Справа № 183/8540/25
№ 1-кп/183/2207/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000797 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянина України, такого, що не має освіти, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

В період часу 03.07.2025 року приблизно об 11:00 годині ОСОБА_3 знаходячись біля поля поблизу будинку № 13 по вулиці Польовій, м. Самар, Дніпропетровської області побачив транспортний засіб марки ВАЗ 2106 жовтого кольору, який стояв на ділянці місцевості за вищевказаною адресою. Підійшовши до транспортного засобу марки ВАЗ 2106 жовтого кольору ОСОБА_3 відкрив за допомогою викрутки багажне відділення автомобіля та побачив задні фонарі на автомобіль марки ВАЗ 2106, після чого ОСОБА_3 за допомогою викрутки відкрив водійські двері та нажавши на важіль відкриття капоту, тим самим відкривши його, пішов до нього та побачив алюмінієвий радіатор, акумулятор марки «Спутнік» чорного кольору, карбюратор та у ОСОБА_3 раптово виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме вказаних запчастин.

Реалізуючи свій прямий умисел, у вказані дату та час ОСОБА_3 продовжуючи знаходитися на ділянці місцевості поблизу будинку № 13, по вул. Польовій, м. Самар, Дніпропетровської області, діючи умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, скориставшись тим, що ніхто не контролює його дії та вони не помічені для оточуючих, ОСОБА_3 взяв із багажного відділення дві задні фари на автомобіль ВАЗ 2106 вартістю 550 гривень 00 копійок, після чого за допомогою плоскогубців з під капоту автомобіля марки ВАЗ 2106 жовтого кольору зняв карбюратор вартістю 1001 гривень 33 копійок, акумулятор марки «Спутнік» чорного кольору вартістю 716 гривень 67 копійок, радіатор вартістю 1000 гривень 00 копійок. Після чого, утримуючи зазначене майно, покинув місце скоєння злочину та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 3268 гривень 00 копійок.

Таким чином умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднана з проникненням у інше сховище, в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 обставини викладені в обвинувальному акті не оспорював, повністю їх підтвердив, пояснив, що 03.07.2025 року таємно викрав чуже майно, проникши у інше сховище, в умовах воєнного станоу, при обставинах описаних у обвинувальному акті. В скоєному щиро кається, потерпілому повернув усе викрадене майно.

Потерпілий ОСОБА_5 надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Також в заяві вказав, що матеріальну шкоду йому відшкодовано шляхом повернення майна. Покарання обвинуваченому просив призначити на розсуд суду. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

В судовому засіданні учасники судового розгляду не оспорювали обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, тому суд вважає не доцільним досліджувати докази.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Суд вважає встановленою вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину, передбаченого за ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднана з проникненням у інше сховище, в умовах воєнного стану.

Обставиною, яка пом`якшує покарання суд визнає - щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

При цьому, суд вважає, що щире каяття обвинуваченого, в даній ситуації, ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, бажанням виправити ситуацію, оскільки останній повернув викрадене майно, а також готовністю нести кримінальну відповідальність.

Тому, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, враховуючи те, що ОСОБА_3 вину визнав повністю, повернув викрадене майно, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікаря - нарколога, лікаря - психіатра, лікаря - фтизіатра не перебуває, потерпілий не наполягав на призначенні обвинуваченому суворого покарання, що разом з обставиною, яка пом`якшує покарання, дає суду підстави для призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Запобіжний захід забезпечення кримінального провадження не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 5 років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази:

- акумулятор марки «Спутнік» 62АН, 540А, 12У, карбюратор до автомобіля ВАЗ 2106, радіатор до автомобіля ВАЗ 2106, задні фари на автомобіль ВАЗ 2106, які передані на зберігання під гарантійну розписку потерпілому ОСОБА_5 - вважати повернутим за належністю.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у кримінальному проваджені не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1