ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/721/25 Справа № 202/1760/25 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

перекладача ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в залі суду в м. Дніпрі матеріали досудового розслідування №0000053 від 20.01.2025 року за апеляційною скаргою прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2025 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сухумі Грузія, громадянина Грузії, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України (далі-КК), -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2025 року частково задоволено клопотання слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_10 , у кримінальному провадженні № 0000053 від 20.01.2025 року про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 121 КК.

Продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 121 КК України, до 15.05.2025 включно.

Розмір застави та перелік обов`язків, передбачений ст. 194 КПК України, у разі внесення застави, визначений ухвалою слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_11 від 22 січня 2025 року у справі № 206/225/25, залишено без змін.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Вважав, що ухвала є незаконною та такою що підлягає скасуванню.

Вказує, що застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не може запобігти настанню викладених в клопотанні ризиків.

Зазначає, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, є громадянином Грузії, офіційно непрацевлаштований, постійного джерела доходів не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, які могли б стримати останнього не покидати місце проживання. Крім того, після того, як підозрюваний вчинив вбивство ОСОБА_12 , він відвіз тяжкопоранену ОСОБА_13 до лікарні, та щоб не бути викритим, з місця скоєння злочину втік.

Таким чином, у сторони обвинувачення є підстави вважати, що вказані обставини, зокрема, суворість покарання, яке може бути призначене у випадку доведеності вини ОСОБА_7 , характер висунутої підозри (в подальшому обвинувачення), яка має значний суспільний інтерес, відсутність міцних соціальних зв`язків, громадянство іншої країни, можуть спонукати останнього до вчинення дій, спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності, що дає обґрунтовану підставу вважати про наявність ризику того, що перебуваючи на волі підозрюваний може перетнути державний кордон, в тому числі поза пунктами пропуску, та виїхати за межі України з метою переховування від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, є реальним ризик того, що ОСОБА_7 може незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів із застосуванням насильства.

Разом з тим, розглядаючи клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 , слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі зазначив про відсутність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК, пославшись на те, що про існування цього ризику було відомо стороні обвинувачення на час звернення до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу, проте ухвала слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22.01.2025 не містить відомостей про його існування та доведення. Однак ризик того, що підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення є реальним, існував на момент вчинення ним злочинів та продовжує існувати на даний час, так як навички останнього у поводженні зі зброєю та вільний доступ до вогнепальної зброї та бойових припасів, як військовослужбовця зі значним службовим стажем, свідчить про підвищену небезпеку ОСОБА_7 ..

Також продовжуючи стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та вказуючи про наявність раніше визначеного розміру застави та покладених обов`язків, слідчий суддя залишив поза увагою вимоги ст.ст. 183, 194 КПК України та послався лише на ухвалу слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22.01.2025, якою підозрюваному визначено заставу в розмірі 605 600, 00 грн. та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України строком на два місяці.

Таким чином, при розгляді клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 та задовольняючи його частково, слідчий суддя належним чином не обґрунтував підстави застосування застави, її розмір та не зазначив перелік покладених на підозрюваного обов`язків.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення прокурора на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, яка наполягала на її задоволенні, просила скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити та продовжити підозрюваному ОСОБА_7 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави, вислухавши думку підозрюваного та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити без змін ухвалу слідчого судді, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

За змістом ч.3 ст.197 КПК строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з положеннями частини третьої, четвертої та п`ятої статті 199 КПК клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону слідчим суддею не дотримано у повному обсязі.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є запобіжні заходи.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а статтею 18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

ЄСПЛ стверджує, що вимога законності не може бути задоволена лише шляхом дотримання національного законодавства, яке само по собі повинно відповідати Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Плесо проти Угорщини»), тому позбавлення волі може бути цілком законним з точки зору внутрішнього права, однак, бути свавільним, виходячи зі змісту Конвенції, порушуючи тим самим її положення (рішення ЄСПЛ у справі «А. та інші проти Об`єднаного Королівства»).

З наведеного витікає, що рішення суду про продовження строку дії до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції та рішень ЄСПЛ.

Так, у справі «Маккей проти Об`єднаного Королівства» ЄСПЛ зазначив, що основна мета статті 5 Конвенції полягає у запобіганні свавільного або безпідставного позбавлення волі особи.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Мотивуючи своє рішення про часткове задоволення клопотання слідчого та необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 до 15 травня 2025 року, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованих злочинів, а також наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК, а саме можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Ці висновки не оспорюються прокурором в апеляційній скарзі, а тому відповідно до приписів ч.1 ст.404 КПК апеляційним судом не перевіряються.

Натомість слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність стороною обвинувачення існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК, тобто можливості підозрюваного ОСОБА_7 вчинити інше кримінальне правопорушення, з чим погоджується колегія суддів, оскільки такі висновки слідчого судді є правильними, так як вони випливають із змісту поданого клопотання та не спростовуються доданими до клопотання письмовими доказами (а.с.1-7).

Разом з цим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги сторони обвинувачення щодо недотримання слідчим суддею вимог ч.3 ст.183 КПК під час визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, виходячи з такого.

20.01.2025 за даними фактами до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.121 КК.

20.01.2025 о 02-27 годині ОСОБА_7 було затримано в порядку ст.208 КПК та того ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.121 КК, які відповідно до ст.12 КК, є особливо тяжким та тяжким злочинами.

22.01.2025 ухвалою слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 20 березня 2025 року, та альтернативою внесення застави у розмірі 605 600,00 грн.

14.03.2025 ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000053 від 20.01.2025 року продовжено до чотирьох місяців.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Отже, враховуючи обставини вчинення інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, продовження існування ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК, суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, колегія суддів вважає, що на даній стадії кримінального провадження відсутня можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки застава не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

За приписами ч.3 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 слід задовольнити, а ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2025 року скасувати на підставі п.2 ч.1 ст.409 та п.1 ч.1 ст.411, ч.1 ст.412 КПК, у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального правопорушення та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про задоволення клопотання слідчого та продовження підозрюваному ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до положень ст.183 КПК, без визначення розміру застави.

На підставі викладеного, керуючись статтями 183, 197 та 404, 405, 407, 409, 411, 412, 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2025 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 15 травня 2025 року та альтернативою внесення застави, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.121 КК задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 15 травня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3