Кримінальне провадження № 1 кп-760/1947/24
Справа №760/2155/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

представника потерпілого ОСОБА_10 ,

захисників адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

обвинуваченого ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР №0000121 від 18.01.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марганець Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, аспіранта НУОЗУ ім. П. Л. Шупика, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, який офіційно працює лікарем-урологом в КНП «КДЦ» Оболонського району, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, та кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_14 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, з проникненням у сховище, за таких обставин.

Відповідно до указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану на території України», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжений та діє по теперішній час.

Так, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 20.12.2022, ОСОБА_14 вступив у злочинну змову з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, направлену на таємне викрадення грошових коштів ОСОБА_9 у розмірі 140 000 доларів США, які потерпілий зберігав в індивідуальній банківській скриньці № НОМЕР_1 в Шевченківському відділенні АТ "Райффайзен банк", за адресою: м. Київ, вул. Сім`ї Бродських, 31/33, при цьому розподіливши злочинні ролі між собою.

Так, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 06.01.2023, діючи відповідно до відведеної йому ролі, перебуваючи за місцем проживання колишньої дружини ОСОБА_9 - ОСОБА_15 , за адресою: АДРЕСА_3 , з відділення серванту, який мав відкритий доступ та знаходився у вітальній кімнаті зазначеної квартири, таємно та непомітно для останньої, оскільки вона перебувала за кордоном, заволодів ключем від особистого банківського сейфу ОСОБА_9 НОМЕР_4 АТ «Райффайзен банк». Після чого, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, діючи відповідно до відведеної йому ролі, у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, передала попередньо викрадений ключ від особистого банківського сейфу НОМЕР_4 АТ «Райффайзен банк», співвиконавцю ОСОБА_14 , тим самим надавши йому можливість доступу до зазначеного індивідуального банківського сейфу з метою незаконного заволодіння коштами, які зберігались в ньому.

ОСОБА_14 , діючи відповідно до відведеної йому ролі, з метою отримання доступу до сховища та відповідної шафи, де розміщувався індивідуальний банківський сейф № НОМЕР_1, починаючи з 20.12.2022, почав орендувати особисті банківські сейфи НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8 в сховищі АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», за адресою: м. Київ, вул. Сім`ї Бродських, 31/33, які розміщувались в різних сейф-шафах сховища банку, номери яких обрав самостійно, а саме: НОМЕР_9, НОМЕР_6, які знаходяться з правого і лівого боків від особистого банківського сейфу НОМЕР_4, яку орендував ОСОБА_9 , та скриньки НОМЕР_7, НОМЕР_8, які знаходяться знизу і з правого боку від іншого особистого банківського сейфу ОСОБА_9 під НОМЕР_10, в якому потерпілий також зберігав свої особисті кошти в іноземній валюті.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_14 , 06.01.2023, о 12 годині 41 хвилині, під приводом огляду орендованих ним особистих банківських сейфів НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8 пройшов до сховища АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», за адресою: м. Київ, вул. Сім`ї Бродських, 31/33. Перебуваючи всередині сховища разом зі співробітником АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» ОСОБА_16 , яка у зв?язку з неуважністю та легковажним ставленням до своїх службових обов`язків, надала ОСОБА_14 початковий доступ до особистого банківського сейфу НОМЕР_4. За допомогою заздалегідь підготовленого ключа, отриманого від особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, ОСОБА_14 , діючи спільно та узгоджено з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, проник до особистого банківського сейфу НОМЕР_4, в якому зберігались кошти ОСОБА_9 , звідки, переслідуючи мету наживи та особистого матеріального збагачення, в умовах воєнного стану, таємно викрав чуже майно, в особливо великих розмірах, а саме грошові кошти в розмірі 140 000 доларів США, які належать ОСОБА_9 , що згідно курсу НБУ станом на 06.01.2023, становить 5 118 400 гривень.

Після чого, 06.01.2023, о 12 годині 59 хвилин, ОСОБА_14 повернув пенал банківського сейфу НОМЕР_4 на своє початкове місце, зачинив його та покинув сховище банку, утримуючи при собі викрадені грошові кошти, а ключ від сейфу повернув особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження.

Далі, ОСОБА_14 , діючи спільно та узгоджено з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків, у вигляді спричинення матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, утримуючи при собі чуже майно, розпорядились ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_9 майнову шкоду на суму 5 118 400 гривень, що є особливо великим розміром.

