Справа № 203/5924/25
Провадження № 1-кс/0203/3786/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2025 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі клопотання слідчого Слідчого відділу Дніпровського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження № 0001539, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.1 ст.382 КК України,

встановив:

До Центрального районного суду міста Дніпра надійшло клопотання складене слідчим Слідчого відділу Дніпровського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, за погодженням з прокурором, про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження № 0001539, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.1 ст.382 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що Слідчим відділом Дніпровського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001539, відомості про яке внесено до ЄРДР 07.06.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.1 ст.382 КК України за можливим фактом того, що встановлена група осіб, шляхом підробки та надання завідомо фіктивних офіційних документів, заволоділи об`єктами нерухомості в м. Дніпро. До Дніпровського РУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області надійшов рапорт слідчого СВ ДРУП № 1 про те, що в ході досудового розслідування кримінального провадження № 00002088 від 13.08.2025 року було встановлено групу осіб, які на підставі завідомо підроблених документів заволоділи нерухомим майном за адресою: АДРЕСА_1 . Державним реєстратором Глеюватської сільської ради ОСОБА_4 , було здійснено державну реєстрацію права власності на об?єкт нерухомого майна на фізичну особу - ОСОБА_5 , внаслідок чого останній став власником об?єкта нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому ОСОБА_5 здійснив відчуження за договором іпотеки вказаного об`єкту нерухомого майна на користь ОСОБА_6 , яка є теперішнім власником вказаного об`єкту нерухомого майна. Також в ході досудового розслідування було встановлено, що право власності на вказаний об`єкт було зареєстровано на підставі підроблених документів, а саме підробленому листі КП «ДМБТІ» ДМР № 9129 від 23.11.2022 та реєстраційному посвідченні записаному в реєстрову книгу № 9ЮН, за реєстровим № 35-24 від 12.03.2004, видане начебто згідно з рішенням Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 11.02.2004 №15р, за умовами яких право власності зареєстровано за ОСОБА_5 . Окрім, цього, було направлено запит до Дніпровської міської ради, про витребування про надання інформації щодо надання права власності на вищевказаний нерухомий об`єкти виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради від 11.02.2004 № 15р, на що була дана відповідь, в якій було повідомлено, дане рішення на реєстрацію права власності не подавалось та на зберіганні не перебуває. Досудовим розслідуванням встановлено, що на даний момент власником об`єкту нерухомого майна є ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 за якою зареєстровано право власності на об`єкт нерухомості будівля автомийки А1, загальною площею 134,5 кв.м.; будівлі котельні Б1, площею забудови 8,9 кв.м.; будівля охорони В1, площею забудови 11,2 кв.м.; навіс Г1; навіс Д1; споруди № 1-3,І за адресою: АДРЕСА_1 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020). Отже, виходячи із вищевикладеного є достатньо підстав вважати, що об`єкт нерухомості за адресою: м. Дніпро, бульвар Слави, буд. 56-В є об`єктом кримінально-протиправних дій та невстановлені особи, шахрайським шляхом, на підставі завідомо підроблених документів намагаються зробити так, щоб вказане нерухоме майно вибуло із комунальної власності територіальної громади м. Дніпра. Постановою слідчого від 21 серпня 2025 року об`єкт нерухомості будівля автомийки А1, загальною площею 134,5 кв.м.; будівлі котельні Б1, площею забудови 8,9 кв.м.; будівля охорони В1, площею забудови 11,2 кв.м.; навіс Г1; навіс Д1; споруди № 1-3,І за адресою: АДРЕСА_1 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020), визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Отже, з метою забезпечення збереження речового доказу та запобігання ризикам його відчуження та розпорядження ним, слідчий просить накласти арешт на це нерухоме майно.

Слідчий в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України, оскільки майно, на яке слідчий просить накласти арешт, не було тимчасово вилучене, з метою забезпечення арешту майна клопотання розглядається без повідомлення власника майна.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання слідчого, приходить до висновку, що дане клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Слідчим відділом Дніпровського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001539, відомості про яке внесено до ЄРДР 07.06.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.1 ст.382 КК України за можливим фактом того, що встановлена група осіб, шляхом підробки та надання завідомо фіктивних офіційних документів, заволоділи об`єктами нерухомості в м. Дніпро. До Дніпровського РУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області надійшов рапорт слідчого СВ ДРУП № 1 про те, що в ході досудового розслідування кримінального провадження № 00002088 від 13.08.2025 року було встановлено групу осіб, які на підставі завідомо підроблених документів заволоділи нерухомим майном за адресою: АДРЕСА_1 . Державним реєстратором Глеюватської сільської ради ОСОБА_4 , було здійснено державну реєстрацію права власності на об?єкт нерухомого майна на фізичну особу - ОСОБА_5 , внаслідок чого останній став власником об?єкта нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому ОСОБА_5 здійснив відчуження за договором іпотеки вказаного об`єкту нерухомого майна на користь ОСОБА_6 , яка є теперішнім власником вказаного об`єкту нерухомого майна. Також в ході досудового розслідування було встановлено, що право власності на вказаний об`єкт було зареєстровано на підставі підроблених документів, а саме підробленому листі КП «ДМБТІ» ДМР № 9129 від 23.11.2022 та реєстраційному посвідченні записаному в реєстрову книгу № 9ЮН, за реєстровим № 35-24 від 12.03.2004, видане начебто згідно з рішенням Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 11.02.2004 №15р, за умовами яких право власності зареєстровано за Квартич ОСОБА_7 . Окрім, цього, було направлено запит до Дніпровської міської ради, про витребування про надання інформації щодо надання права власності на вищевказаний нерухомий об`єкти виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради від 11.02.2004 № 15р, на що була дана відповідь, в якій було повідомлено, дане рішення на реєстрацію права власності не подавалось та на зберіганні не перебуває. Досудовим розслідуванням встановлено, що на даний момент власником об`єкту нерухомого майна є ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 за якою зареєстровано право власності на об`єкт нерухомості будівля автомийки А1, загальною площею 134,5 кв.м.; будівлі котельні Б1, площею забудови 8,9 кв.м.; будівля охорони В1, площею забудови 11,2 кв.м.; навіс Г1; навіс Д1; споруди № 1-3,І за адресою: м. Дніпро, бульвар Слави, буд. 56-в (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020). Отже, виходячи із вищевикладеного є достатньо підстав вважати, що об`єкт нерухомості за адресою: м. Дніпро, бульвар Слави, буд. 56-В є об`єктом кримінально-протиправних дій та невстановлені особи, шахрайським шляхом, на підставі завідомо підроблених документів намагаються зробити так, щоб вказане нерухоме майно вибуло із комунальної власності територіальної громади м. Дніпра.

