопотання прокурора задовольнити частково та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, а у випадку відсутності підстав для застосування менш суворого запобіжного заходу визначити заставу у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала слідчого судді є невмотивованою, винесена без урахування всіх фактичних обставин справи, прокурором в судовому засіданні не доведено обставини для продовження найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою з метою запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. На переконання захисника суд не взяв до уваги необґрунтованість підозри, наявність постійного місця проживання та тривалість ув`язнення обвинуваченого.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_11 заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою.

Обвинувачений ОСОБА_8 , а також та його захисник адвокат ОСОБА_7 підтримали доводи апеляційної скарги сторони захисту з підстав, викладених в ній, та просили задовольнити в повному об`ємі.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, перевіривши матеріали контрольного кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

Висновки суду про необхідність продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованими.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що таке рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, адже незважаючи на те, що тяжкість обвинувачення сама по собі не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Як вбачається з ухвали суду, прокурором в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4, 6 ст. 152 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів, що було враховано при обранні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 та продовженні його строку, на даний час не зменшились, зокрема обвинувачений з огляду на санкції статей обвинувачення зможе переховуватись від суду, чинити незаконний вплив на потерпілу та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому зміна запобіжного заходу на більш м`який не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

При вирішенні питання щодо продовження ОСОБА_12 строку тримання під вартою суд першої інстанції правильно виходив не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на потерпілу свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчиненню інших кримінальних правопорушень.

Суд апеляційної інстанції вважає, що обставини, на які посилається сторона захисту, а саме наявність у обвинуваченого постійного місця проживання, не є безумовною підставою, яка може обґрунтовувати зміну запобіжного заходу, оскільки не спростовує ризиків, наведених прокурором у клопотанні, які вважав доведеними місцевий суд.

Стосовно обґрунтованості підозри, суд виходить з того, що на теперішній час триває судове провадження у суді першої інстанції та сам факт розгляду висунутого обвинувачення, сформованого у обвинувальному акті, є достатньою підставою вважати підозру такою, яка може задовольнити об`єктивного спостерігача у тому, що саме ця особа вчинила правопорушення.

З висновками суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, оскільки сукупність встановлених судом та перевірених під час апеляційного розгляду обставин вказує на доцільність продовження раніше застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не зможе запобігти існуючим ризикам.

За таких обставин, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є саме таким запобіжним заходом, який буде достатнім стримуючим засобом, що здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_8 та запобігти ризикам, доведеним прокурором.

За наведених обставин суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 28 серпня 2025 року про продовження заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4, 6 ст. 152 КК України залишити без змін.

Ухвала є остаточною та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: