В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" травня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007470 від 07.09.2019 року, яке об`єднане з кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009522 від 19.11.2019 року з кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001810 від 27.08.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, в останнє вироком Деснянського районного суду м. Києва від 17.03.2020 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 ( трьох) місяців арешту, звільнений по відбуттю строку покарання 24.09.2020 року,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

захисника ОСОБА_15 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_9 , 06.09.2019 року, приблизно о 17 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Каунаська, 2, на території школи № 66 у м. Києві, помітив двох малолітніх хлопців, раніше йому незнайомих. Підійшовши до них, у одного з них шиї, ОСОБА_9 помітив золотий ланцюжок з хрестиком, оскільки ОСОБА_9 не мав постійного джерела прибутку, в цей час у нього виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме золотого ланцюжка з хрестиком, що знаходився на шиї ОСОБА_16 , 2011 року народження, з корисливих мотивів з метою особистого протиправного збагачення, усвідомлюючи, що посягає на чужу власність.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення ОСОБА_9 підійшов до раніше незнайомих йому дітей, сказав, що володіє навиками рукопашного бою і може їх навчити цьому. В ході відпрацювання прийомів рукопашного бою, непомітно для малолітнього ОСОБА_16 , ОСОБА_9 зірвав з його шиї золотий ланцюжок з хрестиком, в результаті чого ланцюжок впав на землю в траву. Через деякий час малолітній ОСОБА_17 помітив відсутність золотої прикраси у себе на шиї та почав шукати її. В цей час ОСОБА_9 , добре знаючи куди саме впав золотий ланцюжок з хрестиком, підняв його з землі та поклав в кишеню кофти. В подальшому, приховуючи те, що золотий ланцюжок з хрестиком у нього, почав імітувати пошуки золотого ланцюжка, при цьому відволікав малолітніх дітей.

Продовжуючи свої протиправні дії та переслідуючи ціль незаконного збагачення, скориставшись пригніченим станом малолітнього ОСОБА_16 через втрату золотої прикраси, ОСОБА_9 , тримаючи при собі золотий ланцюжок з хрестиком, який належить ОСОБА_18 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, продавши золоті прикраси своєму наглядному знайомому. Виручені від продажу гроші витратив на власні потреби, заподіявши тим самим потерпілій ОСОБА_19 матеріальної шкоди на суму 4 900 гривень 00 копійок.

Крім того, ОСОБА_9 , 19.11.2019 року, приблизно о 16 год. 00 хв. перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Райдужна 19, а саме неподалік дитячого спортивного майданчику, де на спортивному майданчику перебували малолітні діти, серед яких був малолітній ОСОБА_20 , 2010 року народження, який грав у футбол, біля огорожі (сітки) спортивного майданчику перебувало майно неповнолітніх, в тому числі мобільний телефон марки «Мейзу м7 10н» чорного кольору, який належить

ОСОБА_21 подальшому, ОСОБА_9 проходячи повз спортивний майданчик, на якому перебували малолітні діти, серед яких був ОСОБА_22 , помітив мобільний телефон чорного кольору марки «Мейзу м7 10н» ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який належав останньому. В цей момент у ОСОБА_9 з мотивів особистого збагачення, виник злочинний умисел спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, при цьому обравши предметом свого злочинного посягання мобільний телефон марки «Мейзу м7 10н» ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 чорного кольору, який належав малолітньому

ОСОБА_21 подальшому, ОСОБА_9 зайшов на спортивний майданчик та почав спілкуватися з малолітніми дітьми, з метою виклику у дітей довіри до своєї особи. Після спілкування з малолітніми особами, ОСОБА_9 підійшов до сітки дитячого майданчику, де на той момент перебувало майно неповнолітніх, серед якого був мобільний телефон марки «Мейзу м7 10н» ЙМЕЙ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 чорного кольору, що належить малолітньому ОСОБА_23 .

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, керуючись корисливим мотивом з метою протиправного збагачення ОСОБА_9 , переконався в тому, що його злочинні дії не будуть помічені з боку малолітніх осіб та малолітнього ОСОБА_24 , підійшов до сітки майданчика де знаходився мобільний телефон «Мейзу м7 10н» ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , нахилився та взяв мобільний телефон в подальшому помістив його до заднього карману своїх джинсів, після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, мобільним телефон розпорядився на власний розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_9 , малолітньому ОСОБА_25 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 4 000 гривень 00 копійок.

Крім того, ОСОБА_9 , 26.08.2022 року, приблизно о 19 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, бульвар Перова, 36, побачив малолітнього ОСОБА_26 , 2010 року народження, який катався на велосипеді марки «Kinetic profi», вартістю 3300 гривень.