Постановою слідчого від 21 серпня 2025 року об`єкт нерухомості будівля автомийки А1, загальною площею 134,5 кв.м.; будівлі котельні Б1, площею забудови 8,9 кв.м.; будівля охорони В1, площею забудови 11,2 кв.м.; навіс Г1; навіс Д1; споруди № 1-3,І за адресою: м. Дніпро, бульвар Слави, буд. 56-в (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020), визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує, що згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зокрема, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч.3 ст.170 КПК України).

За приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження .

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України не допускається застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб (ч.4 ст.170 КПК України).

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя вважає, що матеріали клопотання слідчого доводять наявність достатніх підстав вважати, що могло бути вчинено кримінальне правопорушення, і, що об`єкт нерухомості будівля автомийки А1, загальною площею 134,5 кв.м.; будівлі котельні Б1, площею забудови 8,9 кв.м.; будівля охорони В1, площею забудови 11,2 кв.м.; навіс Г1; навіс Д1; споруди № 1-3,І за адресою: м. Дніпро, бульвар Слави, буд. 56-в (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020), на яке слідчий просить накласти арешт, могло бути об`єктом кримінально-протиправних дій, що підтверджується долученими слідчим до клопотання матеріалами досудового розслідування.

Тобто вказане нерухоме майно відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, та є речовим доказом.

Слідчий суддя також вважає доведеним, що існує загроза відчуження цього нерухомого майна або розпорядження ним іншим чином, так як власник або пов`язані з ним особи можуть бути заінтересовані в результатах кримінального провадження, та в будь-який час його відчужити чи іншим чином ним розпорядитися, що негативно вплине на досягнення завдань кримінального провадження та може зашкодити досудовому розслідуванню.

За таких обставин слідчий суддя вважає можливим задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на об`єкт нерухомості будівля автомийки А1, загальною площею 134,5 кв.м.; будівлі котельні Б1, площею забудови 8,9 кв.м.; будівля охорони В1, площею забудови 11,2 кв.м.; навіс Г1; навіс Д1; споруди № 1-3,І за адресою: м. Дніпро, бульвар Слави, буд. 56-в (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020) шляхом заборони відчуження та розпорядження.

На переконання слідчого судді, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, накладення арешту не матиме негативних наслідків, оскільки арешт носить тимчасовий характер до встановлення істини у кримінальному провадженні та може бути скасований у порядку, визначеному статтею 174 КПК України.

Водночас слідчий суддя не вбачає підстав для заборони користування майном, оскільки заборона користування майном може порушити права власника та третіх осіб.

У даному випадку само по собі накладення слідчим суддею арешту шляхом заборони відчуження та розпорядження майном є достатнім та ефективним способом забезпечення кримінального провадження, а саме збереження речового доказу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.98, 131-132, 170, 172-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання слідчого Слідчого відділу Дніпровського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження № 0001539, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.1 ст.382 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт нерухоме майно, а саме: об`єкт нерухомості будівля автомийки А1, загальною площею 134,5 кв.м.; будівлі котельні Б1, площею забудови 8,9 кв.м.; будівля охорони В1, площею забудови 11,2 кв.м.; навіс Г1; навіс Д1; споруди № 1-3,І за адресою: АДРЕСА_1 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020), власником якого є ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , заборонивши відчуження та розпорядження цим майном.

Заборонити органам (Міністерству юстиції України, його територіальним органам) та всім суб`єктам державної реєстрації прав (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київським, Севастопольським міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, державним реєстраторам прав на нерухоме майно), які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь - які реєстраційні дії (державна реєстрація прав та їх обтяжень, внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, змін до них та їх скасування, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, скасування запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав) відносно об`єкту нерухомого майна, розташованого за вищевказаною адресою.

В решті клопотання відмовити.

Виконання ухвали про арешт майна доручити слідчому Слідчого відділу Дніпровського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , прокурорам групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0001539, слідчим, включеним до групи слідчих у вказаному кримінальному провадженні, або за їх дорученням, відповідним оперативним підрозділам згідно вимог КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню відповідно до ст.175 КПК України з дня її постановлення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 05.09.2025 р. о 16 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1