Крім того, органом досудового розслідування ОСОБА_14 обвинувачується у тому, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 03.08.2023, 08 години 40 хвилин, перебуваючи за місцем свого проживання, тобто за адресою: АДРЕСА_2 , у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановленої особи, придбав 2 (дві) таблетки синього кольору, з розподільною смугою з однієї сторони та логотипом на звороті, які, відповідно до висновку експерта Київського НДЕКЦ МВС України від 30.08.2023 № СЕ-19/111-23/41232-НЗПРАП, містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін), масою 0,604 г., що є невеликим розміром, які зберігав без мети збуту.

03.08.2023, під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_14 , за адресою: АДРЕСА_2 , співробітниками поліції було виявлено та вилучено 2 (дві) таблетки синього кольору з розподільною смугою з однієї сторони та логотипом на звороті, які містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін), які ОСОБА_14 зберігав без мети збуту.

Дії ОСОБА_14 кваліфіковано за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав та показав суду, що дійсно 06.01.2023, приблизно о 12 годині, відвідував сховища АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», за адресою: м. Київ, вул. Сім`ї Бродських, 31/33, з метою перевірки орендованих ним скриньок, в яких зберігались особисті та сімейні цінні речі. Попередньо, зустрівся з ОСОБА_17 , з яким перебував у товариських відносинах, та повідомив про свій намір відвідати банк, на що ОСОБА_17 звернувся з проханням забрати з його скриньки документи та надав ключі від сейфу. Пройшовши належну перевірку працівниками банку, оглянув свої скриньки, після чого, повідомивши співробітнику банку про те, що скринька належить товаришу, без заперечень отримав доступ до сейфу НОМЕР_4. Відчинивши, виявив, що сейф пустий. Закінчивши з відвідуванням банку, повернув ключі ОСОБА_17 та повідомив про відсутність документів у вказаному сейфі, на що отримав спокійну реакцію та поїхав додому, за адресою: АДРЕСА_2 . Заперечив щодо заволодіння будь-яким майном у потерпілого, вказуючи на те, що до вручення підозри йому не було відомо про існування такої особи як ОСОБА_9 та наявність у нього будь-яких коштів. Цивільний позов останнього не визнає повністю.

З приводу зберігання наркотичних та психотропних речовин повідомив, що не був обізнаний про їх наявність, оскільки квартира орендована, а також його часто відвідують друзі. Заперечував будь-яку причетність до наркотичних та психотропних речовин.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, його винуватість доводиться зібраними та перевіреними у судовому засіданні доказами.

Із показань потерпілого ОСОБА_9 встановлено, що він з 2017 року має у користуванні банківську скриньку, а саме сейф № НОМЕР_1 у сховищі АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», за адресою: м. Київ, вул. Сім`ї Бродських, 31/33, де зберігав отримані внаслідок підприємницької діяльності прибутки, що станом на 2023 рік становило 140 000 доларів США, надавши документи на підтвердження їх походження. Ключ від вказаного сейфу зберігав при собі, а другий екземпляр віддав колишній дружині ОСОБА_18 , разом з якою мають неповнолітніх дітей, виготовивши при цьому нотаріальну довіреність на ОСОБА_18 для отримання доступу до банківських скриньок, оскільки час від часу вона відвідувала сховище.

17.01.2023, прийшовши до сховища АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», за адресою: м. Київ, вул. Сім`ї Бродських, 31/33, з метою перевірки особистих скриньок, після проходження верифікації співробітниками банку, отримав доступ до сейфу НОМЕР_4, відчинивши який власним ключем, виявив відсутність грошових коштів у сейфі. Після цього одразу повідомив працівників банку та викликав поліцію.

Заявлений цивільний позов до ОСОБА_14 та особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, підтримав, наполягав на відшкодуванні завданої майнової та моральної шкоди, розмір якої визначив у 5 118 400 грн. (згідно курсу НБУ) та 500 000 грн., відповідно.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні повідомила, що 16.12.2022 за вказівкою колишнього чоловіка ОСОБА_9 відвідувала сховище АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», за адресою: м. Київ, вул. Сім`ї Бродських, 31/33, де відкривала сейф, який був повністю наповнений купюрами іноземної валюти. Ключ від сейфу зберігала разом з нотаріальною довіреністю у шафі своєї квартири, за адресою: АДРЕСА_3 , де проживала разом з ОСОБА_17 , який також був обізнаний про місцезнаходження ключа, наявність банківських скриньок та їх вміст. Повернувшись з-за кордону у січні 2023 року, помітила, що розташування ключа та довіреності змінилось, але не придала цьому уваги. 17.01.2023, дізнавшись від ОСОБА_9 про зникнення грошових коштів з його сейфу, виникли підозри щодо співмешканця, проте невдовзі зв`язок з ним було втрачено. Зазначила, що у вересні 2023 року, у темний період доби, особисто зустрілась з раніше відомим, як товариш співмешканця, ОСОБА_14 , перебуваючи біля свого помешкання, за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_14 чекав заздалегідь та почав ставити запитання стосовно місцезнаходження ОСОБА_17 , а на прохання повернути викрадені кошти ОСОБА_9 повідомив, що кошти повернуто.

Свідки ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які є працівниками АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», за адресою: м. Київ, вул. Сім`ї Бродських, 31/33, в судовому засіданні повідомили, що обслуговували таких клієнтів, як ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , описали алгоритм потрапляння до сховища та проходження верифікації. Разом з тим, підтвердили факт постійного відвідування сховища та періодичного відкриття та закриття скриньок ОСОБА_14 протягом 2022-2023 років, що було незвичним для клієнтів.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні повідомила, що у період з 2022-2023 років працювала на посаді менеджера АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», за адресою: м. Київ, вул. Сім`ї Бродських, 31/33, та обслуговувала ОСОБА_14 , який відвідував сховище майже кожен день останні пів року, періодично відкриваючи нові скриньки та закриваючи старі. 06.01.2023, провівши відповідну процедуру перевірки, ОСОБА_14 було надано доступ до його скриньок, проте останній після огляду повідомив, що потрібні речі знаходяться в іншій скриньці, показавши від неї ключ. На прохання повернутись до першочергового етапу верифікації повідомив, що поспішає, тому пройде перевірку після огляду потрібної скриньки. Не маючи сумнівів щодо належності скриньки ОСОБА_14 , оскільки номер, зображений на ключі, та номер потрібного сейфу збігались, доступ було надано, проте одразу після огляду вмісту сейф-скриньки в окремій кімнаті ОСОБА_14 зник, не пройшовши останній етап верифікації, який встановлює належність скриньки особі.

У серпні 2023 року ОСОБА_14 відвідав банк востаннє аби закрити всі скриньки, які йому належали.

Крім того, винуватість ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, доводиться такими, дослідженими в судовому засіданні, письмовими доказами:

- даними протоколу огляду місця подій від 17.01.2023, а саме в приміщенні АТ «Райффайзен Банк», за адресою: м. Київ, вул. Сім`ї Бродських, 31/33, яким встановлено факт виявлення потерпілим ОСОБА_9 порожньої індивідуальної сейф-скриньки та відсутність грошових коштів в ній;

- відомостями з довідок про рух коштів на рахунку ФОП « ОСОБА_9 » (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) за 2017, 2018, 2019, 2021 роки, відкритому у АТ «Райффайзен Банк» (т.1, а. с. 170-174);

- даними протоколів тимчасового доступу до речей та документів від 12.04.2023 та 27.03.2023, в ході яких вилучено інформацію у ТОВ «Лайфсел» та ПрАТ «Водафон Україна» відносно абонентських номерів, якими користувався ОСОБА_14 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження;

- даними протоколу огляду від 13.04.2023, яким встановлено кількість з`єднань між абонентськими номерами ОСОБА_14 та особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, у період з вересня 2022 по січень 2023;

- даними протоколу огляду від 28.06.2023, у якому міститься інформація щодо переміщення мобільного телефону, який належить ОСОБА_14 ;

- даними протоколу тимчасового доступу до речей та документів, в ході якого в АТ «Райффайзен Банк» вилучено висновок службової перевірки № RBUA_HO_20F_230193, інформацію щодо працівників, які здійснюють обслуговування клієнтів, виписку відвідування сховища, відеозаписи з камер відеоспостереження у приміщення АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», за адресою: м. Київ, вул. Сім`ї Бродських, 31/33;

- даними протоколу огляду відеозапису від 29.03.2023, яким встановлено факт відвідування приміщення сховища ОСОБА_9 17.01.2023, під час якого останній виявив відсутність грошових коштів в орендованій ним скриньці, а також відвідування приміщення банку 16.12.2022 ОСОБА_15 разом з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження;

- даними протоколу огляду відеозапису від 29.03.2023, яким встановлено факт отримання 29.11.2022 ОСОБА_15 доступу до банківської скриньки № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_9 ;

- даними протоколу огляду відеозапису від 27.06.2023, яким встановлено факт відвідування ОСОБА_14 скриньки НОМЕР_4, який переглянуто в судовому засіданні за участю потерпілого, який підтвердив місце знаходження його скриньки;

- даними протоколу огляду відеозапису від 12.09.2023, за участю свідка ОСОБА_16 та адвоката, згідно якого ОСОБА_16 впізнає себе та ОСОБА_14 у приміщенні АТ «Райффайзен Банк»;

- даними протоколу тимчасового доступу до речей та документів, яким встановлено факт оренди індивідуального банківського сейфу НОМЕР_5, згідно заяви-договору №1948 від 20.12.2022, укладеного між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_14 строком з 20.12.2022 по 20.03.2023, оренди індивідуального банківського сейфу № НОМЕР_6, згідно заяви-договору №1952 від 29.12.2022, укладеного між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_14 строком з 29.12.2022 по 28.03.2023, оренди індивідуального банківського сейфу № НОМЕР_7, згідно заяви-договору № 1954 від 04.01.2023, укладеного між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_14 строком з 04.01.2023 по 03.02.2023, додаткової угоди № 1954/1 від 10.01.2023 до договору № 1954 від 04.01.2023, якою продовжено строк оренди сейфу № НОМЕР_7 з 04.02.2023 по 08.05.2023, оренди індивідуального банківського сейфу № НОМЕР_8, згідно заяви-договору № 1957 від 11.01.2023, укладеного між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_14 строком з 11.01.2023 по 10.07.2023;

- даними протоколу обшуку від 03.08.2023, який проводився за місцем проживання ОСОБА_14 , за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого вилучено договори на оренду банківських сейфів № 1948 від 20.12.2022 з додатками, договір № 1952 від 29.12.2022 з додатками; договір № 1954 від 04.01.2023, мобільні телефони, наркотичні та психотропні речовини, грошові кошти;

- даними протоколів впізнання за фотознімками від 23.08.2023, згідно яких свідки ОСОБА_21 , ОСОБА_19 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 впізнали ОСОБА_14 як особу, яка неодноразово приходила до відділення АТ «Райффайзен Банк»;

- даними протоколу огляду від 03.08.2023, а саме телефону, що належить ОСОБА_15 , в ході якого свідок ОСОБА_15 показала, що особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, її співмешканець ОСОБА_17 , неодноразово надсилав фото з відпочинку з другом на ім`я ОСОБА_22 , тобто встановлено товариські відносини між останніми;

- висновком експерта № СЕ-19/111-23/48399-ФП від 27.09.2023, згідно якого зображення рис обличчя особи чоловічої статті на відеозаписах телефону ОСОБА_15 збігаються з обличчями, які знаходяться на фотокартці в особових картках Державної міграційної служби України особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, та ОСОБА_14 ;

- висновком №RBUA_HO_20F_230197 АТ «Райффайзен Банк», яким підтверджено факт відвідування ОСОБА_14 06.01.2023 сейфів № НОМЕР_9, НОМЕР_6 та НОМЕР_7, однак замість сейфу № НОМЕР_7 було відкрито сейф № НОМЕР_1, що належить ОСОБА_9 ;

- даними, отриманими за результатом виконання доручення на проведення аналізу інформації від операторів мобільного зв`язку за абонентськими номерами та ІМЕІ, які належать особі, матеріали відносно якої було виділено в окреме провадження, та ОСОБА_14 за період з 28.09.2022 по 21.01.2023, які підтверджують спільне переміщення 06.01.2023 мобільних телефонів ОСОБА_14 та вищевказаної особи, в момент вчинення злочину;

- даними протоколу огляду від 01.12.2023 приміщення сховища АТ «Райффайзен Банк», за адресою: м. Київ, вул. Гетьмана, 13 (м. Київ, вул. Сім`ї Бродських, 31/33) (т.3, а.с. 141), за участі працівника банку ОСОБА_19 , з метою проведення подальшого слідчого експеримента, в ході якого встановлено, що банківський сейф № НОМЕР_1 порожній;