В цей час, у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, направлений на повторне незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману, з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення, а саме велосипед марки «Kinetic profi», який належить малолітньому

ОСОБА_27 метою виконання свого злочинного умислу, направленого на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_9 підійшов до малолітнього ОСОБА_28 та попросив велосипед, щоб покататись, не маючи в дійсності наміру повернути велосипед останньому. Не підозрюючи злочинних намірів ОСОБА_9 , малолітній ОСОБА_29 передав ОСОБА_9 свій велосипед марки «Kinetic profi», після чого, сів на нього, та з місця вчинення злочину втік, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв малолітньому потерпілому ОСОБА_30 матеріальної шкоди на суму 3300 гривень 00 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, при обставинах, викладених в обвинувальних актах, визнав в повному обсязі, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно 06.09.2019 року, перебував на Дарницькій площі в м. Києві, де побачив хлопчиків на одному з них на шиї знаходився золотий ланцюжок з хрестиком, він підійшов до них та запропонував їм показати декілька прийомів самозахисту, в подальшому непомітно зірвав ланцюжок з шиї хлопчика. Після чого, непомітно підібрав ланцюжок який впав на землю та поклав собі до кишені, в подальшому здав ланцюжок до ломбарду.

Зокрема, пояснив, що 19.11.2019 року, у вечірній час доби перебував за адресою м. Київ, вул. Райдужна, 19, на спортивному майданчику побачив хлопців які грали у футбол, недалеко від них знаходилися їхні особисті речі серед яких на траві побачив мобільний телефон, підійшов до вказаних речей та непомітно взяв мобільний телефон, в подальшому викрадений телефон здав до ломбарду.

Крім того, 26.08.2022 року, перебуваючи за адресою м. Київ, бульвар Перова, 36, побачив хлопців які каталися на велосипедах, в одного з хлопців попросив проїхатися на велосипеді, після чого сів на велосипед, та не маючи наміру повертати велосипед поїхав далі. Зазначив, що велосипед в подальшому було повернуто власнику, на отримані грошові кошти які отримав в ломбарді, придбав їжу та наркотичні засоби так як на той час вживав наркотичні засоби. Зазначив, що пройшов курс лікування у реабілітаційному центрі, працевлаштувався, жалкує, що так сталося, щиро розкаявся у скоєному.

Таким чином, показання ОСОБА_9 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченого змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_9 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Вина ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України повністю доведена, зокрема, у судовому засіданні за згодою учасників судового провадження були досліджені письмові матеріали кримінального провадження, а саме: протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 06.09.2019 року, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 18.11.2019 року, протокол огляду місця події від 29.11.2019 року, протокол огляду речей від 22.11.2019 року, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 26.08.2022 року, постанову про зміну кримінально-правової кваліфікації вчиненого кримінального правопорушення від 16.09.2022 року, протокол огляду предметів від 23.09.2022 року, постанову про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 23.09.2022 року, протокол огляду предметів від 21.09.2022 року, постанову про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 22.09.2022 року, та матеріали, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_9 .

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_9 у тому, що він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, тому, знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім того суд вважає доведеною вину ОСОБА_9 у тому, що він заволодів чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчинено повторно, тому, знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 190 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_9 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України за ч. 2 ст. 185 КК України, за ч. 2 ст. 190 КК України відноситься до нетяжкого злочину, особу обвинуваченого, який офіційно не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, продовжує лікування у реабілітаційному центрі ГО «Синергія М», раніше судимого.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а тому суд вважає за доцільне призначити йому покарання в мінімальних межах санкції ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі.

Крім того, з урахуванням обставин справи, наявності обставини, що пом`якшує покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливе без ізоляції від суспільства та вважає за можливе застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ст. 76 КК України. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Крім того, при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне застосувати положення ч. 1 ст. 70 КК України, призначивши покарання шляхом повного складання призначених покарань за сукупністю кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід ОСОБА_9 не обирався.

В порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_9 визнати винуватим за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі положень ч. 1 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_9 шляхом повного складання призначених покарань за сукупністю кримінальних правопорушень, остаточно покарання у виді 3 ( трьох ) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Покласти на ОСОБА_9 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_9 не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази у справі, а саме: два оптичних диска «DVD-R» 4.7.GB без серійного номеру - зберігати при матеріалах кримінального провадження, мобільний телефон марки «Мейзу», чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який переданий під зберігальну розписку ОСОБА_31 - залишити у її власності.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасникам кримінального провадження роз`яснюється право ознайомитись із журналом судового засідання.

Головуючий суддя: