Справа № 484/3905/25
Провадження № 1-КС/484/664/25
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

21 липня 2025 року м. Первомайськ

Слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , а також підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянув винесене у кримінальному провадженні № 0000613 від 10.07.2025 року старшим слідчим СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайська Миколаївської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, батька двох неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , військовозобов`язаного, раніше не судимого;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 310 КК України, а саме у незаконному вирощуванні конопель у кількості п`ятдесят і більше рослин, -

ВСТАНОВИВ:

СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області розслідується кримінальне провадження № 0000613 від 10.07.2025 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 310 КК України.

21.07.2025 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що перебуваючи на волі він може переховуватись від органів досудового розслідування і суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Клопотання мотивоване тяжкістю кримінального правопорушення; обґрунтованістю підозри, яка підтверджується сукупністю доказів; наявністю передбачених ст. 177 КПК України ризиків, яким неможливо запобігти інакше, ніж тримаючи ОСОБА_4 під вартою, а також репутацією ОСОБА_4 , який не працює, офіційних доходів не має, вирощував нарковмісні рослини, тобто вчинив злочин безпосередньо за місцем свого проживання.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував. Обґрунтованість підозри та обставини вчиненого кримінального правопорушення не оспорював. При цьому пояснив, що не мав наміру збувати наркотичний засіб. Вирощував коноплю для власного вживання, хоча залежності не має, на обліку нарколога не перебуває. Щодо запобіжного заходу просив застосувати домашній арешт, тому що він не має наміру ні на кого впливати, буде сидіти вдома, виконувати обов`язки, являтися до слідчого і суду. Стверджував, що не є агресивним, працює неофіційно торговим представником, домовляється з клієнтами по телефону, а брат чи дівчина брата розвозять продукцію. Зазначив, що утримує матеріально своїх дітей, допомагає братові, який страждає на епілепсію.

Захисник підтримав думку підозрюваного, просив до з`ясування всіх обставин обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Зазначив, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, раніше не судимий, не має наміру переховуватись, впливати на свідків, позитивно характеризується, має постійне місце проживання. Вважає, що зазначені прокурором ризики не обґрунтовані. Просив обрати домашній арешт на період з 22 до 06 години, а в разі обрання запобіжного заходу призначити заставу у розмірі не більше 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Слідчий на питання суду зазначив, що під час обшуку ОСОБА_4 намагався вплинути на слідчого, домовитися з ним, щоб він не вилучав у нього все виявлене майно, а залишив йому частину. На думку слідчого, це підтверджує той ризик, що ОСОБА_4 може впливати на свідків, а також може продовжити злочинну діяльність.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання документи та ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання обґрунтоване і підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КК України, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

У відповідності до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21.04.2011 термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30.08.1990 у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).

Відповідно до вимог ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм обранням більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу в обов`язковому порядку судом повинні враховуватися вимоги ст.ст. 177-178 КПК України.

19.07.2025 року ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 310 КК України.

При цьому досудовим розслідуванням було встановлено, що навесні 2025 року, точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_4 , маючи умисел, спрямований на незаконний посів та вирощування рослин конопель, розуміючи те, що їх посів та вирощування без спеціального на те дозволу заборонено, на присадибній ділянці свого домоволодіння по АДРЕСА_1 за допомогою сільськогосподарського інвентарю провів обробку ґрунту, тим самим підготував місце для подальшого посіву насіння конопель, після чого посіяв рослини коноплі, які вирішив незаконно вирощувати, без передбаченого законом дозволу.

Діючи з прямим умислом, з метою незаконного вирощування рослин коноплі, ОСОБА_4 в період часу з весни 2025 року до 19 липня 2025 року, коли було проведено санкціонований обшук працівниками Первомайського районного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області, ОСОБА_4 , не маючи наміру на збут наркотичного засобу, на присадибній ділянці свого домоволодіння за вищевказаною адресою, з метою доведення їх до стадії дозрівання, доглядав за сходами рослин коноплі, шляхом обробки ґрунту, а саме: проводив його розпушування, видалення бур`яну, що заважав зростанню рослин конопель, а також поливав рослини, вчинивши тим самим незаконне вирощування конопель у кількості 202 куща, щоб згодом з них виготовити наркотичний засіб - канабіс для особистого вживання без мети збуту.

19.07.2025 року у період часу з 06:35 до 11:36 години в ході проведення санкціонованого обшуку на території домоволодіння ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено без відділення від коріння 202 куща рослин роду коноплі і відносяться до рослин, які згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, містять наркотичні засоби та психотропні речовини, обіг яких допускається для промислових цілей.

За таких обставин ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 310 КК України, тобто у незаконному вирощуванні конопель у кількості п`ятдесят і більше рослин.

Зазначені вище обставини підозри підтверджуються наданими стороною обвинувачення доказами: рапортом о/у СКП Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області від 10.07.2025 про виявлення факту вирощування на території домоволодіння по АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 , більше 60 кущів рослин коноплі; витягом з ЄРДР, з якого вбачається, що інформація про кримінальне правопорушення була внесена 16.07.2025 року саме на підставі вказаного рапорту; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 11.07.2025, який дав пояснення про те, що під час перевірки свого квадрокоптера, який він забрав з ремонту, він на здійсненому ним відеозаписі виявив насадження рослин коноплі в м. Первомайську, про що повідомив поліції; фотознімком з квадрокоптера, на якому зафіксовано зростання рослин коноплі; рапортами працівників поліції, які після проведення оперативних заходів встановили координати місця, на якому виявлено рослини коноплі, а також особу, яка там проживає ОСОБА_4 ; витягом з реєстру нерухомості, з якого вбачається, що за вказаною вище адресою житловий будинок і земельна ділянка належать ОСОБА_4 ; протоколом обшуку від 19.07.2025, з якого видно що на належній ОСОБА_4 земельній ділянці по АДРЕСА_1 виявлено і вилучено 202 кущі рослин, схожих на рослини коноплі, а також висушені рослини, схожі на рослини коноплі та пристрої для вживання коноплі; протоколом затримання ОСОБА_4 від 19.07.2025, з якого вбачається, що він був затриманий безпосередньо на місці вчинення злочину; повідомленням про підозру ОСОБА_4 від 19.07.2025; протоколами допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які пояснили, що були понятими під час обшуку у ОСОБА_4 , при цьому у нього виявили не лише кущі коноплі, а також і висушені частини рослин коноплі та прилади для вживання коноплі.

Під час затримання і допиту ОСОБА_4 він від дачі пояснень відмовився.

Вважаю, що зазначені вище встановлені під час досудового розслідування обставини є достатніми для підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 310, тобто підозра є обґрунтованою.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу, факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Крім того, із врахуванням критеріїв обґрунтованості підозри, викладені у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кавала проти Туреччини» (заява №28749/18) для того, щоб арешт за обґрунтованою підозрою був виправданий не потрібно, щоб поліція отримала достатньо доказів для пред`явлення обвинувачення або для арешту, або під час перебування заявника під вартою.

Метою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та затримання особи є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, яке йому інкриміноване, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК України.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років. Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України можливо застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України.

19.07.2025 року об 11.40 годині відбулось фізичне затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 310 КК України.

ОСОБА_4 раніше не судимий, але ніде не працює, не має офіційного доходу, зайняття; з сім`єю не проживає. Він має постійне місце проживання, яке є його особистою власністю, але саме воно і є місцем вчинення злочину. За наданою суду характеристикою ОСОБА_4 посередньо характеризується за місцем свого проживання, проживає один, скарг на нього не надходило. Такі дані спростовують твердження ОСОБА_4 про те, що він доглядає хворого брата.

Суд вважає, що підозрюваний дійсно може переховуватися від органів досудового розслідування і від суду з метою ухилитися від кримінальної відповідальності, оскільки в разі доведеності його вини судом можливе призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років. Такий ризик підтверджується і тим, що він не працював, не мав офіційного законного доходу. Також він може впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні з метою зміни їхніх показів, що перешкодить повному, всебічному та неупередженому дослідженню обставин у кримінальному провадженні, оскільки такі особи ще не давали свої покази безпосередньо суду. Суд звертає увагу на обставини вчинення злочину, зокрема на те, що нарковмісні рослини вирощувались саме за місцем проживання ОСОБА_4 , тобто перебуваючи навіть вдома, він може продовжити злочинну діяльність.

Зазначені вище обставини свідчать про наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Враховуючи особу підозрюваного, який за встановлених обставин характеризується посередньо, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважаю, що застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою (більш м`якого) не забезпечить належної поведінки підозрюваного в ході досудового розслідування та під час судового розгляду в кримінальному провадженні, виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, відсутність впливу на учасників кримінального провадження, а тому є доцільним обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тримання ОСОБА_4 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції».

За таких обставин, на думку суду, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання вищенаведеним ризикам та не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, та не перешкодить продовженню злочинної діяльності.

Обставини, що перешкоджають триманню ОСОБА_4 під вартою, відсутні.

З наведених вище підстав клопотання ОСОБА_4 та його захисника про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту не підлягає задоволенню.

Строк тримання під вартою відповідно до ч.2 ст. 197 КПК України слід обчислювати з моменту затримання ОСОБА_4 і він не може перевищувати строку досудового розслідування.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, з врахуванням вимог п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України суд визначає ОСОБА_4 заставу, яку ним може бути внесено протягом усього часу тримання під вартою, у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Суд вважає, що саме такий розмір застави, з врахуванням кількості вилучених у нього нарковмісних рослин, гарантуватиме виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього в подальшому обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 111, 176-178, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Первомайська Миколаївської області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 16 вересня 2025 року включно.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто з 19.07.2025 року.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти у разі внесення ним особисто або іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) застави в розмірі 60 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) грн. протягом усього часу тримання під вартою.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися з постійного місця проживання, яке він зазначить слідчому, без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання (перебування), роботи. Попередити його про наслідки невиконання таких обов`язків у разі, якщо вони будуть на нього покладені.

Строк дії ухвали до 16 вересня 2025 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її винесення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: