Провадження № 11-кп/824/1055/2025 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

5 серпня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченої - ОСОБА_8 ,

потерпілої - ОСОБА_9 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 3 листопада 2023 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком у кримінальному провадженні №0000304 обвинувачену ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась та мешкає в АДРЕСА_1 , громадянку України, з повною середньою освітою, розлучену, пенсіонерку, раніше не судиму,

визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено їй покарання у виді штрафу розміром 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави.

Вирішено питання щодо цивільного позову у кримінальному провадженні.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватою в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, за наступних обставин.

25 серпня 2022 року близько 15 години ОСОБА_8 , перебуваючи поряд з будинком по АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність - здоров?я людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті тривалих неприязних відносин з потерпілою ОСОБА_9 , стоячи напроти неї, штовхнула потерпілу від себе, після чого ОСОБА_9 , не втримавшись на ногах, впала на квітник, вдарившись зовнішньою боковою частиною долоні правої руки та боковою правою частиною ребра об м`який кут квітника. Після чого ОСОБА_8 стала над потерпілою, схопивши своєю правою рукою за її волосся та силою потягнула на себе, потім нахилила голову ближче до грудей ОСОБА_9 та зубами вкусила її за праву та ліву молочну залозу.

Згідно з висновком експерта у ОСОБА_9 виявлено два синці правої та лівої молочної залози, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, та рана в стадії рубцювання правої кисті, яка відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для загоєння рани необхідний термін більше 6, але менше 21 дня.

На вказаний вирок захисник обвинуваченої подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.11.2023 року скасувати і закрити провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із не доведенням вчинення ОСОБА_8 інкримінованого злочину.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що матеріали кримінального провадження не містять жодного належного, допустимого і достовірного доказу, який би вказував на винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки фактично в основу вироку покладено показання потерпілої ОСОБА_9 та протокол проведення слідчого експерименту за участю потерпілої. Крім цього, жоден зі свідків, допитаних в суді, не вказав на те, що бачив як ОСОБА_8 нанесла хоча б один удар потерпілій чи кусала її.

Вказує, що 29.09.2022 року проведений слідчий експеримент за участі потерпілої ОСОБА_11 , яка на статисті відтворила події за яких вона отримала тілесні ушкодження. Між тим, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 87 КПК України він є недопустимим доказом, оскільки така процесуальна дія була здійснена з порушенням суттєвих вимог. Зокрема, відтворення, в порушення вимог ст. 240 КПК України, відбувалося не на місці подій, а у приміщенні поліції, крім того протокол не містить опису результатів слідчого експерименту. Фактично в протоколі слідчого експерименту викладено допит потерпілої ОСОБА_9 .

Вважає, що з огляду на вказане, факт нанесення обвинуваченою укусів та ударів в область руки та грудної клітки, внаслідок чого потерпілій були спричинені тілесні ушкодження, не мають жодного підтвердження.

Заслухавши доповідь судді, думки захисника та обвинуваченої, які підтримали апеляційну скаргу, думки потерпілої та її представника, які заперечували щодо апеляційної скарги, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положеннями ч. 2 ст. 94 КПК України визначено, що при постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та для вирішення питань, зазначених у ст. 374 КПК України.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно дослідив всі обставини кримінального провадження за висунутим обвинуваченням, за результатами чого дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, обґрунтувавши його доказами, визнаними належними, достовірними та допустимими.

В обґрунтування свого висновку суд послався на:

- показання обвинуваченої, яка пояснила, що з сусідкою ОСОБА_12 у них давній конфлікт, викликаний побутовими питаннями, остання постійно створює конфліктні ситуації, що призводили до неодноразових викликів поліції. 25.08.2022 року ОСОБА_13 навмисно прийшла до неї сваритися, зайшла на подвір`я з палицею, проте злякалась собаки, яка почала бігти на захист, тому оступилась та впала. ОСОБА_8 як могла захищалась від такого нападу, за груди сусідку не кусала;

- показанням потерпілоїОСОБА_9 , яка суду пояснила, що між нею та ОСОБА_14 тривала неприязнь через межу земельних ділянок. 25.08.2022 року ОСОБА_13 дізналась, що ОСОБА_15 звела на неї наклеп, що вона торгує неякісними продуктами власного виробництва, що дуже засмутило ОСОБА_13 та вона пішла до хвіртки сусідки, щоб з`ясувати причину такої образливої поведінки. ОСОБА_16 «налетіла» на неї, від натиску ОСОБА_13 впала та вдарилася об квітник, після чого ОСОБА_15 схватила її руками за волосся та, лежачи на ній, і, притискуючи до землі, вкусила за груди. Ця сутичка відбувалось на вулиці та припинилась, коли підійшли сусіди. ОСОБА_9 було дещо соромно звертатися до поліції через покусані груди, проте, коли вона дізналась, що ОСОБА_8 подала заяву, також звернулась до правоохоронних органів за захистом;

- дані про те, що відомості до ЄРДР були внесені 12.09.2022 року за заявою ОСОБА_9 про отримання тілесних ушкоджень 25.08.2022 року;

