Справа №452/4879/23
Провадження №1-кп/452/117/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2025 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Самбірського міськрайонного суду Львівської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000779 від 19 жовтня 2023 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рубці Лиманського району Донецької області, громадянина України, українця, що має середню спеціальну освіту, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, військовослужбовця взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 06 липня 2023 року Володимир- Волинським міським судом Волинської області за ч.1 ст.309 Кримінального кодексу України (далі КК України) до покарання у виді штрафу в розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25500 грн. 00 коп., на користь держави; згідно ухвали Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 27 листопада 2024 року покарання у виді штрафу частково замінено на покарання у виді 240 годин громадських робіт та не відбуто,

по обвинуваченню в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263, ч.1 ст.382 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 на початку червня 2022 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, маючи умисел на незаконне носіння холодної зброї (ножа) без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 24 січня 1995 року, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21 серпня 1998 року, та «Положення про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12

жовтня 1992 року, перебуваючи в районі бойових дій в Донецькій області, отримав у подарунок мисливський ніж у чохлі, який став носити при собі та в подальшому поклав на передню панель автомобіля «Рено Меган», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , котрим він користувався.

Далі, ОСОБА_4 19 жовтня 2023 року близько 14 год. 00 хв., рухаючись автомобілем марки «Рено Меган», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Рівна в м. Самборі Львівської області, неподалік будинку №2 був зупинений працівниками ВРПП Самбірського РВП ГУНП у Львівській області, де в ході проведення поверхневого огляду салону вказаного автомобіля на передній його панелі було виявлено та в подальшому вилучено мисливський ніж загального призначення, який згідно висновку експерта відноситься до холодної зброї колюче-ріжучої дії.

Крім цього, постановами Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 08 травня 2023 року у справі №154/1699/23, яка набрала законної сили 07 червня 2023 року, та від 17 липня 2023 року у справі №154/2121/23, яка набрала законної сили 28 липня 2023 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік, за кожне окремо.

Разом з тим, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на невиконання постанови Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 08 травня 2023 року у справі №154/1699/23, діючи умисно, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.1 ст.129-1 Конституції України та ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, продовжив керування транспортними засобами.

При цьому, ОСОБА_4 04 липня 2023 року о 22 год. 00 хв., достовірно знаючи, що він позбавлений права керувати транспортним засобом, діючи систематично, умисно, всупереч постанови Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 08 травня 2023 року у справі №154/1699/23, яка набрала законної сили 07 червня 2023 року, маючи реальну можливість її виконати, у встановлений вказаним судовим рішенням термін, керував транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Рено Меган», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , по вул.Завокзальна в м.Самборі Самбірського району Львівської області з явними ознаками наркотичного сп`яніння, внаслідок чого постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28 вересня 2023 року у справі №452/2843/23, яка набрала законної сили 09 жовтня 2023 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Також, ОСОБА_4 19 жовтня 2023 року близько 14 год. 00 хв., достовірно знаючи, що він позбавлений права керувати транспортним засобом, діючи систематично, умисно, всупереч постанови Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 08 травня 2023 року у справі №154/1699/23, яка набрала законної сили 07 червня 2023 року, постанови Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 17 липня 2023 року у справі №154/2121/23, яка набрала законної сили 28 липня 2023 року, та постанови Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28 вересня 2023 року у справі №452/2843/23, яка набрала законної сили 09 жовтня 2023 року, маючи реальну можливість їх виконати, у встановлені вказаними судовими рішеннями терміни, керував транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Рено Меган», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , по вул.Рівна в м.Самборі Львівської області, де був зупинений працівниками ВРПП Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, підтвердивши при цьому обставини, викладені в обвинувальному акті та вироку суду.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що на початку червня 2022 року, перебуваючи на території Донецької області, від знайомого отримав в подарунок мисливський ніж, який він в подальшому носив та возив постійно з собою, у тому числі й в автомобілі марки «Рено Меган», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , без мети збуту. Повідомив судові про обізнаність щодо наявності постанов суду, винесених у 2023 році, згідно яких його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 та ч.2 ст.130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у певному розмірі та позбавлено права керування транспортними засобами на певний строк. Вказав, що постанови суду не виконував умисно та продовжував керувати транспортним засобом через велику відстань від місця проживання та необхідність доїжджати додому. 19 жовтня 2023 року вдень вищевказаний автомобіль під його керуванням в черговий раз був зупинений у м. Самборі Львівської області працівниками поліції, котрі при проведенні поверхневого огляду на передній панелі автомобіля виявили та в подальшому вилучили мисливський ніж в чохлі.

