Справа № 441/409/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1153/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові у режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Городоцького районного суду Львівської області від 14 квітня 2025 року про відмову в задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження,

з участю

прокурора ОСОБА_7 ,

заявника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

Постановою слідчого СВ ВнП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 від 31.03.2025 закрито кримінальне провадження № 0000069 від 11.03.2025 у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

ОСОБА_6 , звернулася до слідчого судді зі скаргою, в якій просила скасувати постанову слідчого СВ ВнП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 від 31.03.2025 про закриття кримінального провадження №0000069 від 11.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України.

Ухвалою слідчого Городоцького районного суду Львівської області від 14 квітня 2025 року у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ ВнП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 від 31.03.2025 про закриття кримінального провадження №0000069 від 11.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, відмовлено.

На ухвалу слідчого ОСОБА_6 апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого СВ ВнП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 від 31.03.2025 про закриття кримінального провадження №0000069 від 11.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, та скерувати матеріали кримінального провадження для подальшого проведення досудового розслідування.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_6 зазначає, що оскаржувана постанова була винесена передчасно, оскільки не було вчинено достатніх та необхідних слідчих дій для прийняття такого рішення, до проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні поставилися формально та однобічно.

Вказує, що під час досудового розслідування не було проведено огляду місця події, не встановлено місцезнаходження автомобіля BMW 520I, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ключів та свідоцтва про реєстрацію, не проведено огляд автомобіля та не визнано такий речовим доказом з вилученням та передачею на відповідальне зберігання законному власнику; не усунуто суттєвих протиріч та розбіжностей у показаннях свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 шляхом одночасних та перехресних допитів; не проведено слідчих експериментів з метою відтворення обстановки та обставин події.

Вважає, що слідчий ОСОБА_8 , зазначаючи у постанові, що автомобіль BMW 520I, реєстраційний номер НОМЕР_1 є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, вийшов за межі наданих йому повноважень.

Звертає увагу, що вона, будучи законним власником вказаного автомобіля, не надавала ОСОБА_11 права розпоряджатись та користуватись зазначеним автомобілем, проте останній не надає їй доступу до автомобіля, не віддає ключів та свідоцтва про реєстрацію та користується таким одноособово.

Стверджує, що будь-яких правовстановлюючих документів, які б надавали ОСОБА_11 право користуватися автомобілем BMW 520I, реєстраційний номер НОМЕР_1 , немає.

На думку апелянта, наявність чи відсутність будь-яких фінансових взаємин між братами не є предметом доказування у цьому кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_7 , який заперечив апеляційну скаргу та вважає рішення судді законним та обґрунтованим, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла наступних висновків.

У відповідності до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Норми ч. 2 ст. 9 КПК України передбачають, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень..

Відповідно до положень кримінального процесуального кодексу України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається за наявності обставин, що виключають кримінальне провадження. Тому таке рішення можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

В силу завдань кримінального провадження слідчий повинен вчинити всі необхідні дії при проведенні досудового розслідування, які спрямовані на збирання, перевірку та оцінку доказів, версій у їх сукупності.

У разі закриття кримінального провадження постанова слідчого відповідно до вимог ст.110 КПК України має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Згідно з вимогами, передбаченими ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; ) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та постанови слідчого про закриття кримінального провадження, вказані вимоги процесуального закону дотримані.

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_6 , слідчий суддя керувався тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000069 від 11.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, проведено достатньо повно і об`єктивно, а прийняте за результатами перевірки рішення - постанова про закриття кримінального провадження № 0000069 від 31.03.2025 на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України відповідає вимогам ст.110 КПК України, є законним та вмотивованим, його зміст відповідає фактичним обставинам справи.

Так, в провадженні СВ ВнП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівськійі перебували матеріали кримінального провадження № 0000069 від 11.03.2025за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Як встановлено органом досудового розслідування, та підтверджено матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_6 є власником автомобіля «BMW520I», реєстраційний номер НОМЕР_1 відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_2 від 10.04.2021.

Допитана у ході досудового розслідування ОСОБА_11 повідомила, що її чоловік ОСОБА_12 проживав разом з нею, однак 25.11.2024 він раптово помер. Ще за життя чоловіка, у квітня 2021 року вона разом з ним спільно придбали автомобіль марки «BMW520I» за готівкові кошти в сумі 4500 доларів США. Власником автомобіля чоловік вирішив зазначити її. Зазначила, що автомобілем користувався лише її чоловік. Стверджувала, що незадовго до смерті він поїхав до рідні (батьків та брата ОСОБА_11 ) у село Родатичі Львівського району Львівської області, де раптово помер, а через кілька днів помер і його батько. Автомобіль залишився там. Оскільки у її чоловіка була заборгованість за кредитами, вона поїхала в с. Родатичі та сказала брату чоловіка, щоб він повернув вказаний автомобіль, оскільки вона має намір його продати та закрити борги. Проте останній відмовився та постійно придумує нові версії, щоб не повертати належний їй автомобіль.

Водночас. допитаний в якості свідка ОСОБА_11 повідомив, що проживає у с. Родатичі разом з мамою. У нього також був рідний брат ОСОБА_12 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер через серцеву недостатність. Спочатку брат разом з дружиною ОСОБА_6 проживали разом з ними, а пізніше через сімейні непорозуміння, дружина залишила його брата та переїхала жити у м. Городок, де жила сама, а брат залишився проживати у с. Родатичі, та час від часу провідував донькуу м. Городок. Зазначив, що у березні 2021 року він разом з братом поїхали у м. Яворів, де придбали вищевказаний автомобіль за 3500 доларів США. Власник автомобіля оформив доручення на його брата ОСОБА_13 на право розпоряджатися та вчиняти реєстраційні дії. Оскільки термін доручення завершився, а брат працював на державній роботі, він вирішив оформити автомобіль на свою дружину ОСОБА_14 . Повідомив також, що брат часто звертався до нього по допомогу, а саме у позиці грошових коштів, та він з лютого 2023 року по березень 2024 року перевів йому близько 270 000 грн, про що має банківські виписки. У вересні 2024 року бран сказав йому, що не зможе повернути кошти та вони домовилися, що він віддає йому автомобіль «BMW520I». ОСОБА_15 мав зателефонувати своїй дружині ОСОБА_14 , що зареєструвати автомобіль на нього, однак у листопаді брат помер. Після смерті ОСОБА_13 його дружина просила, щоб він сплатив заборгованість брата по кредиту, а за те вона оформить на нього автомобіль, на що він погодився, але хотів це оформити нотаріально. Уляна від цього відмовилася. У подальшому вона почала вимагати, щоб він дав їй 120 000 грн, які їй потрібні терміново, бо інакше вона під в поліцію та заявить, що він викрав у неї машину та забере машину собі. Додатково повідомив, що жодних дій до незаконного заволодіння вищевказаним автомобілем він не вчиняв, а автомобіль завжди знаходився за адресою його проживання. Зауважив, що його мама та мамина сестра ОСОБА_16 були свідками його розмови з братом ОСОБА_13 щодо перереєстрації автомобіля. Стверджує, що ОСОБА_6 була власником лише за документами, а фактично автомобілем володів його покійний брат.

Показання ОСОБА_11 підтвердили допитані у ході досудового розслідування свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Перебування зазначеного автомобіля органом досудового розслідування встановлено саме за адресою: АДРЕСА_1 , про яку зазначили свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_17 .

За висновком органу досудового розслідування, в ОСОБА_11 , як і будь-якої іншої особи, жодних умисних дій щодо заволодіння транспортним засобом не вбачається (ч. 1 ст. 289 КК України).

В свою чергу, у відповідності до диспозиції ч.1 ст. 289 КК України, кримінальна відповідальність настає за незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме вчинене умисно, з будь-якою метою протиправне вилучення будь-яким способом транспортного засобу у власника чи користувача всупереч їх волі.

При цьому, заволодіння транспортним засобом має бути незаконним, тобто винна особа всупереч або поза волею власника (користувача), протиправно вилучає транспортний засіб, не маючи на нього ані дійсного, ані передбачуваного права.

З урахуванням вище зазначеного, а саме встановлення відсутності в діях ОСОБА_11 жодних умисних дій щодо заволодіння транспортним засобом, на думку апеляційного суду, вирішуючи скаргу ОСОБА_6 слідчий суддя дотримався вимог кримінального процесуального закону та прийшов до правильного висновку щодо відмови в задоволенні поданої скарги на постанову слідчого СВ ВнП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 від 31.03.2025.

Фактично, в даному випадку вбачаються цивільно-правові відносини, які виникли між ОСОБА_6 та ОСОБА_11 .

При цьому, за результатами апеляційної перевірки, апеляційний суд вважає, що в даному провадженні у повній мірі досліджено та проаналізовано зібрані у встановленому законом процесуальному порядку докази, за результатами чого винесено обґрунтовану постанову про закриття кримінального провадження.

Посилання апелянта на не проведення слідчим всіх необхідних слідчих дій, не знайшли свого підтвердження як слідчим суддею під час розгляду скарги, так і в ході апеляційного перегляду ухвали слідчого судді та постанови про закриття кримінального провадження.

Як вважає апеляційний суд, встановлення фактичних обставин подій у кримінальному провадженні № 0000069 від 11.03.2025, як і належна оцінка доказів у цьому кримінальному провадженні, обумовили прийняття слідчим рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, за відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Жодних належних доказів на спростування цих висновків скаржником апеляційному суду не надано.

В свою чергу, як вважає апеляційний суд, приймаючи рішення слідчий суддя повно та всебічно дослідив обставини закриття кримінального провадження та дав належну оцінку доказам, які були зібрані в ході досудового розслідування та дійшов правильних висновків про законність постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Доводи та обставини викладені ОСОБА_6 в її скарзі на постанову слідчого про закриття кримінального провадження та у апеляційній скарзі на ухвалу слідчого судді щодо викладених обставин кримінального правопорушення, були належно перевірені слідчим у ході досудового розслідування, та слідчим суддею під час судового розгляду скарги останньої, спростовуються матеріалами судового та кримінального проваджень.

Підстави для скасування ухвали слідчого судді та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Городоцького районного суду Львівської області від 14 квітня 2025 року про відмову в задоволенні скарги на постанову слідчого СВ ВнП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 від 31.03.2025 про закриття кримінального провадження №0000069 від 11.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: