Справа № 536/704/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження № 0000018 від 02 лютого 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчука Полтавської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, працюючого ФОП ОСОБА_7 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

31 січня 2024 року близько 22.30 години ОСОБА_4 під`їхав до домоволодіння ОСОБА_5 , по АДРЕСА_2 , де почав гучно слухати музику в салоні свого автомобіля. У цей час ОСОБА_5 вийшов до власного паркану разом з сином ОСОБА_8 та зробили зауваження ОСОБА_4 з проханням вимкнути музику.

Після цього, на грунті тривалих неприязних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , який знаходився у дворі свого домоволодіння, виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_4 виники протиправний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_4 підійшов до паркану домоволодіння ОСОБА_5 та умисно наніс один удар гумовою палицею в ділянку лівого передпліччя потерпілого.

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_5 тілесне ушкодження у виді синця лівого передпліччя, яке відповідно до висновку експерта № 124 від 02.02.2024 року за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином ОСОБА_4 своїми діями, які виразились в умисному нанесенні ОСОБА_5 легкого тілесного ушкодження, вчинив кримінальне правопорушення, яке передбачене частиною 1 статті 125 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку визнав повністю, пояснив, що вони з ОСОБА_5 є сусідами близько 2 років. Вже тривалий час між ними склались неприязні відносини, вони часто конфліктували з різних підстав. Також пояснив, що точної дати не пам`ятає, однак це були зимою минулого року, близько 22.30 години він під`їхав на власному автомобілі до домоволодіння ОСОБА_5 , зупинився біля паркану та увімкнув гучно музику з метою спровокувати останнього на конфлікт. Коли ОСОБА_5 вийшов з будинку, то сказав, щоб ОСОБА_4 вимкнув музику та їхав звідси, і з цих підстав у них розпочалась сварка. Під час сварки ОСОБА_5 знаходився за парканом у дворі. В ході сварки ОСОБА_4 взяв гумову палицю, яка була в нього з собою, декілька разів замахнувся, щоб вдарити нею ОСОБА_5 , та наніс один удар цією палицею по передпліччю ОСОБА_5 . Інших ударів потерпілому він не завдавав. Також обвинувачений пояснив, що в руках потерпілого також була якась палиця, якою він декілька разів вдарив по паркану. Вказав, що потерпілий також наносив йому удари, проте він не звертався за медичною допомогою. Через деякий час до них прийшла цивільна дружина ОСОБА_4 та забрала його з місця конфлікту. Вказав, що розкаюється з приводу вчиненого, більше такого не повториться.