Обвинувачений ОСОБА_4 не оспорював час, місце, спосіб та інші обставини вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, у скоєному щиро покаявся, просив суворо не карати.

Додатково ОСОБА_4 пояснив, що він раніше судимий за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу, який не сплатив повністю через відсутність грошових коштів, у зв`язку з чим залишок штрафу було замінено на покарання у виді громадських робіт. Проте, жодної години громадських робіт він не відбув через брак вільного часу, оскільки був зайнятий на службі в ІНФОРМАЦІЯ_4 . Крім того, зазначив, що з 13 червня 2025 року перебуває в слідчому ізоляторі у зв`язку із обранням відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368, ч.3 ст.369-2 КК України.

Суд вважає, що показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчинених кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проведено в межах обвинувачення, висунутого ОСОБА_4 , який обмежено допитом обвинуваченого, а також вивченням даних, які характеризують його особу.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Ці докази свідчать про те, що ОСОБА_4 :

- носив холодну зброю без передбаченого законом дозволу, тому суд прийшов до висновку про правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.263 КК України, в межах пред`явленого обвинувачення;

- а також умисно не виконував постанову суду, яка набрала законної сили, тому суд прийшов до висновку про правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.382 КК України, в межах пред`явленого обвинувачення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, що ним вчинено нетяжкі злочини.

З даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 вбачається, що він має визначене і постійне місце проживання, за матеріалами справи характеризується посередньо, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, є військовослужбовцем взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_5 , на обліку в наркологічному чи психоневрологічному диспансері у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, стан його здоров`я визнано задовільним, не є особою пенсійного віку та не є особою з інвалідністю, раніше судимий.

З наданої досудової доповіді щодо ОСОБА_4 , складеної уповноваженою особою Самбірського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» у Львівській області, встановлено, що виправлення ОСОБА_4 з урахуванням даних, що характеризують його особу, способу його життя, середньої можливості вчинення повторного правопорушення, середнього рівня ймовірної небезпеки для суспільства, можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк.

Як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд не вбачає.

Згідно зі статтями 50,65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, таке покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства (O'Halloran and Francis v. The United Kingdom ) no. 15809/02 і 25624/02ECHR від 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_4 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно з встановленими нормами чинного законодавства.

Судом враховано суспільно небезпечний характер кримінальних правопорушень, у яких обвинувачується ОСОБА_4 , та їх наслідків, у тому числі, непоодинокі факти керування транспортним засобом особою, позбавленою судом такого права, вид зброї, яка через дії обвинуваченого перебувала в незаконному обігу, а також те, що такі умисні, протиправні діяння, у тому числі у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, створюють загрозу громадській безпеці та невизначеному колу осіб.

Відтак, за наявності однієї обставини, яка пом`якшує покарання, та за відсутності обставин, що його обтяжують, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, окрім щирого каяття останнього, додатково враховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушень та конкретні обставини їх вчинення, а саме те, що обвинувачений систематично не виконував постанови суду та незаконно носив холодну зброю, враховує особу обвинуваченого, його сімейний та майновий стан, а також те, що він раніше судимий за ч.1 ст.309 КК України за зберігання психотропних речовин без мети збуту, не відбув у повному обсязі покарання за попереднім вироком у виді штрафу, котрий було замінено на 240 годин громадських робіт, які в подальшому також не відбув, а також приймає до уваги те, що ОСОБА_4 за матеріалами справи характеризується посередньо, на шлях виправлення не став та вчинив нове корупційне кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.369-2 КК України, про підозру у вчиненні якого йому повідомлено 13 червня 2025 року та цього ж дня обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на протязі тривалого часу постійно ухилявся від явки до суду під час розгляду даного кримінального провадження.

За таких обставин, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень неможливе без ізоляції від суспільства, а тому, керуючись стст.63,65-67 КК України, знаходить можливим призначити ОСОБА_4 , за кожним кримінальним правопорушенням окремо, покарання у виді позбавлення волі на певний строк в мінімальних межах, передбачених санкціями ч.2 ст.263 КК України та ч.1 ст.382 КК України.

Остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 визначити за сукупністю кримінальних правопорушень із застосуванням ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі на певний строк.

