Справа № 138/1445/25
Провадження №:1-кс/138/443/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2025 м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суду Вінницької області, у складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області клопотання прокурора Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000124 від 26.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27.05.2025 до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшло вказане вище клопотання.

Клопотання мотивоване тим, зокрема, що 25.05.2025 до Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення від провідного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» ОСОБА_4 , про те, що неподалік «Скалопільського водосховища», що в межах села Скалопіль Могилів-Подільського району Вінницької області, виявлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який зберігав при собі дві ліскові сітки із рибою в кількості 41 екземпляр, який здійснював незаконний вилов риби в період нересту.

Вказаний факт 26.05.2025 внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000124 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Під час проведення огляду місця події 25.05.2025 року неподалік «Скатопільського водосховища», що в межах села Скалопіль Могилів-Подільського району Вінницької області, в присутності двох понятих, було виявлено та вилучено: дві ліскових сітки 1-довжиною 80 м., вічко 25х25 мм., 2- довжиною 60 м., вічко 30х30 ми ширина яких 15 м., які поміщено до полімерного мішка білого кольору, який зв?язаний ниткою та опечатаний паперовою биркою на якій нанесено пояснювальний напис (фабула, місце, час, що вилучено, єрдр) та рибу в кількості 41 екземпляр з яких плітка 29 шт., карась 7 шт., окунь 5шт., яку поміщено до полімерних пакетів, які зв`язані ниткою та опечатані паперовою биркою на якій нанесено пояснювальний напис (фабула, місце, час, що вилучено, єрдр).

Також дізнавачем 26.05.2025 винесено постанову про приєднання вище вказаних вилучених речей до справи як речових доказів.

За таких обставин дві ліскових сітки 1-довжиною 80 та 60 м., ширина яких 1.5 та риба в кількості 41 екземпляр, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та можуть бути використаний, як доказ факту чи обставив, шо встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, вилучене на місці події є речовим доказом у кримінальному провадженні, тому необхідність накладення арешту доцільна для їх збереження.

Зважаючи на викладені вище обставини, прокурор просить накласти арешт на зазначені речові докази.

Прокурор клопотання підтримав.

ОСОБА_5 про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений завчасно та належним чином. Про поважність причин неявки до суду не повідомив.

Дослідивши зміст клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання необхідно задовольнити з таких підстав.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Отже, стороною обвинувачення доведено, що вказані вище речі можуть бути використані, як докази обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також є предметами, що могли бути набутими кримінально протиправним шляхом, тобто відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого його відчуження або знищення, що не забезпечить виконання завдання кримінального провадження.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя дійшла висновку, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а обставини кримінального провадження станом на час прийняття процесуального рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання, як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчому судді не надано.

При цьому, суд звертає увагу на положення абзацу 2 частини 1 статті 174 КПК України відповідно до якої арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі викладеного та керуючись ст. 170-173, 309, 372 КПК України слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучені 25.05.2025 неподалік «Скалопільського волосховища», що в межах села Скалопіль Могилів-Подільського району Вінницької області, в присутності двох понятих, було виявлено та вилучено: дві ліскових сітки 1-довжиною 80 м, вічко 25х25 мм., 2- довжиною 60 м., вічко 30х30 мм., ширина яких 1.5 м, які помішено до полімерного мішка білого кольору, який зв?язаний ниткою та опечатаний паперовою биркою на якій нанесено пояснювальний напис (фабула, місце, час, що вилучено, єрдр) та рибу в кількості 41 екземпляр з яких плітка 29 шт., карась 7 шт., окунь 5шт., які поміщено до полімерних пакетів, які зв?язані ниткою та опечатані паперовою биркою на якій нанесено пояснювальний напис (фабула, місце, час, що вилучено, єрдр).

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення направити прокурору та ОСОБА_5 (адреса: АДРЕСА_1 )

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим та/або прокурором.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя: ОСОБА_1