Щодо цивільного позову, обвинувачений вказав, що не визнає позовні вимоги потерпілого з підстав їх необгрунтованості. Окрім того, як на думку обвинуваченого, потерпілий сам пошкодив свій паркан, коли наніс по ньому декілька ударів палицею.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що вони зі ОСОБА_4 є сусідами близько 3 років. Потерпілий разом з сім`єю є внутрішньо переміщеними особами та переїхали з березня 2022 року до с.Мала Кохнівка Кременчуцького району. Спочатку проживання зі ОСОБА_4 у них були добрі відносини, проте через деякий час ці відносини погіршились. Вони почали конфліктувати з різних причин, зокрема через незгоду потерпілого з розташуванням обвинуваченим обслуговуючих споруд на поблизу території домоволодіння потерпілого, також з приводу увімкнення обвинуваченим гучної музики. 31 січня 2024 року потерпілий разом з сином та дружиною перебували в будинку за місцем свого проживання та відпочивали. Пізно ввечері вони почули гучну музику надворі біля їх двору, після чого всі вийшли на вулицю та побачили, що біля двору знаходиться автомобіль ОСОБА_4 , де гучно грає музика. Коли ОСОБА_4 побачив потерпілого, то вийшов з автомобіля та підійшов до паркану, одна рука в нього була за спиною. Коли потерпілий разом зі своїм сином ОСОБА_8 підійшли до паркану, то обвинувачений замахнувся телескопічною палицею на сина потерпілого, проте промахнувся та вдарив палицею по паркану. Після цього, в той час як потерпілий замикав хвіртку, обвинувачений ще раз замахнувся та вдарив потерпілого палицею по передпліччю. Потім обвинувачений ще декілька разів ударив палицею по паркану. Після цього на місце події прийшла співмешканка ОСОБА_4 та забрала його, а потерпілий викликав поліцію. Також пояснив, що внаслідок дій обвинуваченого, окрім заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, також було пошкоджено металевий паркан, яким огороджено домоволодіння потерпілого, тобто заподіяно майнової шкоди, а також потерпілому заподіяно моральної шкоди внаслідок заподіяння тілесних ушкоджень.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона є дружиною потерпілого ОСОБА_5 31 січня 2024 року вони разом з чоловіком та сином перебували в будинку та відпочивали. Близько 22.30 години того ж дня, вони почули, що надворі гучно грає музика. Коли вони всі вийшли на подвір`я, то побачили, що за парканом стоїть автомобіль ОСОБА_4 , в автомобілі грає музика. Потім з автомобіля вийшов обвинувачений та почав кричати, махати палицею, яка була в нього в руках, та бити по паркану. У той час, коли її чоловік хотів замкнути хвіртку, ОСОБА_4 замахнувся палицею та вдарив його по передпліччю лівої руки. Через деякий час прийшла співмешканка обвинуваченого та забрала його від двору сім`ї Макаревичів.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що він є сином потерпілого. Увечері зимою 2024 року близько 22.30 години він перебував у будинку батьків, та в цей час вони почули, що надворі гучно грає музика. Коли він з батьками вийшов на подвір`я, то побачили, що за парканом стоїть автомобіль, що належить ОСОБА_4 та в автомобілі гучно грає музика. Потім з автомобіля вийшов ОСОБА_4 та почав кричати, махати палицею, яка була в нього в руках, та завдав декілька ударів по паркану. У той час, коли ОСОБА_5 замикав хвіртку, ОСОБА_4 вчергове замахнувся палицею та вдарив потерпілого по передпліччю лівої руки. Через деякий час прийшла співмешканка обвинуваченого на ім`я ОСОБА_10 та забрала останнього додому, а також перепаркувала машину до свого двору. Після цього ОСОБА_5 викликав поліцію.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що вона є цивільною дружиною обвинуваченого ОСОБА_4 . Потерпілого ОСОБА_5 свідок знає як сусіда. Свідку відомо, що в обвинуваченого та потерпілого деякий час були неприязні відносини та вони іноді сварились. Точно дати свідок не пам`ятає, однак це було зимою 2024 року, після 21.00 години вона перебувала за місцем спільного зі ОСОБА_4 проживання - по АДРЕСА_2 та почула крики на вулиці. Коли вона вийшла на вулицю, то побачила, що ОСОБА_4 свариться з ОСОБА_5 . Чи наносив обвинувачений удари потерпілому, свідок не бачила, проте бачила в руках ОСОБА_4 палицю, яку в нього забрала та викинула. Також свідок пояснила, що бачила як потерпілий розмахував якоюсь палицею та декілька разів вдарив нею по своєму паркану. Потім вона забрала ОСОБА_4 додому та перепаркувала його автомобіль до свого двору.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_4 в умисному заподіянні потерпілому ОСОБА_5 легкого тілесного ушкодження, окрім визнання ним своєї вини, показань свідків, грунтується також наступними доказами.

Висновком експерта № 124, складеним лікарем судовим експертом Кременчуцького міжрайонного відділення Полтавського обласного бюро СМЕ ОСОБА_12 за результатами проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_5 , відповідно до якого при судово-медичній експертизі, з урахуванням медичної документації у ОСОБА_5 виявлене тілесне ушкодження у вигляді синця лівого передпліччя, яке утворилося від дії тупого предмету, можливо в строк і при обставинах, вказаних у постанові і підекспертним та за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень; при отриманні тілесного ушкодження потерпілий міг знаходитись як у вертикальному так близькому до нього положенні; дане тілесне ушкодження не могло утворитись під час падіння тіла з положення стоячи.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 23 лютого 2024 року з фототаблицею, за участю потерпілого ОСОБА_5 , в ході проведення якого останній за допомогою статиста продемонстрував спосіб, механізм та локалізацію нанесення йому тілесного ушкодження ОСОБА_4 .

Висновком експерта № 214, складеним лікарем судовим експертом Кременчуцького міжрайонного відділення Полтавського обласного бюро СМЕ ОСОБА_12 за результатами проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_5 , відповідно до якого покази потерпілого ОСОБА_5 , дані ним під час проведення слідчого експерименту, за фактом спричинення йому тілесних ушкоджень, по механізму, локалізації та кількості нанесених тілесних ушкоджень, можуть відповідати даним, отриманим при судово-медичній експертизі.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 23 лютого 2024 року з фототаблицею, за участю свідка ОСОБА_8 , в ході проведення якого останній за допомогою статиста продемонстрував спосіб, механізм та локалізацію нанесення тілесних ушкоджень 31 січня 2024 року ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 .

Висновком експерта № 215, складеним лікарем судовим експертом Кременчуцького міжрайонного відділення Полтавського обласного бюро СМЕ ОСОБА_12 за результатами проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_5 , відповідно до якого покази свідка ОСОБА_8 , дані ним під час проведення слідчого експерименту, за фактом спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, по механізму, локалізації та кількості нанесених тілесних ушкоджень, можуть відповідати даним, отриманим при судово-медичній експертизі.

Протоколом перегляду відеозапису, складеним 11 березня 2024 року, яким зафіксовано огляд відеозапису на DVD-R диску, що наданий потерпілим ОСОБА_5 .

Відезаписом події 31 січня 2024 року, що наданий потерпілим ОСОБА_5 , яким зафіксовано факт сварки та нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 .

Суд дійшов висновку, що всі письмові докази та вищезазначені експертизи є допустимими доказами, оскільки вони складені та проведені уповноваженими особами відповідно до вимог діючого КПК України, підписані усіма учасниками слідчої дії, узгоджуються між собою так і з іншими матеріалами кримінального провадження.

Суд, оцінивши зазначені вище докази в їх сукупності, вважає вірною кваліфікацію дій обвинуваченого за частиною 1 статті 125 КК України.

Відповідно до вимог статті 65 КК України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того, суди визначаючи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити з класифікації злочинів, а також особливостей конкретного злочину та обставин його вчинення.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та яке б запобігло вчиненню нею нових злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Обираючи міру покарання суд відповідно до вимог статті 65 КК України приймає до уваги те, що кримінальне правопорушення відноситься до категорії кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, згідно довідки КНМП «Кременчуцька міська лікарня планового лікування», на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

За викладених вище обставин, приймаючи до уваги обставини кримінального проступку, його наслідки, враховуючи перелічені вище дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , наявність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставин, відношення обвинуваченого до вчиненого, суд, вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, йому повинно бути призначено необхідне та достатнє покарання у вигляді штрафу в межах санкції що передбачає покарання за частиною 1 статті 125 КК України.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Потерпілим заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 , де позивач просить стягнути з цивільного відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 1380 грн., а також моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.

На обгрунтування позову потерпілий вказав, що внаслідок вчиненого кримінального правопорушення, обвинувачений заподіяв йому майнову шкоду, яка складається із вартості пошкодженої частини паркану, внаслідок дій обвинуваченого, а також вартість відновлювальних робіт. Окрім того, обвинуваченим йому було заподіяно моральну шкоду, яку потерпілий оцінив у 20 000 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 позовні вимоги не визнав з підстав їх необгрунтованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до частини 1 статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого. Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно з вимогами ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, чи самій фізичній чи юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У своєму позові потерпілий ОСОБА_5 посилався на заподіяння йому матеріальної шкоди, яка заподіяна ОСОБА_4 шляхом пошкодження паркану домоволодіння потерпілого, унаслідок чого останнім понесено витрати на придбання профлиста на заміну пошкодженого, а також передбачаються витрати щодо заміни пошкодженого листа.

Показаннями потерпілого та свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , а також дослідженим відеозаписом підтверджується факт нанесення обвинуваченим ОСОБА_4 під час сварки з ОСОБА_5 ударів палицею по металічному паркану домоволодіння потерпілого, внаслідок чого паркан було пошкоджено.

Як вбачається з чеку № 352 від 06.05.2024 року ФОП « ОСОБА_14 », потерпілим було придбано профлист на суму 380, 00 грн.

Суд вважає позовні вимоги потерпілого про відшкодування спричиненої матеріальної шкоди такими, що підлягають частковому задоволенню в сумі 380, 00 грн., оскільки саме на вказану суму підтверджено позовні вимоги в частині понесення потерпілим грошових витрат на відновлення пошкодженого майна.

Відповідно до абз. 2 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно п. 9 вказаної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Що стосується позовних вимог потерпілого про відшкодування спричиненої моральної шкоди, суд вважає, що вони підлягають до часткового задоволення, зважаючи на тяжкість тілесного ушкодження, яке відноситься до категорії легкого, його наслідків, характер та тривалість моральних переживань, емоційних та душевних страждань потерпілого ОСОБА_5 в зв`язку з вчиненням обвинуваченим щодо нього кримінального проступку, порушенням звичного життєвого укладу, пов`язаним із лікуванням травми, фізичного болю, обмеженням можливості займатись повсякденними побутовими справами, необхідністю витрачати час на участь у проведенні слідчих дій. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, конкретних обставин справи, суд вважає, що зі ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 слід стягнути 2000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої кримінальним проступком.

Керуючись статтями 369, 370 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, призначивши йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850, 00 грн.

Речовий доказ диск Verbatim DVD-R 4.7 gb - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 380, 00 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, а також 2 000, 00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Кременчуцький районний суд Полтавської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору, потерпілій.

Обвинуваченому роз`яснити його право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1