490/3159/25 01.05.2025
н/п 1-кс/490/1999/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/3159/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2025 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ємільчине Житомирської області, громадянина України, із вищою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстроване та фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.7 ч.2 ст.115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.7 ч.2 ст.115 КК України, за наступних обставин.

Так, 27.04.2025 приблизно о 09 годині 00 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 знаходячись у магазині «Градус», розташованому на зупинці громадського транспорту «Плавбасейн» за адресою: м. Миколаїв, пр. Героїв України, 13А, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, побачив раніше йому не знайомого потерпілого ОСОБА_7 , який зробив ОСОБА_4 зауваження з приводу того, що останній нецензурно висловлювався на адресу продавців та після розпакування придбаної пачки сигарет кинув залишок паперу в обличчя продавця. В подальшому, ОСОБА_4 розуміючи, що вони з потерпілим перебувають у громадському місці та його дії є явними для оточуючих, використовуючи незначний привід, безпричинно продовжив порушувати громадський порядок, а саме: почав висловлюватися грубою нецензурною лайкою в бік потерпілого ОСОБА_7 . Після чого, між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_4 з хуліганських мотивів раптово виник злочинний намір, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а саме: на позбавлення життя ОСОБА_7 .

Реалізовуючи зазначений злочинний умисел, ОСОБА_4 покинув приміщення магазину разом з потерпілим ОСОБА_7 та знаходячись у громадському місці, а саме - біля магазину «Градус», розташованому на зупинці громадського транспорту «Плавбасейн» за адресою: м. Миколаїв, проспект Героїв України, 13А, розуміючи, що його дії є явними для оточуючих, проявляючи явну неповагу до суспільства, нехтуючи загальнолюдськими правилами співжиття і нормами моралі, взяв пістолет, який перебував у його речах. Після чого, діючи з прямим умислом, бажаючи настання смерті потерпілого ОСОБА_7 , знаходячись на відстані приблизно чотирьох метрів від останнього, використовуючи вищевказане знаряддя вчинення кримінального правопорушення, здійснив правою рукою один постріл в область грудної клітини ОСОБА_7 , внаслідок чого спричинив останньому вогнепальне поранення грудної клітини справа.

Від отриманого вогнепального поранення ОСОБА_7 впав на землю, внаслідок чого ОСОБА_4 виконав всі дії, які він вважав необхідними для доведення до кінця свого злочинного умислу, спрямованого на заподіяння з хуліганських мотивів смерті потерпілому ОСОБА_7 , однак не довів свій злочинний намір до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки отримане ОСОБА_7 вогнепальне поранення не потягло за собою настання смерті потерпілого.

Дії підозрюваного ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.15, п.7 ч.2 ст.115 КК України, як закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині, вчинене з хуліганських мотивів.

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, відповідно до ст. 12 КК України, у даному кримінальному провадженні саме потерпілий та свідки вказують на причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, крім того мотив вчинення злочину не втратив своєї актуальності, оскільки підозрюваний виконав всі дії, які він вважав необхідними для доведення до кінця свого злочинного умислу, спрямованого на заподіяння з смерті потерпілому ОСОБА_7 , однак не довів свій злочинний намір до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки отримане потерпілим вогнепальне поранення не потягло за собою настання смерті, що свідчить про існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а також посилаючись на неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчий просить про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав у ньому викладених.

Підозрюваний ОСОБА_4 , який свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення не визнав, та його захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, пославшись на необґрунтованість підозри та недоведеність ризиків.

Підозрюваний ОСОБА_4 , підтвердивши, що в нього був конфлікт із продавцем у магазині, пояснив, що умислу на вбивство потерпілого не мав, саме потерпілий, який довго нецензурно лаявся на його адресу, погрожував фізичним насильством, йшов за ним, переслідуючи, коли він намагався разом із собакою породи чихуа-хуа піти з місця події. Саме внаслідок дій потерпілого він змушений був з метою самозахисту здійснити в бік потерпілого постріл з сигнального пістолету, спорядженого гумовими кулями, який він мав при собі.

