137/999/25
У Х В А Л А

20.08.2025

Літинський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Літинська ВК № 123» ОСОБА_4 ,

захисника засудженого-адвоката ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в с-щі Літин клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_7 звернувся в інтересах засудженого ОСОБА_6 до Літинського районного суду Вінницької області із клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженого.

В обґрунтування зазначеного клопотання посилався на те, що ОСОБА_6 відбуває покарання з 27.01.2025, працевлаштований у філії «Літинська ВК (№123)» ДП «Підприємство ДКВСУ (№81)», відсутні дисциплінарні стягнення, один раз заохочувався правами начальника установи (постанова №86 від 11.07.2025), наркотичні та алкогольні засоби не вживає, відсутні прояви неадекватної поведінки, став на шлях виправлення, характеризується посередньо, має соціальні стійкі зв`язки із своєю сім`єю, перебуває у шлюбі, має малолітнього сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , бажає змінити своє життя та має позитивні плани на майбутнє. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення - низький, ризик ймовірної небезпеки для суспільства - низький. 21.06.2025 ОСОБА_6 відбув 3/4 строку покарання. Із врахуванням викладеного, вважає, що до ОСОБА_6 може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В судовому засіданні захисник засудженого адвокат ОСОБА_7 клопотання підтримав з підстав зазначених у ньому, просив його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_6 в судовому засіданні клопотання адвоката підтримав та просив задовольнити.

Представник ДУ «Літинська ВК № 123» ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, зазначивши, що засуджений хоч і став на шлях виправлення, проте не довів своє виправлення.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив щодо клопотання про умовно-дострокове звільнення, вважає, що засуджений не довів своє виправлення.

Дослідивши матеріали справи, особової справи засудженого, заслухавши учасників судового розгляду, судом встановлені наступні обставини.

Стаття 81 КК України передбачає, що умовою для застосування умовно-дострокового звільнення є те, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. Згідно п.2 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третіх строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення.

Згідно із роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ст.6 КВК України, під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Суд зазначає, що наявність лише формально-юридичної підстави, тобто відбуття необхідного строку покарання, не свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення. Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

Судом встановлено, що вироком Могилів-Подільського районного суду Вінницької області від 09.03.2023 ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину за ч.3 ст.289 КК України (в редакції чинній на день скоєння кримінального правопорушення) і призначено покарання у виді 7 (сім) років позбавлення волі з конфіскацією майна. Строк покарання ОСОБА_6 відраховувати з моменту затримання, здійсненого на виконання вироку, що набрав законної сили. Згідно ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_6 попереднє ув`язнення в строк покарання з 22.05.2018 по 11.06.2018 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 22.08.2023 вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 09.04.2023 змінено в частині призначення покарання. Призначено ОСОБА_6 покарання за ч.3 ст.289 КК України (в редакції чинній на день скоєння кримінального правопорушення) з застосуванням ст.69 КК України до основного покарання у виді 2 років виправних робіт по місцю роботи, з утриманням 20% на користь держави, з конфіскацією майна, що належить на праві особистої власності. Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з дня приведення вироку для виконання. Згідно з правилами ст.72 КК України зараховано ОСОБА_6 попереднє ув`язнення з 22.05.2018 по 11.06.2018 з розрахунку 1 день позбавлення волі відповідає 3 дням виправних робіт.

Постановою Верховного Суду від 02.04.2024 ухвалу Вінницького апеляційного суду від 22.08.2023 щодо ОСОБА_6 за ч.3 ст.289 КК України скасовано і призначено в цій частині новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 20.11.2024 вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 09.03.2023 щодо ОСОБА_6 змінено в частині призначеного покарання. Призначено ОСОБА_6 покарання за ч.3 ст.289 КК України (в редакції чинній на день скоєння кримінального правопорушення) із застосуванням ст.69 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі, без конфіскації майна, що належить на праві особистої власності. Строк покарання ОСОБА_6 відраховувати з моменту затримання, здійсненого на виконання вироку, що набрав законної сили. Згідно з правилами ст.72 КК України зараховано ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 22.05.2018 по 11.06.2018 з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 10.04.2025 зараховано засудженому ОСОБА_6 у строк покарання у виді позбавлення волі за вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 09.03.2023, зміненого ухвалою Вінницького апеляційного суду від 20.11.2024, строк відбування покарання у вигляді виправних робіт з розрахунку три дні виправних робіт за один день позбавлення волі, виходячи із співвідношення 315 (триста п`ятнадцять) днів виправних робіт за 105 (сто п`ять) днів позбавлення волі.

