Справа № 296/4585/20
У Х В А Л А

Іменем України

14 травня 2025 рокум .Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу по кримінальному провадженню за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Володарськ-Волинський, Житомирської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, який має на утриманні 1 неповнолітню дитину, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Корольовського районного суду м. Житомира перебуває вказане кримінальне провадження, по якому проводиться з`ясування обставин справи та перевірка їх доказами.

У відповідності до обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у наступному.

13.04.2020 року інспектор взводу № 2 роти № 3 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заступили на чергування, для здійснення патрулювання по м. Житомир.

Виконуючи свої службові обов`язки, під час патрулювання в русі на автомобілі «Mitsubishi 4539», ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , близько 16 год. 40 хв. по вул. Київське Шосе, у м. Житомир, помітили автомобіль «Chevrolet Matiz» в кузові чорного кольору, з тимчасовим номерним знаком НОМЕР_1 (на папері), який на великій швидкості хаотично перелаштовувався зі смуги в смугу. Відповідно до п. 10 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» інспекторами патрульної поліції було прийнято рішення про зупинення даного автомобіля.

Зупинивши автомобіль «Chevrolet Matiz» неподалік будинку № 50 по вул. Київське Шосе, у м. Житомир, інспектор патрульної поліції ОСОБА_6 , одягнений в формений одяг, який зі знаками розрізнення відповідного зразку, підійшовши до ведійського вікна останнього, представився та пред`явив службове посвідчення та запропонував водію пред`явити посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль. З перших хвилин спілкування з водієм, яким виявився ОСОБА_4 , останній поводився агресивно та відмовлявся пред`явити документи на право керування транспортним засобом, відповідно до п. 2.4 ПДР.

У зв`язку з цим, інспектором патрульної поліції ОСОБА_6 було прийнято рішення обгородити автомобіль «Шевроле Матіс», світловідбиваючими конусами та заблокувати подальший рух до повного ознайомлення з документами водія. Після чого, ОСОБА_4 вийшов з автомобіля та позбиравши конуси відкинув їх в сторону на узбіччя та швидко сів за кермо, щоб розпочати рух автомобілем. Зважаючи на це, інспектором патрульної поліції ОСОБА_6 було попереджено ОСОБА_4 щоб він залишався на місці та нікуди далі не рухався.

В цей же час, місці та за вказаних обставин, у ОСОБА_4 , який розумів, що перед ним знаходиться інспектор патрульної поліції при виконанні службових обов`язків, виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 здійснив рух автомобілем «Шевроле Матіс», н.з. НОМЕР_1 , в бік інспектора патрульної поліції ОСОБА_6 та здійснив наїзд лівою передньою частиною на праву ногу останнього.

В результаті вказаних дій, ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синців на правій нижній кінцівці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

На підставі викладеного ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він своїми умисними діями, які виразились в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України.

На даний час в судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_4 було подано клопотання про закриття даного кримінального провадження за ч. 2 ст. 345 КК України та його звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення даного кримінального правопорушення в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений, якому було роз`яснено його право захищатись від обвинувачення та доведення справи до кінцевого судового рішення з метою його реабілітації, повністю підтримав клопотання свого захисника про закриття даного кримінального провадження за спливом строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту та закриття даного кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 345 КК України відповідно до обвинувального акту за вказаною підставою та повідомив, що у матеріалах досудового розслідування та судового слухання відсутні відомості щодо ухилення обвинуваченого від правосуддя та вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши обвинуваченого, захисника, прокурора доходить наступного.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, яке здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 284 ч.7 КПК України, у разі якщо суд встановить наявність підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, суд на будь-якій стадії судового провадження зобов`язаний з`ясувати та врахувати думку обвинуваченого щодо закриття кримінального провадження.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, за яке йому може бути призначено покарання у виді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Пунктом 3 частини 1 ст. 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло 5 років у разі вчинення нетяжкого злочину.

При цьому суд зазначає, що ст. 49 КК України, визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Зокрема, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у законі строки, які диференційовані залежно від тяжкості вчиненого злочину: протягом цих строків особа не вчинила нового тяжкого або особливо тяжкого злочину; особа не ухилялася від досудового слідства або суду; законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

При цьому суд враховує, що застосування кримінально-правових норм здійснюється у межах кримінально-процесуальних відносин, тобто застосування норм матеріального кримінального права можливо лише одночасно із застосуванням норм кримінально процесуального закону.

Обвинувачений, щодо якого передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, має як право на таке звільнення у відповідності до ст. 49 КК України та ч. 1 ст. 285 КПК України, так і право на проведення судового провадження в повному обсязі в загальному порядку у відповідності до ч. 3 ст. 285 КПК України, і відповідно й обрання тої чи іншої лінії процесуальної поведінки залежить від вибору самого обвинуваченого.

При цьому частиною 4 статті 286 КПК визначено, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Зазначені вище нормативні положення спрямовані на реалізацію вимог закріпленої в ч. 6 ст. 22 КПК України засади змагальності сторін, згідно з якою суд, залишаючись об`єктивним і неупередженим, повинен створити необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, а також закріпленої в ч. 1 ст. 26 КІІК України засади диспозитивності, за якою сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

З огляду на п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули п`ять років - разі вчинення нетяжкого злочину.

Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження злочин, який інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_4 , а саме за ч. 2 ст. 345 КК України, був вчинений 13.04.2020 року.

Таким чином, на час розгляду судом клопотання сторони захисту про закриття даного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, відповідно до ст. 49 КК України, минуло більше, ніж 5 років з дня вчинення інкримінованого йому злочину, при цьому, матеріали провадження не містять даних про те, що перебіг давності зупинявся або переривався.

За період з 13 квітня 2020 року по даний час обвинувачений ОСОБА_4 більше до кримінальної відповідальності, що за собою потягло б продовження строків давності по кримінальному провадженню за ст. 345 ч.2 КК України, не притягувався.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України та за наявності згоди обвинуваченого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 284, ч 3 ст. 285 ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення передбачених ст. 49 КК України підстав і відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Відповідне рішення судом приймається у формі ухвали.

Отже, системне тлумачення норм кримінального та процесуального закону свідчить про те, що до особи можуть бути застосовані положення ст. 49 КК України у випадках, передбачених цією статтею та за наявності клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, в тому числі самим обвинуваченим або його захисником.

Також суд бере до уваги постанову колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 18 вересня 2018 року за № 346/883/15-к, де зазначено наступне: «У ст.49 КК визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Так, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили: минули зазначені у законі строки (ці строки диференційовані залежно від тяжкості вчиненого злочину); протягом цих строків особа не вчинила нового тяжкого або особливо тяжкого злочину (перебіг давності не переривався в зв`язку із ухиленням обвинуваченого від правосуддя)».

На підставі викладеного суд доходить висновку про те, що клопотання сторони захисту є таким, що підлягає задоволенню, а кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України таким, що підлягає закриттю в зв`язку з тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, після вчинення даного кримінального правопорушення до кримінальної відповідальності більше не притягувався, від слідства та суду не ухилявся, з моменту вчинення інкримінованого кримінального правопорушення пройшло більше, ніж 5 років.

Обвинуваченому було роз`яснено в судовому засіданні наслідки закриття даного кримінального провадження за строками давності притягнення до кримінальної відповідальності та те, що дане закриття є закриттям з нереабілітуючих обставин та потерпілий має право звернутись з цивільним позовом до нього в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 284 ч.2 п. 1, 285 ч.1 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Володарськ-Волинський, Житомирської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, який має на утриманні 1 неповнолітню дитину, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження № 001714 від 13.04.2020 року відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 345 КК України - закрити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_4 на суму 45 тис. грн. моральної шкоди залишити без розгляду, роз`яснивши потерплому право на пред`явлення вказаного цивільного позову в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м.Житомира протягом 7 днів з наступного дня після її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1