Вивчивши доводи клопотання, вислухавши доводи прокурора на його підтримку, думку підозрюваного та захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

27.04.2025 р. ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України та 28.04.2025 р. йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.7 ч.2 ст.115 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.7 ч.2 ст.115 КК України, підтверджується даними:

-протоколу огляду прилеглої території з лицьової сторони магазину «Градус» за адресою: м. Миколаїв, проспект Героїв України, 13А/7Б від 27.04.2025, згідно з якими у ході проведення огляду місця події було виявлено сліди рідини бурого кольору та предмет, ззовні схожий на гільзу;

-протоколу огляду палати №6 на 3 поверсі КНП ММР «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» за адресою: м. Миколаїв, вул. Корабелів, 14В від 27.04.2025, згідно з якими у ході огляду виявлено футболку зі слідами речовини бурого кольору, яка має пошкодження у вигляді отвору в верхній правій частині діаметром 2 см, марлевий згорток, у якому виявлено предмет ззовні схожий на кулю;

-протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.04.2025, з повідомленням ОСОБА_7 про те, що 27.04.2025 близько 09:50 год., невстановлена особа, перебуваючи поблизу магазину «Градус» за адресою: пр. Героїв України 13А, використовуючи предмет схожий на пістолет, здійснила постріл йому у груди;

-протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 від 27.04.2025, який вказав, що у нього в магазині «Градус» за адресою: м. Миколаїв, пр. Героїв України, 13А відбувся конфлікт з невідомим чоловіком, віком близько 40 років, який запропонував йому вийти на вулицю. Цей чоловік відійшов на відстань близько 2 метрів від магазину та запропонував проявити свої фізичні дані з натяком на бажання побитися. Він дістав із своєї сумки газовий балон та відповів, що не бажає з ним битися, але у випадку натяку на силовий конфлікт, агресії у мій бік, застосує сльозогінний балон. Після цього чоловік, який був із собакою породи чихуа-хуа, пішов у бік кіоску з шаурмою, що поряд із магазином "Градус", а він повернувся до магазину "Градус", де чекав знайому - продавчиню ОСОБА_8 . Коли ОСОБА_9 прийшла на роботу, він з іншею продавчинею ОСОБА_10 вишой курити на вилицю, а той чоловік з собакою знову увійшов до магазину, де у нього виник конфлікт із продавчинею ОСОБА_11 , у звязку із чим він зробив зауваження чоловіку, але той у грубій формі відповів та запросив вийти з ним на вулицю та він прослідував за ним. Чоловік йшов обличчям в бік ТЦ "Метро" по пішоходній зоні вздовж проспекту Героїв України, а він йшов за ним на відстані близько 2 метрів. В один момент цей чоловік різко через праве плече розвернувся та тримаючи в праві руці пістолет чорного кольору здійснив один постріл йому в область грудей, після чого останній був госпіталізований до КНП «Міська лікарня швидкої допомоги», де відбулося оперативне втручання та з грудної клітини у нього було вилучено кулю від травматичної зброї та через декілька годин він прибув для допиту до ВП №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області;

-протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 28.04.2025 р., яка повідомила, що 27.04.2025 р. близько 09:30 год. у магазині «Градус» за адресою: АДРЕСА_2 , вона стала свідком конфлікту між невідомим чоловіком та знайомим їй чоловіком на ім`я ОСОБА_13 , вони обидва вийшли на вулицю, через секунд 30 вона почула один хлопок, після чого до магазину повернувся ОСОБА_13 , тримаючи ліву руку на грудній клітині з правої сторони;

-протоколу допиту свідка ОСОБА_14 від 28.04.2025 р., яка повідомила, що 27.04.2025 року приблизно о 10:20 год. у приміщенні магазину «Градус» за адресою: проспект Героїв України, 13А/7Б. вона чула якусь сварку та гучний хлопок;

-протоколу допиту свідка ОСОБА_15 від 28.04.2025 р., яка повідомила, що 27.04.2025 р. близько 10:00 год., вона перебуваючи за місцем своєї роботи почула хлопок з вулиці;

-виписки з журналу реєстрації травм кримінального характеру, якими підтверджується, що 27.04.2025 р. о 10:16 год. до ЛШМД м. Миколаєва звернувся ОСОБА_7 з попереднім діагнозом «непроникаюче кульове поранення грудної клітини праворуч». В ході операції грудної клітини було вилучено кулю. ОСОБА_7 пояснив, що поранення він отримав під час сварки з невідомим чоловіком біля магазину "Градус";

- рапорту старшого слідчого СВ ВП №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 27.04.2025 р., згідно якого 27.04.2025 в ході проведення особистого обшуку під час затримання в порядку ст.208 КПК України у ОСОБА_4 виявлено та вилучено предмет, зовні схожий на пістолет із маркуванням ZORAKI-MOD.914-S, 9mm P.A.K.

