Справа № 589/4485/21
Провадження № 1-кп/577/43/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2025 року м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції в залі суду в м. Конотоп клопотання прокурора у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000219 від 24 березня 2021 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

українця, громадянина України, уродженця та мешканця

АДРЕСА_1 ,

неодруженого, непрацюючого, освіта базова середня,

несудимого

у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.246, ч.3 ст.146, п.9, п.12 ч.2 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою суду від 22.04.2025 відносно обвинуваченого ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 20 червня 2025 року, без визначення розміру застави. До спливу вказаного строку судовий розгляд не може бути завершено, триває дослідження доказів.

У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , мотивуючи тим, що кримінальне провадження не може бути завершене та встановлено наявність ризиків, передбачених п.1), 4) 5) ч.1 ст. 177 КПК України. Зазначає, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину та двох тяжких злочинів, та усвідомлюючи тяжкість покарання може переховуватися від суду. Крім того, прокурор вважає, що ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме відмовою у прибутті до суду, оскільки з 09.09.2014 перебуває на обліку в лікаря-нарколога з діагнозом РППВВ алкоголю (синдром залежності). Також ОСОБА_7 ніде не працює, не має джерела доходів, що свідчить про відсутність сталих соціальних зв`язків та свідчить про те, що він може продовжити займатися злочинною діяльністю.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечує проти клопотання прокурора, просить обрати домашній арешт та врахувати, що має сестру, яка здатна надати йому допомогу в прибутті до суду.

Захисник ОСОБА_9 підтримав думку підзахисного та прохав застосувати інший запобіжний захід. Просить врахувати, що обвинувачений ОСОБА_7 не мав наміру ухилятися від суду; після втрати телефону був відсутній зв`язок із обвинуваченим.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку захисника.

Захисник ОСОБА_8 вважав клопотання необґрунтованим.

Потерпіла ОСОБА_10 та представник потерпілого Шосткинської міської ради, в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши учасників судового розгляду щодо клопотання, суд керується наступним.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України. за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад п`ять років.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи, при цьому КПК не вимагає доказів того, що вона обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів можливості їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» у справі №30671/04 від 23.01.2012 наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину за вчинення якого йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі та двох тяжких злочинів, за вчинення яких йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років; обвинувачений ніде не працює, не має постійного джерела доходів, що підтверджується відсутністю трудової зайнятості та відсутністю стійких соціальних зв`язків.

Крім того, під час судового розгляду кримінального провадження під головуванням судді ОСОБА_11 обвинувачений ОСОБА_7 неодноразово, без поважних причин не з`являвся у судові засідання: 28 січня 2022 року (а.п. 177-178 Т. №1), 23 березня 2022 року (а.п. 214-217 Т. №1), 27 квітня 2022 року (а.п. 15-16 Т. №2), 15 червня 2022 року (а.п. 39-40 Т. №2), 21 вересня 2022 року (а.п. 109-111 Т. №2), 14 листопада 2022 року (а.п. 149-150 Т. №2); 05 квітня 2023 року (а.п. 235 Т. №2), 02 червня 2023 року (а.п. 42-43 Т. №3).

Приводи обвинуваченого ОСОБА_7 не були виконані через відсутність останнього за місцем проживання (а.п. 46 Т. №3).

Ухвалою суду від 20 липня 2023 року ОСОБА_7 , засудженого Шосткинським міськрайонним судом Сумської області до 5 років позбавлення волі, тимчасово залишено в ДУ «Сумський слідчий ізолятор» для подальшого етапування до Конотопського міськрайонного суду Сумської області для участі у розгляді зазначеного кримінального провадження (а.п. 77 Т. №3).

Рішенням ВРП від 19 грудня 2023 року суддю ОСОБА_11 звільнено у відставку.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 грудня 2023 року, для розгляду кримінального провадження визначено головуючу суддю ОСОБА_1 .

Після заміни головуючої судді, розгляд кримінального провадження розпочато спочатку.

30 січня 2025 року ОСОБА_7 на підставі ухвали Шосткинського міськрайонного суду від 22 листопада 2024 року звільнений від відбування покарання у зв`язку з усуненням караності діяння (а.п. 232 Т. №6).

Після звільнення з СІЗО, обвинувачений ОСОБА_7 , який був присутнім у судовому засідання 29 січня 2025 року (а.п. 183 Т. №6) та повідомлений про розгляд кримінального провадження 12 лютого 2025 року о 13:30 год, у визначений час, без поважних причин не з`явився у судове засідання (а.п. 198 Т. №6).

Ухвали суду від 12 лютого 2025 року та від 10 березня 2025 про застосування приводу не виконані (а.п. 199, 218, 222 Т. №6) через відсутність обвинуваченого за місцем проживання (а.п. 229-230 Т. №6).

Ухвалою суду від 24.03.2025 року було надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_7 (а.п. 245-246 Т. №6).

На переконання суду вказані обставини у сукупності свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_7 може як ухилитися від суду так і вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Та обставина, що ОСОБА_7 не був затриманий на виконання ухвали суду від 24.03.2025 не спростовує наявність вказаних ризиків.

Водночас ризик, передбачений п.4 ч.1 ст. 177 КПК України є недоведеним.

У судовому засіданні судом не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_7 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Вказане узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 строком до двох місяців без визначення розміру застави.

Суд також враховує, що гарантії, передбачені пунктом 3 статті 5 Конвенції, частково співпадають з гарантією, передбаченою пунктом 1 статті 6 Конвенції, і дійсно вимагають, щоб відносно особи, яка тримається під вартою, органи державної влади виявляли «особливу ретельність в ході провадження по справі», однак це не має гальмувати зусилля суду щодо відповідального виконання своїх завдань (рішення ЄСПЛ у справі «Херцегфальві проти Австрії», «Садегул Оздемір проти Туреччини»).

Керуючись ст. 176-178, 183, 331, 392 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_12 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення застави, до 09 серпня 2025 року до 24 години.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою протягом п`яти днів з часу її отримання.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3