справа №176/1873/25
провадження №1-кп/176/338/25
В И Р О К

Іменем України

14 липня 2025 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Жовті Води в режимі відеоконференції, на підставі обвинувального акту та угоди про визнання винуватості від 13 травня 2025 року, кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Анастасівка Новобузького району Миколаївської області, громадянина України, українця, із середньо-спеціальну освіту, військовослужбовця військової служби за мобілізацією на посаді навідника танку танкового взводу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», не одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 квітня 2025 року за №0000008,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, перебуваючи на посаді навідника танка танкового взводу військової частини НОМЕР_1 , посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст.ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995, наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів, будучи особою, яка періодично вживає психотропні речовини та наркотичні засоби, в силу чого, достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України, а так про відповідальність за незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, не маючи ліцензії на проведення відповідних видів діяльності з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, 24 квітня 2025 р. о 12 годині 50 хвилин, знаходячись за місцем дислокації підрозділу в АДРЕСА_2 за допомогою свого мобільного телефону, використовуючи всесвітню мережу Інтернет перейшов за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5. тим самим здійснив вхід на веб-сайт «ІНФОРМАЦІЯ_4». Далі ОСОБА_3 здійснив вхід до електронного кабінету використовуючи власну електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_3 . після чого о 12 годині 58 хвилин замовив у невстановленої досудовим розслідуванням особи особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, та через мобільний додаток «Ощад 24» переказав грошові кошти з належної останньому банківської карти на банківську карту НОМЕР_2 в сумі 5779 грн. 00 коп., вказавши, що бажає отримати вказану психотропну речовину на відділенні №1 ТОВ «Нова Пошта» за адресою: Дніпропетровська область Синельниківський район, Маломихайлівська територіальна громада, с. Гаврилівка, вул. Перемоги, буд. 15 А, тим самим незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP.

27 квітня 2025 р. приблизно о 14:55 (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_3 попросив іншу особу - ОСОБА_7 , під приводом надання дружньої допомоги, забрати з відділення № 1ТОВ «Нова Пошта», за вказаною адресою, особисту посилку, повідомивши йому необхідні реквізити, а саме номер пересилання - 0859, при цьому приховавши незаконність дій останнього.

27 квітня 2025 р. приблизно о 18:25 ОСОБА_7 , який був необізнаним, що знаходиться у посилці, забрав посилку зі вказаного відділення ТОВ «Нова Пошта» за номером пересилання 0859 на ім`я ОСОБА_3 .

Після чого, приблизно о 18:30 того ж дня ОСОБА_7 на проханням ОСОБА_3 , направився на власному автомобілі «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 направився до лісосмуги, яка розташована поблизу АДРЕСА_2 за місцем знаходження ОСОБА_3 .

Далі ОСОБА_7 , на власному автомобілі «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , проїжджаючи через блокпост «ІНФОРМАЦІЯ_6», який розташований за адресою: АДРЕСА_3, був зупинений працівниками поліції для поверхневої перевірки на підставі ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію» в ході якої, в посилці за номером пересилання 0859 на ім`я ОСОБА_3 виявлено зіп-пакет із особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP. Після чого працівниками поліції було викликано слідчо-оперативну групу Волноваського РВП ГУНП в Донецькій області, а також було здійснено виклик ОСОБА_3

27 квітня 2025 року у період часу з 22:53 до 23:05 під часу огляду місця події на ділянці місцевості за адресою: АДРЕСА_3, працівниками поліції у солдата ОСОБА_3 вилучена запакована у зіп-пакет особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, загальна маса якої складає 7,5002 г (в перерахунку на основу), яка відповідно до списку № 2 таблиці І «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06 травня 2000 року, відноситься до особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, та розмір якої відповідно до Таблиці 2, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я №188 від 01 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», є великим розміром, яку він незаконно придбав без мети збуту, для особистого вживання.

При цьому, 13 травня 2025 року між прокурором Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_8 та обвинуваченим (підозрюваним у той час) ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_6 , укладена угода про визнання винуватості.

Відповідно до зазначеної угоди, обвинувачений повністю і беззастережно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Згідно угоди, сторони погодились на призначення ОСОБА_9 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривен.

В зазначеній угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому в присутності захисника.

Розглядаючи, в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, що укладена між прокурором та обвинуваченим, в присутності захисника, суд виходить з наступного.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що при укладанні угоди про визнання винуватості з обвинуваченим дотримані вимоги і правила КПК та КК України, тому просить її затвердити і призначити останньому узгоджену міру та вид покарання. Зауважив на розумінні обмежень при оскарженні відповідного вироку. Також особливо звернув уваги на те що обвинувачений є учасником бойових дій, приймає безпосередню участь у відсічі збройної агресії російської федерації, позитивно характеризується за місцем несення військової служби.

Обвинувачений в судовому засіданні повністю і беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, що ставиться за провину, просив затвердити досягнуту, в присутності захисника, угоду про визнання винуватості від 13 травня 2025 року та призначити узгоджене покарання.

Також обвинувачений надав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, зазначив, що наслідки укладення та затвердження угоди йому роз`яснені та зрозумілі. Окрім цього, зрозумілі наслідки не виконання угоди про визнання винуватості. Наголошував на тому, що як визнав свою вину, так і підписав угоду, а наразі наполягає на її затверджені, добровільно в присутності захисника. Насильства, примусу чи погроз до нього ніхто не застосовував, як і не висловлював обіцянок не передбачених угодою.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 , також просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та підзахисним, та призначити останньому покарання узгоджене в даній угоді. При цьому зазначив, що угода про визнання винуватості від 13 травня 2025 року між прокурором та обвинуваченим укладено добровільно, без будь якого примусу чи то обіцянок, за його особистої присутності. Також вказав, що стороні захисту зрозумілі наслідки затвердження даної угоди, обмеження оскарження.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, який згідно класифікації статті 12 КК України відноситься до нетяжких кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно до частини 7 статті 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним;

5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Обвинувачений, захисник погоджуються на призначення узгодженого виду та міри покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Враховуючи особу ОСОБА_3 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, згідно службової характеристик характеризується позитивно, за місцем проживання - посередньо, також наявність обставини, що пом`якшує покарання, і відсутність обтяжуючих вину обставин, суд вважає, що покарання узгоджене сторонами угоди визначено відповідно до положень ст.ст. 50, 65-67 КК України.

За таких обставин, підстав для відмови у затвердженні досягнутої угоди судом не встановлено.

Виходячи із викладеного, суд, виконавши вимоги передбачені ст. 474 КПК України, дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості від 13 травня 2025 року укладену між прокурором Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_8 та обвинуваченим, в присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 , і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Вказаний вид покарання, за глибоким переконанням суду, є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого та відповідатиме цілям покарання. Достатніх підстав для застосування статті 69 КК України суд не вбачає.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.

Судові витрати на залучення експертів в сумі 2228,50 необхідно стягнути із обвинуваченого на користь держави.

Цивільні позови у кримінальному проваджені не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 100, 314, 371, 373, 374, 468, 469, 472-475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 квітня 2025 року за №0000008, укладену 13 травня 2025 року між прокурором Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому узгоджене покарання у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривен.

Речові докази: особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, загальною масою 7,3697 г (в перерахунку на основу), яку поміщено до паперового конверту та наліпку накладної «Нова Пошта», яку поміщено до сейф - пакету PSP 3129830, що зберігаються в камері речових доказів Волноваського РВП ГУНП в Донецькій області - знищіти.

Стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави судові витрати на проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів в сумів 2228 (дві тисячі двісті двадцять вісім) гривен 50 коп.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; а також прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, - протягом 30 днів з дня проголошення вироку суду до Дніпровського апеляційного суду.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1