Справа № 682/308/25
Провадження № 1-кп/682/69/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славута кримінальне провадження № 0001496за обвинувальним актом щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соснівка Славутського району Хмельницької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, який одружений, має третю групу інвалідності,

- за ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

11 листопада 2024 року близько 18:50 години в темну пору доби, поза межами населеного пункту, на автодорозі «Корець-Славута-Антоніни» поблизу с. Іванівка, Шепетівського району Хмельницької області, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги пунктів 1.5, 2.3 (б,д), Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі по тексту Правил), яке виразилось у тому, що під час руху він, як учасник дорожнього руху, зобов`язаний знати і неухильно виконувати вимоги Правил, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну та створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху.

Продовжуючи рух за кермом вищевказаного транспортного засобу, на ділянці дороги, яка розташована на відстані 920 м. до. с. Іванівка Шепетівського району Хмельницької області, водій ОСОБА_4 в порушення вимог п.п. 12.2, 12.3 Правил, маючи спроможність виявити перешкоду для руху у вигляді велосипедиста, який рухався попереду в межах його смуги в попутному напрямку, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного об`їзду перешкоди, в наслідок чого допустив наїзд передньою лівою частиною, керованого автомобіля на велосипедиста ОСОБА_6 , який рухався по його смузі руху в попутному напрямку.

Внаслідок вчинення ОСОБА_4 , даної дорожньо-транспортної пригоди, велосипедист ОСОБА_6 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритого перелому потиличної кістки з поширенням на ліву скроневу кістку, контерлатерального перелому передньої лобної справа та клиновидної кісток на основі черепа, крововиливу в пазуху основної кістки. Крововиливів під м`які оболонки головного мозку та мозочка. Забійної рани потиличної ділянки голови справа. Перелому кісток носу, перелом верхньої щелепи. Множинних саден, синців передньої поверхні обличчя, шиї. Закритого перелому лівої ключиці. Закритих прямих розгинальних переломів другого, третього, четвертого, п`ятого, шостого, сьомого, восьмого, дев`ятого ребер зліва по лопаточній лінії, конструктивних непрямих згинальних переломів другого, третього, четвертого, п`ятого, шостого ребер зліва по середньо-ключичній лінії, прямих розгинальних переломів першого, другого ребер справа прихребтово. Забою нижньої частки лівої легені. Підшкірних гематом задньої поверхні тулуба. Осаднень тильної поверхні обох кистей, передньої поверхні обох колінних суглобів. Осаднень з підшкірною гематомою правої крижової ділянки спини.

Вказані тілесні ушкодження перебувають в прямому причинно- наслідковому зв`язку з настанням смерті і відповідно до вимог Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень наказу Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17.01.1995року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» мають ознаки кваліфікуючого критерію небезпеки для життя в момент заподіяння та ознаки тілесних ушкоджень тяжкого ступеня, що в даному випадку призвели до смерті, яка настала на місці події, в наслідок відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння та основи черепа, крововиливу в шлуночки головного мозку.

Таким чином, своїми діями водій ОСОБА_4 порушив вимоги п.п. 1.5., 2.3. (б, д), 12.2, 12.3 Правил, зміст яких полягає в наступному:

- п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальні збитки;

-п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

- п. 12.2. У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги;

- п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Порушення водієм ОСОБА_4 , пункту 12.3 Правил знаходиться в прямому причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками, а саме, спричиненням смерті ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобам, що спричинило смерть потерпілого та тим самим вчинив кримінальне правопорушення (злочин) передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

В суді ОСОБА_4 вину визнав повністю, ствердивши своїми показами час, місце та спосіб вчинення ним вказаного кримінального правопорушення (злочину). У вчиненому розкаюється, повністю відшкодував заподіяні ним збитки, сплативши для цивільної дружини загиблого 20 000 грн. При призначенні покарання обвинувачений та захисник просили суд врахувати вказані обставини, а також, те, що ОСОБА_4 має 3 групу інвалідності, у складі сімї має дружину, доньку та дві малолітні онучки, зять проходить службу у ЗСУ і він фактично є одним чоловіком у сімї, а також під його опікою перебуваю мати похилого віку, яка проживає у с. Іванівка, з огляду на що просили суд не застосовувати до обвинуваченого додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Враховуючи, що учасниками судового розгляду визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, суд ухвалив проводити судовий розгляд у порядку, встановленому ч. 3 ст. 349 КПК України.

В судовому засіданні з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст зазначених обставин, немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також вони розуміють, що будуть в такому випадку позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини в судовому засіданні, винуватість ОСОБА_4 у вчиненому підтверджується зібраними у справі доказами, які в судовому засіданні ніким з учасників судового процесу не оспорені.

Таким чином, дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобам, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні міри та виду покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують йому покарання.

За місцем проживання та роботи ОСОБА_4 характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-офтальмолога, відповідно до медичної довідки серії ЯЯФ №686723 ОСОБА_4 придатний до керування транспортними засобами.

Також суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 на час інкримінованої йому події був тверезим ( висновок КП "Славутська МЛ" від 11.11.2024 - ознак спяніння не виявлено; висновок експерта № 2190 судово-медичної експертизи зразків крові ОСОБА_4 - наявність етилового алкоголю не виявлено) , тоді як інший учасник події ДТП, загиблий ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного спяніння ( висновок експерта № 2191 судово-медичної експертизи зразків крові та сечі трупа ОСОБА_6 виявлено наявність етилового (винного) алкоголю в кількості: в крові - 2,27 % ( проміле), в сечі - 4,42 % (проміле).

Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття та те, що ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав, розповів за яких обставин це сталося, чим активно сприяв розкриттю злочину та розслідуванню справи.

Вирішуючи питання застосування додаткової міри покарання суд враховує роз`яснення, дані у п.п. 20. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», згідно яких при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

З огляду на вищезазначені обставини вчинення злочину обвинуваченим, мотиви допущених останнім порушень правил безпеки дорожнього руху, ставлення винного до своєї протиправної поведінки та її наслідків, суд не вбачає підстав для призначення додаткового покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.286 КК України, у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Виходячи з наведеного, положень до ч. 2 ст. 50 КК України згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення і попередження нових злочинів, призначити обвинуваченому покарання в межах санкції інкримінованого злочину у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробовуванням з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України без позбавлення права керування транспортними засобами.

В силу ст. 124 КПК України з ОСОБА_4 на користь держави стягненню підлягають судові витрати на залучення експерта в сумі 13132,35 грн.

Питання про речові докази слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 286КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на проведення експертизи в сумі 13132,35 гривень.

Речові докази - автомобіль "ВАЗ-21093", НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 . 2003 року випуску, зеленого кольору повернути обвинуваченому ОСОБА_4 по вступу вироку в законну силу, скасувавши арешт.

Речові докази - велосипед дорожній "Ардіс" рожевого кольору, велосипедний ліхтар сірого кольору, куртку синьо-чорного кольору з світло-відбиваючими вставками по передній і задній поверхні, джинси, черевики, куртку спідню темно-синього кольору, футболку, майку, штани спідні, труси, шкарпетки, шапку-шолом, рукавиці - знищити по вступу вироку в законну силу, скасувавши арешт.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення суду апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1