Справа № 541/3386/25
Провадження № 1-кс/541/772/2025
У Х В А Л А

іменем України

29 серпня 2025 рокум. Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , користувача майна ОСОБА_4 , представника користувача майна ОСОБА_5 , розглянувши клопотання про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному 26 серпня 2025 року до ЄРДР за № 0000836 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України,

встановив:

Прокурор Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, вилученого в ході огляду 26 серпня 2025 року, а саме: автомобіля марки ГАЗ 3307, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 , фактичним користувачем ОСОБА_4 .

Клопотання прокурор обґрунтовує наступним. 26 серпня 2025 року о 13 год 32 хв. до ВП № 3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення від Держаного екологічного інспектора про те, що поблизу с. Білоцерківка Миргородського району Полтавської області виявлено автомобіль ГАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з котрого невстановленою особою здійснювався злив нечистот у болотну місцевість. 26 серпня 2025 року проведено огляд земельної ділянки, яка розташована за координатами: 49,65666 Пн, 33,80677 Сх, поблизу населених пунктів с. Білоцерківка та с. Бірки Миргородського району Полтавської області. В ході огляду виявлено та вилучено асенізаторний автомобіль марки ГАЗ 3307, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_6 , фактичним користувачем є ОСОБА_4 . З відповіді ПП «Білоцерківська агропромислова група» від 27 серпня 2025 року встановлено, що на підставі укладеного договору про надання послуг № 1 від 29 липня 2025 року між ПП «Білоцерківська агропромислова група» та ОСОБА_4 останній надавав послугу з перевезення відходів (стічні води) асенізатором з території підприємства на територію очисних споруд, які на праві власності належать підприємству та розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером: 532028100:00:002:0112 площею 39,5391 га. Надано відповідну документацію, яка підтверджує факт права власності. 26 серпня 2025 року постановою слідчого вилучений 26 серпня 2025 року в ході огляду місця події асенізаторний автомобіль марки ГАЗ 3307, реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Під час проведення досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене в ході огляду 26 серпня 2025 року майно для подальших проведень досліджень та експертиз, збереження речових доказів, тому прокурор просив накласти арешт на вказаний транспортний засіб.

В судовому засіданні прокурор Миргородської окружної прокуратури Полтавської області просив клопотання задовольнити з підстав, зазначених в клопотанні, не заперечував проти передачі транспортного засобу на відповідальне зберігання користувачу.

Представник власника майна в судовому засідання просив у разі задоволення клопотання прокурора передати транспортний засіб на відповідальне зберігання ОСОБА_4 .

Користувач майна судовому засіданні просив передати транспортний засіб йому на відповідальне зберігання.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Витяг з кримінального провадження № 0000836 свідчить про те, що повідомлення про вчинення кримінального правопорушення внесене в ЄРДР 26 серпня 2025 року з правовою кваліфікацією за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України.

26 серпня 2025 року оглянуто та вилучено автомобіль марки ГАЗ 3307, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_6 , фактичним користувачем є ОСОБА_4 . Транспортний засіб визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженню постановою від 26 сепрня 2025 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Ч. 2 ст. 170 КПК передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання щодо законності і обґрунтованості арешту майна, слідчий суддя враховує судову практику ЄСПЛ щодо «відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції», згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання про арешт майна слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора частково, наклавши арешт на транспортний засіб шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження власником, користувачем цим транспортним засобом,передавши його на зберігання фактичному користувачу ОСОБА_4 .

Право користування цим транспортним засобом не буде перешкоджати проведенню слідчих дій, оскільки залишає за собою право збереження речового доказу у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Вищезазначений захід забезпечення кримінального провадження, на думку слідчого судді, є в даному випадку співрозмірним з тими обмеженнями, які існують під час досудового розслідування, необхідним для всебічного, повного встановлення обставин кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 170 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 задовольнити частково.

Накласти арешт шляхом позбавлення права на відчуження власником та користувачем тимчасово вилученого майна на автомобіль марки ГАЗ 3307, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1 ), фактичним користувачем є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ).

Автомобіль марки ГАЗ 3307, реєстраційний номер НОМЕР_1 , передати на відповідальне зберігання фактичну користувачу ОСОБА_4 .

Зобов`язати ОСОБА_4 за першою вимогою слідчого, прокурора або суду надати вказаний транспортний засіб.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1