- даними протоколу проведення слідчого експеримента від 01.12.2023, який проводився в приміщенні сховища АТ «Райффайзен Банк» за адресою: м. Київ, вул. Гетьмана, 13 (м. Київ, вул. Сім`ї Бродських, 31/33) (т.3, а.с. 141), за участі понятих, представника банку та свідка ОСОБА_19 , яким встановлено, що ключем, вилученим в ході проведення обшуку 03.08.2023, за адресою: АДРЕСА_3 , можливо відчинити сейф № НОМЕР_1, а також у сейфі можна розмістити 140 000 доларів США;

- речовими доказами та іншими матеріалами у їх сукупності.

Таким чином, аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази, оцінюючи їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд, розглядаючи кримінальне провадження відповідно до вимог ст.337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, вважає вину обвинуваченого ОСОБА_14 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведеною у повному обсязі, а тому його дії правильно кваліфіковано за ч.5 ст.185 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану із проникненням у сховище, вчинену за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, в умовах воєнного стану.

В суді захист та обвинувачений ОСОБА_14 , не оспорюючи фактичні обставини події, вказували на недоведеність поза розумним сумнівом винуватості останнього у вчиненні інкримінованого злочину, а також відсутність будь-якого умислу на вчинення кримінального правопорушення.

Суд критично оцінює твердження обвинуваченого та його захисників, як такі, що спрямовані на уникнення чи пом`якшення відповідальності за вчинене, оскільки вони спростовуються сукупністю належних, достовірних та допустимих доказів провадження, які зазначені раніше, та у своєму взаємозв`язку безсумнівно спростовують позицію обвинуваченого та захисту.

Так, аналізуючи докази за обвинуваченням ОСОБА_14 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, судом встановлено, що показання потерпілого та свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_16 у суді, дані протоколів пред`явлення особи для впізнання від 22.08.2023 та 23.08.2023, дані телефонних з`єднань між співучасниками злочину, слідчий експеримент, відеоматеріали з камер спостереження банку, висновок служби безпеки банку, а також діїї ОСОБА_14 щодо укладання договорів оренди з АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» за 2022-2023 роки прямо вказують на те, що кримінальне правопорушення вчинив обвинувачений спільно з особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, за обставин, встановлених судом.

Показання потерпілого та свідків повністю узгоджуються із доказами, зібраними у кримінальному проваджені, які зазначені раніше, та підтверджують обставини надходження до поліції повідомлення про вчинений злочин; визначення місця злочину згідно з протоколом огляду місця події; періодичність відвідування банку обвинуваченим, частоту відкриття та закриття скриньок, а також отримання доступу до скриньки потерпілого ОСОБА_9 , згідно документації банку та відеоматеріалів; повідомлення прикмет та впізнання свідками ОСОБА_15 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_16 особи, причетної до вчинення злочину, вилучення та аналіз речових доказів.

Підстави ставити під сумнів вказані докази відсутні, вони узгоджуються між собою, є належними, допустимими, достовірними, повністю доповнюють показання потерпілого та свідків, які логічні, послідовні, не викликають сумнівів у суду, з яких встановлено фактичні обставини події.

При цьому, суд враховує, що підстави обмови обвинуваченого ОСОБА_14 у свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_16 відсутні, їх показання повністю узгоджуються із іншими письмовими та речовими доказами, а тому суд бере їх до уваги та враховує при встановлені обставин вчинення кримінального правопорушення.

Дії обвинуваченого та особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, були об`єднані єдиним умислом, з метою особистого збагачення, обоє, розробивши чіткий план дій, тривалий час виконуючи його послідовно, згідно відведених ролей, таємно заволоділи чужими коштами. Такі дії обвинуваченого та особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, які вирізняються своєю узгодженістю та цілеспрямованістю, послідовністю дій, тривалістю підготовки та чітким спрямуванням на проникнення до сховища підтверджують наявність умислу на спільне заволодіння жим майном за попередньою змовою. Відвідування обвинуваченим банку з винятковою частотою, періодичність відкриття та закриття скриньок, а також їх розташування саме навколо скриньки потерпілого, яке було обрано обвинуваченим самостійно, на думку суду, є ознаками ретельної підготовки до вчинення кримінального правопорушення, що свідчить про спрямованість умислу на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у сховище.