При цьому, сукупність наведених вище обставин засвідчує системний характер протиправної поведінки обвинуваченого, свідоме нехтування правилами, встановленими в суспільстві, а тому, на переконання суду, призначення ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в певному розмірі та громадських робіт на певну кількість годин, на призначенні яких наполягав процесуальний прокурор та обвинувачений, є недоцільним та в даному конкретному випадку унеможливить досягнення мети покарання, передбаченої ст.50 КК України, оскільки до обвинуваченого раніше вже застосовувалися такі види покарання, котрі виявилися недієвими.

До того ж, при розгляді даного кримінального провадження суд дійшов висновку про відсутність підстав для призначення ОСОБА_4 по інкримінованих кримінальних правопорушеннях умовного покарання чи призначення йому більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, оскільки саме таке покарання за сукупністю кримінальних правопорушеньу виді позбавлення волі на певний строк з його реальним виконанням буде відповідати тяжкості та суспільній небезпечності вчинених кримінальних правопорушень, а також особі обвинуваченого.

Разом з тим, вирішуючи питання про призначення остаточного покарання, суд приймає до уваги наступне.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий 06 липня 2023 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25500 грн. 00 коп., на користь держави. Даний вирок набрав законної сили 08 серпня 2023 року. Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 27 листопада 2024 року покарання у виді штрафу частково замінено на покарання у виді 240 годин громадських робіт, яке ОСОБА_4 фактично не відбув, допустивши ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт.

Невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати, зокрема, невідбуту засудженим частину будь-якого основного покарання, а в даному випадку - строк покарання у виді 240 годин

громадських робіт, від відбування якого обвинувачений не був звільнений. При цьому, відповідно до вимог ч.4 ст.71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

За правилами складання покарань згідно п.1 ч.1 ст.72 КК України, при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання у виді громадських робіт переводиться в більш суворий вид покарання у виді позбавлення волі виходячи із співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт.

Відтак, суд вважає за необхідне остаточно призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за сукупністю вироків та у відповідності до вимог ч.1 та ч.4 ст.71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, повністюприєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 06 липня 2023 року, покарання за яким було замінено ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 27 листопада 2024 року, з урахуванням положень п.1 ч.1ст. 72 КК України, у виді позбавлення волі на певний строк в межах, передбачених санкціями ч.2 ст.263 КК України та ч.1 ст.382 КК України.

Остаточне покарання, призначене ОСОБА_4 , буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Потерпілих від кримінального правопорушення не має.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України, не вирішуючи при цьому питання щодо речових доказів, а саме п`яти предметів для куріння зі слідами кіптяви, оскільки таке вже вирішено постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 04 грудня 2023 року у справі №452/4863/23.

Процесуальні витрати слід розподілити у відповідності до вимог ч.2 ст.124 КПК України, а саме стягнути із обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта при проведенні експертизи зброї за спеціальністю 3.3 «Дослідження холодної зброї» в сумі 1510 грн. 24 коп., не вирішуючи при цьому питання розподілу витрат на залучення експерта при проведенні експертизи наркотичних засобів та психотропних речовин, оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які відомості про оголошення ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, виділення таких матеріалів в окреме кримінальне провадження, прийняття відповідного процесуального рішення у такому кримінальному провадженні, тощо.

На підставі викладеного, керуючись стст.368,370 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263, ч.1 ст.382 КК України, та призначити покарання:

- за ч.2 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (одного) року;

- за ч.1 ст.382 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (одного) року;

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_4 остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (одного) року.

На підставі ч.1 ст.72 КК України при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання у виді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт перевести в більш суворий вид покарання у виді позбавлення волі та призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 30 (тридцяти) днів.

На підставі чч.1,4 ст.71 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_4 за даним вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 06 липня 2023 року, покарання за яким було замінено ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 27 листопада 2024 року, і за сукупністю вироків призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (одного) року та 30 (тридцяти) днів.

Строк покарання у виді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з моменту його затримання після набрання вироком законної сили.

Захід забезпечення кримінального провадження до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_4 , - не застосовувати.

Речові докази:

- DVD-R диск із трьома відеозаписами з боді-камери працівникаСамбірського РВП ГУНП у Львівській області, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

- мисливський ніж та чохол до нього, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Самбірського РВП ГУНП України у Львівській області, - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 1510 (однієї тисячі десяти) гривень 24 (двадцяти чотирьох) копійок.

На вирок учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції Самбірський міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_1