Справа № 577/1723/24
Провадження № 1-кп/577/108/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2025 року м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Конотоп кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000059 від 06.05.2021 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, уродженця с. Бондарі

Конотопського району Сумської області,

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

фактично проживає в

АДРЕСА_2 ,

фізичну особу - підприємця, раніше не судимого

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що весною 2021 року у невстановлений слідством час і день у ФОП ОСОБА_5 , який достовірно знав про відсутність відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу у його власність або надання у користування земельних ділянок державної форми власності, виник злочинний умисел, направлений на самовільне захоплення частин земельних ділянок з кадастровими номерами :05:001:1882, :05:001:1883, :05:001:1884, яка межує з земельною ділянкою кадастровий номер :05:001:1884, :05:001:0660 та :05:001:0702, які розташовані на території Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області біля с. Новоселівка в межах природно-заповідного фонду - регіонального ландшафтного парку «Сеймський», шляхом їх розорювання та засадження сільськогосподарською культурою «соя». Реалізуючи вказаний злочинний намір, ФОП ОСОБА_5 в травні 2021 року (точний день і час під час досудового розслідування не встановлені), усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у порушення вимог ст.ст. 13, 14 Конституції України, ч. 3 ст. 79, ч. 1 ст. 211 Земельного кодексу України, ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», діючи умисно, самовільно, без належного оформлення права власності, права користування чи оренди земельної ділянки та їх державної реєстрації, здійснив самовільне зайняття частин земельних ділянок державної власності з кадастровими номерами :05:001:1882, :05:001:1883, :05:001:1000:05:001:0660, а також несформованої земельної ділянки, яка межує з земельною ділянкою кадастровим номером :05:001:1884 та :05:001:0702, загальною площею 7,904 га, які розташовані на території Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області біля с. Новоселівка в межах природно заповідного фонду - регіонального ландшафтного парку «Сеймський» і, відповідно до ст. 43, п. Г ч.1 ст. 150 Земельного кодексу України, належать до особливо цінних земель, шляхом їх розорювання та засадження сільськогосподарською культурою «соя» за допомогою тракторів Т-150 н.з. НОМЕР_1 та МТЗ-80 н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу ОСОБА_5 заподіяно шкоду в розмірі 25 080,34 грн.

Обвинувачений ОСОБА_5 звернувся до суду з усним клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 197-1 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України.

Захисник ОСОБА_6 підтримав вказане клопотання

Прокурор не заперечує проти звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Висловив думку, що цивільний позов слід задовольнити.

Представник потерпілого Попівської сільської ради, будучи належним чином повідомленим до суду не з`явився, в заяві до суду прохає розгляд справи проводити у відсутності представника сільської ради.

Суд, вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши надані докази, вважає, що клопотання обвинуваченої підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України, здійснюються виключно судом.

ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 197-1 КК України у травні 2021 року.

Частинами 2 та 3 ст. 4 КК України передбачено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Згідно ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Санкцією ч.2 ст. 197-1 КК України передбачено призначення покарання у виді обмеженням волі на строк від двох до чотирьох років або позбавлення волі на строк до двох років.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 197-1 КК Україниналежить до нетяжких злочинів.

Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Таким чином з часу вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.2 ст. 197-1 КК України, минули встановлені п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України строки давності.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 надав показання, що він розуміє, що закриття кримінального провадження по обвинуваченню його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 197-1 КК України, на підставі ст. 49 КК України за своєю суттю є нереабілітуючою особу підставою. Проте він підтримує своє клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності.

Як орієнтує Пленум Верховного Суду України у своїй постанові «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23 грудня 2005 року № 12, звільнення від кримінальної відповідальності за наявності передбачених у ст. 49 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України ( п. 8 постанови).

За таких обставин, клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 3 ст. 288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, обвинуваченого ОСОБА_5 слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 197-1 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження - закрити.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 129 КПК України вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні по суті заявлених вимог можливо лише у разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру.

Тому, у разі постановлення судом ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду. У такому випадку позивач вправі вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства.

Така позиція узгоджується із практикою Верховного Суду (постанови від 15 січня 2019 року у справі № 185/442/16-к, від 15 травня 2019 року у справі № 617/609/15-к, від 19 листопада 2019 року у справі № 345/2618/16-к, від 10 січня 2022 року у справі № 661/2681/18, від 19 грудня 2023 року у справі378/1005/20, від 08 травня 2024 року у справі № 376/2282/21).

У зв`язку з цим цивільний позов Попівської сільської ради слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. 4, 5, 44, 49 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, 285, 286, 288, 369-372, 395 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 197- 1 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за за № 0000059 від 06.05.2021 по обвинуваченню ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України - закрити.

Цивільний позов Попівської сільської ради до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину залишити без розгляду.

Скасувати арешт накладений ухвалами Конотопського міськрайонного суду від 29.03.2024 на трактор Т-150 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_3 , на праві власності належить фермерському господарству «ВЕСНА - 2012» () та перебуває у володінні ОСОБА_5 ; трактор МТЗ-80 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_4 , належить ОСОБА_7 , перебував у володінні ОСОБА_5 , земельну ділянку кадастровий номер :02:002:0234 площею 2,1019 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , розташовану на території Сахнівської (на даний час Попівської) сільської ради Конотопського району Сумської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 220).

Речові докази: трактор Т-150 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_3 на праві власності належить фермерському господарству «ВЕСНА - 2012» залишити за належністю фермерському господарству «ВЕСНА - 2012»; трактор МТЗ-80 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 - залишити за належністю ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1