07.05.2025 Справа № 756/6064/25
Справа № 756/6064/25
№ 1-кп/756/1380/25
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесене 07.04.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000273, щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у місті Києва, громадянка України, незаміжня, з повною загальною освітою, офіційно не працевлаштована, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима:

-вироком Оболонського районного суду міста Києва від 08.07.2024 за ст. 390-1 КК України, до покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 2 роки,

обвинуваченої у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

УСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним, що обвинувачена ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинила кримінальний проступок за таких обставин.

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

1.1. Так, встановлено, що постановою Оболонського районного суду міста Києва від 14 лютого 2025 року за фактом вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП щодо свого співмешканця - ОСОБА_4 , прийнято рішення, яким обвинуваченій призначеного адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 гривень 00 копійок та застосовано обмежувальний захід у вигляді проходження корекційної програми для кривдників на території Оболонського районного у м. Києві Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Йорданська,7-Г.

Крім того встановлено, що обвинувачена у період часу з 21 березня 2025 року і по теперішній час жодного разу не зверталась до Управління соціального захисту населення Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, що за адресою: м. Київ, вул. Озерна, 18-А та Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, за адресою: м. Київ, вул. Йорданська, 7-Г, для виконання постанови Оболонського районного суду м. Києва, однак неодноразово повідомлялась про необхідність звернутися, уповноваженими на те органами.

1.2. Отже, ОСОБА_3 учинила кримінальний проступок, передбачений ст. 390-1 КК України, а саме умисне ухилення від проходження програми для кривдників, особою щодо якої такі заходи застосовані судом.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

30 квітня 2025 року до Оболонського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України у якому міститься клопотання прокурора ОСОБА_5 про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачена ОСОБА_3 , яка була представлена захисником - адвокатом ОСОБА_6 , надала письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, обвинуваченій роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Обставини вчинення кримінального правопорушення підтверджуються належними та допустимими доказами, зібраними під час досудового розслідування, оцінку яким надано судом.

ОСОБА_3 в поданій заяві фактичні обставини вчинення проступку не оспорює, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, її позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту матеріалами провадження підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, відповідно останню слід визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку за статтею 390-1 КК України за ознаками - «умисне ухилення від проходження програми для кривдників, щодо якої такі заходи застосовані судом».

Згідно з частиною 2 статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

При призначенні покарання обвинуваченій, згідно з вимогами статей 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, ставлення до скоєного, яке полягає у щирому каятті, даних про особу обвинуваченої, а саме те, що вона раніше судима, має повну загальну середню освіту, офіційно не працевлаштована, незаміжня, за даними наявної документації наразі на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебувала та не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, протягом тривалого часу неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, має зареєстроване місце проживання.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

3.1. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, судом визнається щире каяття.

3.2. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом визнається вчинення злочину особою повторно.

4. Мотиви призначення покарання.

4.1. Суд уважає, що підстави застосування положень статтей 69, 69-1, 75 КК України при призначенні покарання - відсутні.

4.2. Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

Згідно зі ст. 50, 65 КК України покарання на меті має не тільки кару, а й виправлення засуджених, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Відповідно до вироку Оболонського районного суду міста Києва від 08.07.2024 ОСОБА_3 визнано винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України та призначено покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок у даному кримінальному провадженні у період не відбутого покарання за вироком Оболонського районного суду міста Києва від 08.07.2024, покарання обвинуваченій ОСОБА_3 необхідно призначити за правилами ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за цим вироком, невідбутої частини покарання за вироком Оболонського районного суду міста Києва від 08.07.2024.

З урахуванням викладених обставин по справі, тяжкості вчиненого кримінального проступку, покарання, яке передбачено за вчинений кримінальний проступок, відсутності завданої матеріальної шкоди, даних, які характеризують особу обвинуваченої: раніше судима за ст. 390-1 КК України, має повну загальну середню освіту, офіційно не працевлаштована, незаміжня, за даними наявної документації наразі на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебувала та не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, протягом тривалого часу неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, має зареєстроване місце проживання, наявності обставини, що пом`якшує покарання у вигляді щирого каяття та обставини, що обтяжує покарання у вигляді вчинення злочину особою повторно, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої не можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити їй покарання за ст. 390-1 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Оболонського районного суду міста Києва від 08.07.2024 визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у вигляді 1 (одного) року та 3 (трьох) місяців обмеження волі.

Відповідно до вимог ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю вироків, менш суворий вид покарання переводиться у більш суворий. Одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду.

Вказаний вид покарання, за глибоким переконанням суду є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_3 , а також відповідатиме цілям покарання, принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Суд, керуючись ст. 65 КК Українив важає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобіганню скоєнню ним нових злочинів.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

5.1.Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

5.2.Цивільний позов під час досудового розслідування та судового розслідування не заявлений.

5.3.Процесуальні витрати на проведення експертизи відсутні.

5.4.Речові докази у кримінальному провадження відсутні.

5.5.Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись статтями 7, 17, 100, 124, 301, 302, 368-371, 374, 381, 382, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити їй покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначити покарання за сукупністю вироків приєднавши частково до покарання у вигляді обмеження волі, призначеного цим вироком, застосувавши правила п. 5 ч. 1 ст. 72 КК України, невідбуте покарання за вироком Оболонського районного суду міста Києва від 08 липня 2024 року та призначити остаточно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у вигляді 1 (одного) року та 3 (трьох) місяців обмеження волі.

Строк покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислюється з дня прибуття і постановки засудженої на облік у виправному центрі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили - не обирати.

Матеріали кримінального провадження № 0000273 залишити при матеріалах справи № 756/16064/25, провадження № 1-кп/756/1380/25.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання його копії.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1