Провадження №1-кп/523/1617/25
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

06.08.2025 м.Одеса

Пересипський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у кримінальному провадженні за № 0000173 від 13.07.2025 року відносно:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеси, громадянина України, із середньою освітою, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, перебуваючого на посаді кулеметника-сапера 2 інженерно-саперного відділення 1 інженерно-саперного взводу 1 інженерно-саперної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, востаннє:- 04.03.2021 вироком Суворовського районного суду м. Одеси за ч.2 ст.146, ч.2 ст.186, ч.3 ст.186, ч.1 ст. 357 до покарання у вигляді 6 років позбавлення волі, звільнений 14.06.2021 у зв`язку з відбуттям строку покарання, обвинуваченого за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

04.06.2025, відповідно до витягу з наказу №162 командира військової частини НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_3 призначено на посаду кулеметника-сапера 2 інженерно-саперного відділення 1 інженерно-саперного взводу 1 інженерно-саперної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат».

Відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військовослужбовці під час проходження військової служби повинні свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Однак, в порушення Присяги та зазначених норм законів ОСОБА_3 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, вирішив стати на шлях вчинення кримінального правопорушення, зокрема пов`язаного з підробленням офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, та використанням завідомо підробленого документу.

Так, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, перебуваючи на посаді кулеметника-сапера 2 інженерно-саперного відділення 1 інженерно-саперного взводу 1 інженерно-саперної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», порушуючи вимоги ст. ст. 11, 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, встановленому постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон» (далі Положення), діючи з прямим умислом, спрямованим на підроблення паспорту громадянина України, з метою його подальшого використання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на початку травня 2025 року, більш точної дати в ході дізнання не встановлено, достовірно знаючи про процедуру оформлення офіційного документу, а саме: паспорта громадянина України - знаходячись в місті Одесі (більш точна одреса не встановлена), використовуючи клей, власноруч вклеїв на першу сторінку знайденого раніше, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фотокартку зі своїм зображенням, яка була при ньому, попередньо відокремивши первісне фото, та, в подальшому, за допомогою власної фізичної сили, видалив шляхом виривання з першої та третьої сторінки вказаного документу фотокартку власника знайденого паспорта, та в подальшому, власноруч вклеїв фотокартку зі своїм зображенням на першу та третю сторінку знайденого раніше паспорту, тим самим підробив офіційний документ паспорт громадянина України, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права з метою його подальшого використання у власних цілях.

У подальшому ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, перебуваючи на посаді кулеметника-сапера 2 інженерно-саперного відділення 1 інженерно-саперного взводу 1 інженерно-саперної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», всупереч порядку, встановленому постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон» (далі Положення), 13.07.2025 року, приблизно о 12 годині 20 хвилин знаходився за адресою м.Одеса, Слобідський узвіз, буд. 1, де до нього підійшов співробітник поліції Відділення поліції № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області з метою перевірки документів на підставі ст. 34 Закону України «Про національну поліцію», оскільки ОСОБА_3 при появі співробітника поліції почав підозріло поводитись та раптово змінив напрямок власного руху. У цей момент, маючи при собі підроблений паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у ОСОБА_3 виник протиправний умисел на використання зазначеного підробленого документа з метою посвідчення особи. Одразу після цього, ОСОБА_3 , перебуваючи за вищевказаним місцем, реалізуючи свій прямий умисел, направлений на використання завідомо підробленого паспорта з метою засвідчення особи, шляхом надання недостовірної інформації працівникам поліції, діючи умисно, розуміючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, пред`явив співробітникам поліції паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з фотокарткою зі своїм зображенням на першій та третій сторінці, тим самим використав підроблений ним раніше документ.

Отже, ОСОБА_3 вчинив кримінальні проступки, передбачені ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, а саме підроблення офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і яке надає права, з метою використання його підроблювачем та використання завідомо підробленого документу.

15.05.2023 року до Пересипського районного суду міста Одеси надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, у якому міститься клопотання прокурора ОСОБА_5 про розгляд обвинувального акта в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додані:

- письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта в спрощеному провадженні;

- матеріали досудового розслідування.

Як видно з наданих матеріалів, до обвинуваченого не застосовувалось затримання під час виявлення вчинення ним кримінального проступку.

Ураховуючи зазначене, суд вважав можливим розглянути обвинувальний акт щодо обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

Відповідно до ч. 1, 2, ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з ч. 3 ст. 381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд.

Діючи відповідно до вимог ч. 2 ст. 17, ст. 369-371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не оспорюються учасниками судового провадження. Зокрема, з обвинувального акта вбачається, що 04.06.2025, відповідно до витягу з наказу №162 командира військової частини НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_3 призначено на посаду кулеметника-сапера 2 інженерно-саперного відділення 1 інженерно-саперного взводу 1 інженерно-саперної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат».

Відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військовослужбовці під час проходження військової служби повинні свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Однак, в порушення Присяги та зазначених норм законів ОСОБА_3 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, вирішив стати на шлях вчинення кримінального правопорушення, зокрема пов`язаного з підробленням офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, та використанням завідомо підробленого документу.

Так, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, перебуваючи на посаді кулеметника-сапера 2 інженерно-саперного відділення 1 інженерно-саперного взводу 1 інженерно-саперної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», порушуючи вимоги ст. ст. 11, 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, встановленому постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон» (далі Положення), діючи з прямим умислом, спрямованим на підроблення паспорту громадянина України, з метою його подальшого використання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на початку травня 2025 року, більш точної дати в ході дізнання не встановлено, достовірно знаючи про процедуру оформлення офіційного документу, а саме: паспорта громадянина України - знаходячись в місті Одесі (більш точна одреса не встановлена), використовуючи клей, власноруч вклеїв на першу сторінку знайденого раніше, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фотокартку зі своїм зображенням, яка була при ньому, попередньо відокремивши первісне фото, та, в подальшому, за допомогою власної фізичної сили, видалив шляхом виривання з першої та третьої сторінки вказаного документу фотокартку власника знайденого паспорта, та в подальшому, власноруч вклеїв фотокартку зі своїм зображенням на першу та третю сторінку знайденого раніше паспорту, тим самим підробив офіційний документ паспорт громадянина України, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права з метою його подальшого використання у власних цілях.

У подальшому ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, перебуваючи на посаді кулеметника-сапера 2 інженерно-саперного відділення 1 інженерно-саперного взводу 1 інженерно-саперної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», всупереч порядку, встановленому постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон» (далі Положення), 13.07.2025 року, приблизно о 12 годині 20 хвилин знаходився за адресою м.Одеса, Слобідський узвіз, буд. 1, де до нього підійшов співробітник поліції Відділення поліції № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області з метою перевірки документів на підставі ст. 34 Закону України «Про національну поліцію», оскільки ОСОБА_3 при появі співробітника поліції почав підозріло поводитись та раптово змінив напрямок власного руху. У цей момент, маючи при собі підроблений паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у ОСОБА_3 виник протиправний умисел на використання зазначеного підробленого документа з метою посвідчення особи. Одразу після цього, ОСОБА_3 , перебуваючи за вищевказаним місцем, реалізуючи свій прямий умисел, направлений на використання завідомо підробленого паспорта з метою засвідчення особи, шляхом надання недостовірної інформації працівникам поліції, діючи умисно, розуміючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, пред`явив співробітникам поліції паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з фотокарткою зі своїм зображенням на першій та третій сторінці, тим самим використав підроблений ним раніше документ.

Встановлені органом досудового розслідування обставини і викладені судом, не оспорюються учасниками судового провадження, так як під час досудового розслідування обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Окрім того, обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Отже, саме з підстав викладеного, суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованих кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, а саме підроблення офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і яке надає права, з метою використання його підроблювачем та використання завідомо підробленого документу.

Вивченням обставин справи, встановлено, що обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому - є щире каяття. Обставини, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання- відсутні.

Суд вважає, що підстави застосування ст. 69, 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості, як у потерпілого, так і суспільства.

Згідно з приписами ст. 8 КПК кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається, як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень, як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по даному кримінальному провадженню, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінального провадження, беручи до уваги особу ОСОБА_3 який раніше судимий, скоїв декілька кримінальних проступків, має постійне місце реєстрації та проживання, працюючого, приймаючи до уваги обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття, відсутність обтяжуючих обставин, з метою запобігання вчиненню обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про те, що виправлення останнього можливе без ізоляції від суспільства, тож потрібно призначити покарання у виді обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком.

Крім того відповідно до ст.70 КК України ОСОБА_3 необхідно призначити покарання за сукупністю злочинів.

Цивільний позов не заявлений. Процесуальні витрати у провадженні відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого. Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.100, 110, 174, 301, 302, 368, 373-374, 376, 382, 392- 395 КПК України, ст.ст.50,61, 71 КК України суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому йому обвинуваченні та скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України і призначити йому покарання:

-за ч.1 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік;

-за ч.4 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки.

На підставі ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань, ОСОБА_3 остаточно визначити покарання у вигляді обмеження волі строком 2 роки 6 місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Запобіжний захід ОСОБА_3 - не обирати.

Речовий доказ водійське посвідчення зберігати в матеріалах справи.

Стягнути на користь Держави з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати на залучення експерта у розмірі 3565 грн. 60 коп.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя : ОСОБА_1