Таким чином, будь-які підстави ставити під сумнів наведені докази судом не встановлені, вони відповідають вимогам кримінального процесуального закону, на переконання суду, зважаючи на свою сукупність та встановлені обставини, є достовірними та стосуються обставин кримінального провадження. При цьому, з показань потерпілого ОСОБА_9 вбачається, що до події із обвинуваченим жодних стосунків вони не підтримували, знайомі не були. Таким чином, під час судового розгляду не встановлено жодної зацікавленості потерпілого для обмови обвинуваченого ОСОБА_14 у вчиненні злочину, а тому його показання визнаються судом як достовірні.

До того ж, наявність відповідної суми викраденого майна у потерпілого ОСОБА_9 доведена фінансово-господарськими документами, показами свідка ОСОБА_15 , а також діями ОСОБА_14 та особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, після вчинення злочину.

Разом з тим, суд дійшов до висновку, що обвинувачення ОСОБА_14 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, в судовому засіданні не доведено стороною обвинувачення поза розумним сумнівом.

Згідно вимог ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Судовий розгляд, як зазначено в статті 337 КПК України, проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Як зазначає в свої рішеннях Верховний суд, при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами 2 та 4 ст. 17 КПК України, що передбачають: «ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи».

Так, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Зазначається, що для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

На підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_14 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, прокурором було надано ряд доказів, які були безпосередньо досліджені судом, зокрема:

- дані протоколу проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_14 від 03.08.2023, в ході якого вилучено наркотичні речовини та вищевказану психотропну речовину, додаток до якого було оглянуто в судовому засіданні;

- дані протоколу від 15.09.2023 за результатами зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, а саме розмови між ОСОБА_14 та ОСОБА_23 з мобільного телефону ОСОБА_14 , під час якої останній виявив бажання палити;

- висновок експерта №СЕ-19/111-23/41232-НЗПРАП від 30.08.2023, яким підтверджено, що надані на дослідження таблетки у кількості 2 шт., містять особливо небезпечну речовину, обіг якої заборонено - МДМА, масою 0,604 г.

Однак, аналізуючи досліджені докази, як окремо так і в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вони, враховуючи показання обвинуваченого, не є достатніми та переконливими доказами для визнання винуватості обвинуваченого поза розумним сумнівом, оскільки встановлено обставини, яким обвинувачення не може надати розумного пояснення і які свідчать про існування іншої, досить реалістичної, версії інкримінованої події, і є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

З оглянутого відеозапису вилучення вказаних пігулок не можливо встановити їх приналежність та місце знаходження. Дані протоколу за результатами проведення негласних слідчих дій не вказують на придбання з особистою метою саме особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - МДМА, оскільки можуть бути трактовані як куріння тютюнових виробів.

Разом з тим, в ході судового розгляду було допитано ОСОБА_23 , свідка сторони обвинувачення, дружини ОСОБА_14 , яка відмовилась давати показання проти себе, членів родини та близьких родичів, проте зазначила, що про наявність в квартирі наркотичних та психотропних речовин їй нічого не відомо.

Підсумовуючи, слід відмітити, що аналіз наданих стороною обвинувачення доказів, свідчить про відсутність достатніх та переконливих, поза розумним сумнівом доказів винуватості обвинуваченого ОСОБА_14 у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту.

Інших, достатніх та переконливих доказів, які би підтверджували винуватість обвинуваченого, долучені матеріали не містять, а додаткових прокурором не надано.

Враховуючи викладене, а також те, що обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи поза розумним сумнівом у вчиненні кримінального проступку, відносно ОСОБА_14 слід ухвалити виправдувальний вирок в цій частині, оскільки не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Разом з тим, при призначенні покарання ОСОБА_14 за ч. 5 ст.185 КК України суд, згідно із вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини провадження, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_14 вчинив умисний, корисливий та закінчений, особливо тяжкий злочин.

Як особа, ОСОБА_14 характеризуються задовільно, офіційно працевлаштований, має соціальні зв`язки та неповнолітню дитину на утриманні, осудний, на обліках у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставин, що пом`якшували б, чи обтяжували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження, думки державного обвинувачення та потерпілого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_14 покарання у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням на строк, необхідний для можливого виправлення, перевиховання та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, що цілком відповідає меті покарання, тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, оскільки його виправлення можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства.