Досліджені у судовому засіданні дані у своїй сукупності свідчать про ймовірне вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення та обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у його вчиненні.

При цьому слідчий суддя бере до уваги відсутність будь-яких даних у матеріалах клопотання про наявність у потерпілого саме вогнепального поранення, про що стверджується органом досудового розслідування, а також те, що досудове розслідування, в ході якого орган досудового розслідування уповноважений на встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення та належну його кваліфікацію, перебуває на начальному етапі.

При цьому, при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри з метою застосування заходу забезпечення кримінального провадження, оцінка наданих доказів здійснюється не з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом під час розгляду кримінального провадження, а лише для визначення певної вірогідності причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою настільки, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не вирішує питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті.

Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні в справі Фокс, Кепмбел і Хартлі проти Великої Британії від 30.08.1990 року (п.32), «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що дана особа могла вчинити злочин.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Також матеріали кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, виходячи з наступного.

Так, підозрюваний ОСОБА_4 , який хоча і до кримінальної відповідальності притягується вперше, має постійне місце проживання, проте неодружений, утриманців не має, офіційно не працевлаштований, підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 п.7 ч.2 ст. 115 КК України, що згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі, обізнаний про місце роботи свідків у вказаному кримінальному провадженні, що дає обґрунтовані підстави вважати, що існують ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду та незаконного впливу на свідків. При цьому у матеріалах клопотання відсутні дані ймовірності незаконного впливу на потерпілого, який є військовослужбовцем.

Проте, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність існування ризику вчинення інших кримінальних правопорушень, враховуючи, що підозрюваний до кримінальної відповідальності притягується вперше, даних про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень матеріали клопотання не містять, доказів існування вказаного ризику слідчому судді не надано.

З урахуванням наведеного, вагомості досліджених у судовому засіданні даних про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 п.7 ч.2 ст.115 КК України, тяжкість покарання, що може бути призначене підозрюваному в разі притягнення до кримінальної відповідальності, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Крім того, слід зазначити, що ст. 184 КПК України вимагає від сторони обвинувачення в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначити не лише наявні ризики, а також вказати обставини, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку, що запобігти їм в змозі саме цей вид запобіжного заходу.

Тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватості у кримінальному правопорушенні, сама по собі не є безпосередньою підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за такого, доводи прокурора, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам, є необґрунтованими.

З урахуванням наведеного, з огляду на обставини ймовірного вчинення кримінального правопорушення, дії підозрюваного, які кваліфіковано органом досудового розслідування за ч.2 ст.15 п.7 ч.2 ст.115 КК України, вагомості досліджених у судовому засіданні даних про вчинення підозрюваним вказаного злочину, тяжкість покарання, що може бути призначене підозрюваному в разі притягнення до кримінальної відповідальності, особу підозрюваного, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, має постійне зареєстроване місце проживання, яке збігається із фактичним місцем проживання, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за фактичним та зареєстрованим місцем проживання підозрюваного, що є необхідним та достатнім для забезпечення завдань кримінального процесуального закону на даному етапі кримінального провадження, запобіганню ризикам, встановленим в ході розгляду клопотання.

Керуючись ст.ст.176 - 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.7 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за фактичним та зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 20.00 год. до 08.00 год. наступного дня.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду (залежно від стадії кримінального провадження) за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи (залежно від стадії кримінального провадження);

- не відлучатися за межі м. Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора чи суду (залежно від стадії кримінального провадження);

- утриматись від спілкування зі свідками, потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, крім випадків участі у проведенні слідчих дій;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 20.00 год. до 08.00 год. наступного дня.

Строк дії ухвали по 28 червня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1