- дані висновку експерта № 112 від 13.09.2022 року, відповідно до яких у ОСОБА_9 виявлено 2 (два) синці правої та лівої молочної залози, рана в стадії рубцювання правої кисті. Рана відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для її загоєння необхідний термін більше 6, але менше 21 дня, визначити механізм її виникнення неможливо через зміну вигляду в процесі загоєння;

- дані про те, що 23.09.2022 року кримінальне провадження № 0000304 від 12.09.2022 року постановою начальника сектору дізнання ВП № 4 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, проте таке рішення було скасовано постановою прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури від 28.09.2022 року, оскільки у кримінальному провадженні не було виконано жодної слідчої дії;

- дані слідчого експерименту від 29.09.2022 року за участю потерпілої, під час якого вона вказала механізм нанесення їй тілесних ушкоджень;

- дані висновку експерта № 196/д від 30.09.2022 року, відповідно до якого виявлені у ОСОБА_9 тілесні ушкодження могли утворитися за механізмом, вказаним нею під час слідчого експерименту 29.09.2022 року: рана правої кисті при ударі об кам`яний кут квітника, синці молочних залоз - від стиснення зубами при укусах. Отже механізм утворення тілесних ушкоджень встановлений;

- дані про те, що 27.10.2022 року кримінальне провадження № 0000304 від 12.09.2022 року постановою старшого дізнавача сектору дізнання Бучанського РУП ГУ НП в Київській області було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, проте таке рішення було скасовано постановою прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури від 25.11.2022 року, оскільки у кримінальному провадженні не було проведено всіх необхідних слідчих дій на встановлення повних обставин події.

Оцінивши наведені докази на предмет їх належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд обґрунтовано та на законних підставах визнав ОСОБА_8 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме у заподіянні ОСОБА_9 умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Доводи захисника про те, що дослідженими судом доказами не доводиться причинно-наслідковий зв`язок між діями обвинуваченої та наявністю у потерпілої тілесних ушкоджень, колегія суддів вважає такими, що не знаходять свого підтвердження в суді апеляційної інстанції та спростовуються сукупністю належних, достатніх та допустимих доказів, представлених стороною обвинувачення.

Як під час судового розгляду в суді першої інстанції так і під час апеляційного перегляду потерпіла ОСОБА_9 суду повідомляла, що в 25.08.2022 її сусідка ОСОБА_8 під час сварки штовхнула її від себе та схвативши за волосся руками вкусила груди.

Колегія суддів враховує, що наявність у потерпілої ОСОБА_9 тілесних ушкоджень підтверджується висновками експертів № 112 від 13.09.2022, № 196/д від 30.09.2022.

Надаючи оцінку показанням потерпілої, суд обґрунтовано визнав їх достовірними, оскільки вони узгоджуються з іншими дослідженими судом письмовими доказами.

Обґрунтованих даних, які б свідчили про недостовірність показань потерпілої, судом не встановлено та стороною захисту не наведено.

Як вбачається із висновку експерта № 112 від 13.09.2022 року у ОСОБА_9 виявлено 2 (два) синці правої та лівої молочної залози, рана в стадії рубцювання правої кисті. Рана відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для її загоєння необхідний термін більше 6, але менше 21 дня, визначити механізм її виникнення неможливо через зміну вигляду в процесі загоєння.

Згідно висновку експерта № 196/д від 30.09.2022 року у ОСОБА_9 тілесні ушкодження могли утворитися за механізмом, вказаним нею під час слідчого експерименту 29.09.2022 року: рана правої кисті при ударі об кам`яний кут квітника, синці молочних залоз - від стиснення зубами при укусах. Отже механізм утворення тілесних ушкоджень встановлений.

Дослідивши дані висновки та їх роз`яснення, колегія суддів визнає дані висновки експертиз належними та допустимими доказами, якими встановлено локалізацію та механізм утворення виявлених у потерпілої тілесних ушкоджень.

За доводами захисника, недопустимим доказом є протокол слідчого експерименту за участі потерпілої, оскільки слідчий експеримент проведений у формі, що не містить ознак відтворення подій і обставин та свідчить про фактичний допит потерпілої.

За приписами статті 240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

На переконання колегії суддів, наявний в матеріалах кримінального провадження протокол слідчого експерименту від 29.09.2022 за участю потерпілої ОСОБА_9 , з доданими фото таблицями, містить відомості про відтворення дій, обстановки та обставин події, складений відповідно до вимог статей 104-106, 240 КПК України, підписаний потерпілою і понятими без жодних зауважень та застережень, а тому підстав для визнання його недопустимим доказом колегія суддів не вбачає.

Таким чином, зазначеними доказами, визнаними судом належними, достатніми та допустимими, поза розумним сумнівом доводиться те, що обвинувачена ОСОБА_8 заподіяла потерпілій ОСОБА_9 умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, дані про особу винної, яка раніше не судима, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має сталі соціальні зв`язки.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Колегія суддів погоджується з призначеним ОСОБА_8 покаранням, яке за своїм видом та розміром відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винної, є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, за результатами апеляційного перегляду не встановлено невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, як про це посилається захисник у поданій апеляційній скарзі, а тому відсутні підстави для скасування вироку та закриття кримінального провадження на підставі статті 284 КПК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 3 листопада 2023 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Суддя Суддя