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_9 , в частині відшкодування майнової шкоди внаслідок викрадення його майна, на суму 5 118 400 (п`ять мільйонів сто вісімнадцять тисяч чотириста) гривень, підлягає повному задоволенню та стягненню з ОСОБА_14 , як обґрунтований, оскільки згідно зі ст. 128 КПК України, ст.1166 ЦК України, шкода, заподіяна злочинними діями, підлягає відшкодуванню винними особами у солідарному порядку.

Суд, враховуючи глибину, обсяг і характер душевних та психічних страждань потерпілого, характер його немайнових витрат (їх тривалість, можливість відновлення), тяжкість вимушених змін у їх життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попередньо стану, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає за необхідне цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 , в частині відшкодування моральної шкоди, задовольнити частково, стягнувши з обвинуваченого ОСОБА_14 на його користь 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень.

Долю речових доказів та судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. ст. 100, 124 КПК України.

Арешт, накладений ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22.08.2023 на майно, вилучене 03.08.2023 в ході обшуку, проведеного за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_14 , та визнане речовими доказами, долю яких вирішив суд відповідно до вимог ст.100 КПК України, зважаючи на те, що метою арешту було забезпечення збереження речових доказів, згідно з положеннями ч.4 ст.174 КПК України, підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_14 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років з конфіскацією майна, належного йому на праві власності.

Строк відбування покарання ОСОБА_14 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

ОСОБА_14 визнати невинуватим у пред`явленному обвинуваченні за ч.1 ст.309 КК України та виправдати, оскільки не доведено, що кримінальний проступок вчинено обвинуваченим.

Речові докази:

- ключ на блакитному брилку з гравіюванням - повернути ОСОБА_15 , як власнику;

- договір оренди банківського сейфу №1948 від 20.12.2022 з додатками на 5 арк., договір №1952 від 29.12.2022 на 2 арк., договір №1954 від 04.01.2023 з додатками на 3 арк., заява-договір ОСОБА_24 на 10 арк., нотаріально завірена довіреність ОСОБА_24 з додатками на 2 арк., які поміщено до спец.пакету №7081545, - зберігати в матеріалах провадження;

- мобільний телефон марки «iPhone» червоного кольору та мобільний телефон марки «iPhone 14 Pro Max», які поміщено до спец.пакету №CRI 1001515, 2 флешнакопичувачі, які поміщено до спец.пакету №PSP 4198763, а також грошові кошти в сумі 1 940 доларів США та 10 Євро, а саме: купюри номіналом 100 доларів США за такими номерами: LF92712327F, LB48823729F, LB46114592C, LB93289301L, LB43254056A, LB13254865J, LB13254863J, LB13254862J, LB52438165H, LK33812074A, LF48014340F, MB08387754P, LB13254864J, PB81918826A, LD01935386D, LF70741335A, LL50336449F, LL16627431J, HB21734665L, купюра номіналом 20 доларів США за номером BF11010252A, купюра номіналом 5 доларів США за номером MB61218203D, купюри номіналом 1 долар США за номерами: F07326847P, F32934218K, F32940542K, L87060415E, F12818529M, купюра номіналом 10 ЄВРО за номером: PA, які поміщено до спец. пакету №7081546, що належать ОСОБА_14 , - конфіскувати у дохід держави;

- імітацію банкнот в кількості 1400 шт., які упаковано до спец. пакету PSP3393936, - знищити;

- речовину рослинного походження, яка є наркотичним засобом канабіс, масою 0,47 г, та 2 таблетки синього кольору, які містять особливо небезпечну речовину, обіг якої заборонено, а саме МДМА, масою 0,604 г, - знищити;

- CD диски з відеозаписами з камер спостереження - зберігати в матеріалах провадження.

Арешт, накладений ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22.08.2023 на майно, що належить ОСОБА_14 , та вилучене 03.08.2023 в ході обшуку, проведеного за адресою: АДРЕСА_2 , - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_14 на користь держави витрати на залучення експерта за проведення комп`ютерно-технічних експертиз у розмірі 11 359,20 грн. та 9 087,36 грн., портретної експертизи - у розмірі 4 780 грн., експертизи матеріалів речовин та виробів - у розмірі 1 912 грн.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_14 на користь ОСОБА_9 5 118 400 (п`ять мільйонів сто вісімнадцять тисяч чотириста) гривень на відшкодування майнової шкоди внаслідок викрадення його майна, та 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору, не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми у судовому засіданні.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва упродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1