Відповідно до останньої характеристика засудженого ОСОБА_6 від 18.08.2025 встановлено, що останній в місцях позбавлення волі перебуває з 27.01.2025. Під час відбування покарання в державній установі «Літинська виправна колонія (№123)» характеризується посередньо. Стягнень не має. Має одне заохочення. Засуджений ОСОБА_6 став на шлях виправлення, але не в повній мірі довів доцільність застосування відносно нього ст.81 КК України (умовно-дострокове звільнення) по відбуттю 3/4 строку покарання. Не робить висновків зі своїх минулих помилок, іноді повторює помилки. Стикаючись з проблемою, вчиняє перше-ліпше, що спадає на думку. Стикаючись з проблемою, особа нездатна знайти шляхи її вирішення або легко здається і відступає перед труднощами. Не може передбачити наслідки своїх дій. До засудження підтримував кримінальні зв`язки або зв`язки з особами з антисоціальною поведінкою. Дехто у колі спілкування підтримує прокримінальні настанови та спосіб життя. Легко піддається впливу про кримінального та/або антисоціального оточення. Не бере відповідальності за вчинені дії на себе. Не усвідомлює наслідки вчиненого правопорушення для потерпілої особи, заперечує серйозність або мінімізує наслідки своїх дій. Свою провину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково. Індивідуальні програми соціально-виховної роботи із засудженим виконані частково. Деякі цілі в подоланні криміногенних потреб досягнуті та потребують підтримки змін, а деякі, зокрема, «Готовність до змін» цілі - на етапі "Дія" та перебувають в процесі досягнення шляхом реалізації заходів соціально-виховного впливу. Рекомендується звернути увагу на активному впровадженні заходів щодо підтримки змін в поведінці засудженого.

З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що у застосуванні ст.100(101) КВК України (переведення до дільниці соціальної реабілітації) по відбуттю 1/2 строку покарання 21.03.2025, рішенням адміністративної комісії установи №14 від 07.05.2025 відмовлено. У застосуванні ст.82 КК України (заміна невідбутої частини покарання більш м`яким) по відбуттю 2/3 строку покарання 21.05.2025, рішенням адміністративної комісії установи №15 від 21.05.2025 відмовлено. У застосуванні ст.81 КК України (умовно-дострокове звільнення) по відбуттю 3/4 строку покарання 21.06.2025, рішенням адміністративної комісії установи №20 від 09.07.2025 відмовлено.

У своєму висновку щодо ступеня виправлення засудженого, комісія установи вважає, що засуджений ОСОБА_6 не довів своє виправлення та не може бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (ст.81 КК України).

Згідно довідки, виданої бухгалтерією ДУ «Літинскька виправна колонія №123» ОСОБА_6 за період відбування покарання працевлаштований з червня 2025 та отримав заробітну плату за червень, липень 2025, виконавчі листи стосовно засудженого в установу не надходили.

Оскільки умовно-дострокове звільнення застосовується у кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду, суд дійшов висновку, що для досягнення цілей покарання умовно-дострокове звільнення в даному випадку є передчасним.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне додержання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватись на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Згідно досліджених характеристик та висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_6 встановлено, що засуджений не довів своє виправлення, на початку відбування покарання працевлаштованим не був, станом на даний момент позитивної характеристики не отримав, характеризується посередньо, має одне заохочення, заходи реалізації індивідуальної програми виконані частково, процес виправлення та перевиховання ОСОБА_6 триває.

Суд звертає увагу, що ухвалою Вінницького апеляційного суду від 20.11.2024 покарання засудженому призначено у мінімальному розмірі. Кримінальне покарання не має ознак надмірної кримінальної репресії, а позитивні зміни у поведінці обвинуваченого, про які зазначає його представник вказують на те, що засуджений став на шлях виправлення, проте, на думку суду, є недостатніми для умовно дострокового звільнення від відбування покарання. Виходячи із аналізу поведінки засудженого протягом всього часу відбування покарання вбачається, що засуджений почав працювати в установі виконання покарань лише у період який передував розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання і отримав лише одне заохочення.

Аналізуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці протягом усього періоду відбування покарання не довів своє виправлення, що є обов`язковою умовою для умовно-дострокового звільнення.

Враховуючи викладене суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 .

Керуючись ст.81 КК України, ст. 537, 539, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а особами, що не були присутні при цьому - з дня отримання її копії.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя:ОСОБА_1