Справа № 283/549/25
Провадження №1-кп/283/157/2025
У Х В А Л А

01 липня 2025 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , законного представника потерпілого ОСОБА_5 , законного представника потерпілого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000018 про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Малина Житомирської області, громадянина України, із вищою освітою, який працює учителем інформатики Малинського ліцею № 1 ім. Ніни Сосніної, не одружений, на утриманні осіб не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Малинського районного суду Житомирської області 10.03.2025 надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України.

Ухвалою судді Малинського районного суду Житомирської області від 11.03.2025 у вказаному провадженні було призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою судді Малинського районного суду Житомирської області від 21.05.2025 вказане провадження було призначено до судового розгляду.

У судове засідання з`явилися прокурор, обвинувачений, захисник, потерпілий ОСОБА_4 та його законний представник ОСОБА_5 , законний представник потерпілого ОСОБА_6 .

Потерпілий ОСОБА_9 до суду не з`явився, через канцелярію суду надав заяву, де просить розгляд справи провести без його участі.

Учасники кримінального провадження не заперечили поти проведення судового засідання без участі потерпілого ОСОБА_9 .

Згідно ч. 1 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки.

Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите (ч. 5 ст. 28 КПК України).

Розумність строків кримінального провадження встановлений законодавцем для забезпечення гарантій особи від необґрунтованого та надмірного затягування кримінального провадження стосовно неї з метою забезпечення прав цієї особи.

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ розумність тривалості провадження повинна визначатись у світлі відповідних обставин справи та з огляду на критерії, передбачені прецедентною практикою ЄСПЛ, зокрема, складність справи, поведінку заявника, а також органів влади, пов`язаних зі справою (рішення у справі «Пелісьє і Сассі проти Франції» N 25444/94, параграф 67 та «Філіс проти Греції» (N 2), рішення від 27 червня 1997 року, ECHR 1997-IV, параграф 35).

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе провести судове засідання без участі потерпілого ОСОБА_9 .

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 заявив клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням із потерпілими та закриття кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечила проти закриття кримінального провадження, оскільки обвинувачений вину у скоєнні даних кримінальних правопорушень повністю визнав, примирився з потерпілими, є правові підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 просив звільнити його від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження у зв`язку з тим, що обвинувачений з потерпілими примирився.

01.07.2025 від потерпілого ОСОБА_9 надійшла заява про розгляд справи без його участі, закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності.

Потерпілий ОСОБА_4 та його законний представник ОСОБА_5 , законний представник потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні просили суд про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Обвинувачений ОСОБА_7 20.02.2025 близько 15 години перебував у кабінеті інформатики № 107 приміщення Малинського ліцею №1 ім. Ніни Сосніної, де працював учителем інформатики, що розташований по вул. Паркова, 4, в м. Малині, Коростенського району, Житомирської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_9 . Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень неповнолітньому потерпілому ОСОБА_9 , ОСОБА_7 перебуваючи у цьому ж місці та в цей же час, вийшов з кабінету інформатики № 107 та перебуваючи на сходах у приміщенні навчального закладу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків щодо спричинення шкоди здоров`ю неповнолітньому потерпілому та свідомо бажаючи їх настання, з метою спричинення тілесних ушкоджень, підійшов до ОСОБА_9 та долонею правої руки наніс один удар у ділянку голови, а саме лівої скроні.

Таким чином, у результаті своєї умисної протиправної дії, ОСОБА_7 , спричинив неповнолітньому ОСОБА_9 тілесне ушкодження у вигляді осаднень обличчя, які відносяться до легкого ступеню тяжкості.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за частиною 1 статті 125 КК України, як умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження.

20.02.2025 близько 15 години 05 хвилин у ОСОБА_7 , який перебував на сходах біля кабінету інформатики № 107 приміщення Малинського ліцею №1 ім. Ніни Сосніної, де працював учителем інформатики, що розташований по вул. Паркова, 4, в м. Малині, Коростенського району, Житомирської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник умисел на завдання побоїв малолітньому ОСОБА_4 , з метою спричинення фізичного болю останньому.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на завдання побоїв малолітньому потерпілому ОСОБА_4 , ОСОБА_7 перебуваючи у цьому ж місці та в цей же час, зайшов до кабінету інформатики № 107 разом з ОСОБА_4 та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків щодо завдання фізичного болю, підійшов до малолітнього потерпілого ОСОБА_4 та кулаком правої руки наніс один удар в ділянку обличчя, а саме підборіддя, після чого наніс удар головою в область лобної ділянки голови та лівої брови малолітнього потерпілого ОСОБА_4 .

Таким чином, у результаті своїх умисних, протиправних дій, ОСОБА_7 завдав побоїв, які завдали фізичного болю малолітньому потерпілому ОСОБА_4 і не спричинили тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за частиною 1 статті 126 КК України, як умисне заподіяння побоїв, які завдали тілесних ушкоджень.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 2 статті 44 КК України звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до статті 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Під час звільнення від кримінальної відповідальності суд повинен з`ясувати думку щодо такого звільнення у особи, яка від такої відповідальності може бути звільнена. У Постанові ВС від 2 липня 2019 року (справа №515/331/17) зауважено, що ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи на відповідній підставі.

Отже, для застосування вказаної норми необхідною є сукупність таких умов: 1) особа вчинила злочин уперше; 2) вчинення кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину; 3) вчинений злочин не належить до числа корупційних та до правопорушень проти безпеки дорожнього руху; 4) примирення з потерпілим; 5) відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди; 6) особа, яка вчинила злочин, не заперечує проти закриття кримінального провадження за цією нереабілітуючою підставою.

За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Як вбачається з роз`яснень щодо забезпечення правильного й однакового застосування судами кримінального і кримінально-процесуального законодавства, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів.

З наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 та ч. 1 ст. 126 КК України.

ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Відповідно до статті 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 125, частиною 1 статті 126 КК України є кримінальними проступками.

Дане кримінальне правопорушення не є корупційним, не є правопорушенням проти безпеки дорожнього руху.

Відтак, суд вважає, що відсутні правові перешкоди щодо звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі статті 46 КК України у зв`язку з примиренням його з потерпілими.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до частини 4 статті 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання та звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності.

Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (Постанова ВП ВС від 17 червня 2020 року у справі № 598/1781/17).

Як повідомила в судовому засіданні прокурор по даному кримінальному провадженню процесуальні витрати відсутні.

Враховуючи викладене, суд не вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат.

Запобіжні заходи відносно обвинуваченого не застосовувались, цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 46 КК України, статтями 128,284,372,395 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 125, частиною 1 статті 126 КК України на підставі статті 46 КК України у зв`язку з його примиренням з потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_9 .

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0000018 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України закрити.

Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Речові докази: DVD-R диск з проведенням допиту малолітнього потерпілого ОСОБА_4 від 21.02.2025; DVD-R диск з проведенням слідчого експерименту за участю малолітнього потерпілого ОСОБА_4 від 25.02.2025; DVD-R диск з проведенням допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 від 21.02.2025; DVD-R диск з проведенням слідчого експерименту за участю малолітнього потерпілого ОСОБА_4 від 28.02.2025; DVD-R диск з проведенням допиту малолітнього свідка ОСОБА_10 від 04.03.2025; DVD-R диск з проведенням слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_7 від 05.03.2025, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах провадження.

Ухвалу може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1