ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 та обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 березня 2025 року, яким

ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та жителька АДРЕСА_1 , громадянка України, українка, розлучена, з вищою освітою, не працює, не судима,

визнана винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України, та їй призначено покарання:

-за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з конфіскацією всього належного їй майна на праві приватної власності;

-за ч. 3 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років з конфіскацією всього належного їй майна на праві приватної власності.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_8 до відбуття визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років з конфіскацією всього належного їй майна на праві приватної власності.

Запобіжний захід застосований відносно ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено попередній у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Зараховано в строк відбуття покарання ОСОБА_8 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України термін перебування її під вартою (попереднє ув`язнення) з дня її фактичного затримання, тобто з 22 вересня 2022 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку, що одному дню тримання вартою відповідає один день позбавлення волі.

Вироком вирішено питання про судові витрати, речові докази та арешт майна.

В С Т А Н О В И В

Згідно вироку суду ОСОБА_8 визнана винною в тому, що вона у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, з метою збуту, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, за допомогою телеграм каналу «Fenix World Support Проблемы…», незаконно придбала особливо небезпечну психотропну речовину обіг якої заборонено PVP, з метою подальшого збуту на території м. Луцька.

У подальшому, 22 вересня 2022 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, полімерний пакет з кристалічною речовиною білого кольору, яка містить у своєму складі психотропну речовину обіг, якої заборонено PVP, обмотану в ізоляційну стрічку червоного кольору, підготовлену для збуту в якості «закладки», поклала приховавши у землю на територію неподалік вул. Конякіна, буд. 39, у м.Луцьку, а саме, за координатами довгота 50.75982 та широта 25.35445, де остання продовжувала незаконно зберігатися до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції під проведення огляду місця події 22 вересня 2022 року.

Згідно висновку експертизи наркотичних засобів, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/103-22/8469 від 04 жовтня 2022 року, надана на дослідження речовина містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено-PVP, масою 0, 317 г.

Крім цього, вона ж, у період з 20 вересня 2022 року по 21 вересня 2022 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, з метою збуту, у невстановленої досудовим розслідуванням особи за допомогою телеграм каналу «Fenix World Support Проблемы…», незаконно, повторно, придбала наркотичний засіб обіг якого обмежено канабіс, психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін та особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено 4 ММС (4-метилметкатинон) у особливо великих розмірах, з метою їх подальшого збуту на території м. Луцька.

Після чого, 22 вересня 2022 року, близько 17 год. 50 хв., ОСОБА_8 , отримала у поштоматі № 35510 ТОВ «Нова Пошта», що за адресою: м. Луцьк, вул.Кравчука, буд. 11б, від невстановленої досудовим розслідуванням особи посилки, в яких знаходився наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, психотропна речовина, обіг якої обмежено - амфетамін та особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено 4 ММС (4-метилметкатинон) у особливо великих розмірах, які, повторно, зберігаючи при собі перенесла на прилеглу територію до буд. 11б, по вул. Кравчука, в м. Луцьку, де продовжувала незаконно її повторно зберігати при собі з метою збуту, до моменту виявлення та вилучення під час затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, а саме, до 20 год. 29 хв. 22 вересня 2022 року.

Відповідно з висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів СЕ-19/103-22/8328-НЗПРАП від 23 вересня 2022 року, згідно якого надана на дослідження речовина являє собою особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс. Маса канабісу (у перерахунку на висушену речовину) становить 4, 3895 г;

Відповідно з висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів СЕ-19/103-22/8468-НЗПРАП від 04 жовтня 2022 року, згідно якого надана на дослідження речовина містить у своєму складі психотропну речовину - амфетамін. Маса амфетаміну (у перерахунку на амфетамін основу) становить 1,281 г.

Відповідно з висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів СЕ-19/103-22/8375-НЗПРАП від 19 жовтня 2022 року, згідно якого надана на дослідження речовина містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено-4-ММС (4-метилметкатинон). Маса 4-ММС становить 20,0347 г, що відповідно до Таблиці № 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України за № 188 від 01 серпня 2000 року, є особливо небезпечною психотропною речовиною у особливо великих розмірах.

За таких обставин, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні умисних дій, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту, особливо небезпечної психотропної речовини, та дані її дії кваліфікує, як вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім цього, суд також дійшов висновку про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні умисних дій, у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, наркотичного засобу, психотропних речовин та особливо небезпечних психотропних речовин, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у особливо великих розмірах, вчиненому повторно, та дані її дії кваліфікує, як вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

В поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченої вказує на те, що не оспорюючи кваліфікацій дій обвинуваченої, вважає даний вирок незаконним, таким, що підлягає зміні у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до призначення обвинуваченій покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої. На думку сторони захисту судом при постановленні вироку та обранні виду і міри покарання було порушено вимоги ст.65 КК України. Просить вирок суду першої інстанції змінити та призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 3 ст. 307 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, а остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачена просить пом`якшити покарання, зазначає про те, що вперше притягається до кримінальної відповідальності, має на утриманні матір похилого віку, яка хворіє та вказує про тривалий час перебування під вартою.

В заперечені на апеляційну скаргу прокурор у кримінальному провадженні просить апеляційні скарги залишити без задоволення, а вирок суду без змін, посилається на його законність та обґрунтованість.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції, повідомив ким та в якому обсязі він оскаржений, виклав основні доводи апеляційних скарг, думку обвинуваченої та її захисника, які апеляційні скарги підтримали та просили їх задовольнити; прокурора, який просив в задоволенні апеляційних скарг відмовити за безпідставністю, вирок суду залишити без змін; апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

У відповідності з вимогами ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України, за вказаних у вироку обставин, а також, щодо кримінально-правової кваліфікації злочинів, не оскаржуються, а тому не є предметом апеляційного розгляду.

Водночас, щодо доводів в апеляційних скаргах про те, що призначене покарання із застосуванням ст.69 КК України є суворим, та про наявність підстав для пом`якшення призначеного покарання, то вони є безпідставними та не обґрунтованими з огляду на наступне.

Згідно з ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому воно повинно бути необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

В той же час згідно зі ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Тобто, при призначенні покарання суд повинен належним чином врахувати не тільки дані про особу обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують покарання, сукупність пом`якшуючих покарання обставин, тощо, а й особливості вчинення конкретного злочину, обставини та спосіб його вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_8 покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставини їх вчинення, дані про особу винної.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, відповідно до ст.66 КК України, суд першої інстанції відніс щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до ст.67 КК України, суд першої інстанції не вбачав.

Місцевим судом у вироку вірно зазначено, що вчинені ОСОБА_8 кримінальні правопорушення, згідно ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжкого та особливо тяжкого злочину, при цьому, це соціально-небезпечні злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, що набув на даний час неабиякого поширення у суспільстві, особливо серед молоді.

Враховано судом кількість епізодів - два епізоди таких дій, вік ОСОБА_8 та стан здоров`я останньої, згідно висновку судово-психіатричного експерта №1 від 27 жовтня 2022 року, в період вчинення правопорушень і в період обстеження виявлялися ознаки психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання психоактивних речовин зі шкодою для здоров`я, наявність ряду хронічних захворювань, які потребують постійного лікування, період тривалого не вживання психоактивних речовин в умовах ізоляції під наглядом лікарів, відомості про вперше притягнення до кримінальної відповідальності, а також дані про припинення таких кримінальних правопорушень працівниками поліції.

На переконання апеляційного суду враховуючи всі обставини в кримінальному провадженні в їх сукупності, у тому числі й ті, на які посилаються у своїх апеляційних скаргах захисник та обвинувачена, яким судом першої інстанції була надана вірна оцінка, місцевий суд обґрунтовано прийшов до висновку про призначення ОСОБА_8 більш м`якого покарання, аніж передбачене законом за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.307 КК України, із застосуванням положень ст.69 КК України, однак лише у виді позбавлення волі з конфіскацією усього належного їй на праві приватної власності майна, а остаточного на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень.

Дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Також апеляційний суд вважає, що пом`якшити покарання ОСОБА_8 , як цього просять захисник та обвинувачена неможливо, оскільки покарання не буде відповідати загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Крім того, таке покарання буде недостатнім для досягнення мети такого покарання, не буде співмірним протиправному діянню і не може вважатися явно справедливим через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Верховний Суд неодноразово звертає увагу на те, що виправлення має на меті шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що є важливим результатом застосування покарання та суттєвим показником його ефективності.

Також апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що Конституційний Суд України в своєму рішенні зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного».

А тому, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування вироку з мотивів, наведених в апеляційних скаргах захисника та обвинуваченої.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 та обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 березня 2025 року стосовно ОСОБА_8 , - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення апеляційним судом, а засудженою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення їй копії ухвали.

Головуючий

Судді