УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, та додані до неї матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить скасувати арешт та заборону вчиняти будь-які реєстраційні дії, накладені ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 27.09.2019 у справі №295/14784/19 у межах досудового розслідування кримінального провадження №0000042 від 03.03.2017, з земельних ділянок з кадастровими номерами :04:000:1112, :04:000:1113, площами 0,7133 га кожна, які належать на праві власності ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання вказано, що ОСОБА_4 , як належний набувач (власник) вказаних земельних ділянок, не є фігурантом згадуваного вище кримінального провадження, а також свідком або потерпілим у ньому.

У свою чергу, дане кримінальне провадження розпочате та триває з березня 2017 року, а відтак поза розумного сумніву є той факт, що у органу досудового розслідування було достатньо часу для дослідження обставин кримінального провадження, шляхом проведення слідчих та процесуальних дій щодо встановлення або спростування наявності в діях будь-кого ознак складу кримінального правопорушення, а тому на даний час не існує жодної обставини, що свідчить про необхідність застосування у кримінальному провадженні будь-яких заходів забезпечення, які застосовуються з метою дієвості кримінального провадження, як визначено у частині першій статті 131 КПК України, в тому числі у накладені арешту на земельні ділянки ОСОБА_4 .

Окрім цього, Законом України № 4292 від 12 березня 2025 року «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача», що набрав чинності 09 квітня 2025 року, встановлено, що Держава, територіальна громада не може витребувати майно від добросовісного набувача на свою користь, якщо: 1) з моменту реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності першого набувача на нерухоме майно, передане такому набувачеві з державної або комунальної власності у приватну власність, незалежно від виду такого майна, минуло більше десяти років; 2) з дати передачі першому набувачеві з державної або комунальної власності у приватну власність нерухомого майна, щодо якого на момент такої передачі законодавством не була встановлена необхідність державної реєстрації правочину або реєстрації права власності, минуло більше десяти років. Зміна першого та подальших набувачів не змінює порядку обчислення та перебігу граничного строку для витребування майна, передбаченого цією частиною.

Таким чином, навіть якщо суто гіпотетично уявити, що земельні ділянки вибули у власність ОСОБА_4 з порушенням закону, то враховуючи прийняті та наведені вище законодавчі норми й ураховуючи дату передання у власність останньому вказаної нерухомості (грудень 2010 року), правових підстав для витребування такого майна в подальшому немає, що вкотре доводить безпідставність перебування такого майна у статусі арештованого.

Позбавлення ОСОБА_4 , як добросовісного власника майна, можливості розпоряджатися власністю, як захід забезпечення кримінального провадження, порушує право власності останнього та суперечить ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, адже дотепер у кримінальному провадженні відсутні підстави, які б виправдовували втручання держави у право на мирне володіння ОСОБА_4 майном у контексті забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи фізичної чи юридичної особи.

За таких фактичних обставин, на теперішній час і в подальшому потреба в застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження об`єктивно відпала, що, відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, є підставою для задоволення даного клопотання про скасування арешту та скасування заборони суб`єктам державної реєстрації прав, державним (кадастровим) реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам, проводити будь-які реєстраційні дії щодо вказаних земельних ділянок.

Адвокат ОСОБА_3 подав до суду клопотання про проведення розгляду справи без його участі, клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, матеріалів кримінального провадження №0000042 від 03.03.2017 на виконання ухвали суду від 27.08.2025 не надав.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Встановлено, у провадженні СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування за № 0000042 від 03 березня 2017 року за фактом зловживання службовим становищем службовими особами ЖОКАП «Житомироблагроліс», ДП «Пулинський лісгоп АПК» та Житомирської районної державної адміністрації при відчуженні безоплатно у власність земель лісогосподарського призначення на території Житомирського району Житомирської області, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 364 КК України.

Земельні ділянки з кадастровими номерами :04:000:1112, :04:000:1113, площами 0,7133 га кожна, належать на праві власності ОСОБА_4 , що підтверджується долученими до клопотання копіями Державних актів на право власності на земельні ділянки серії «ЯЛ» № 872450 та «ЯЛ» № 872451, виданими 02 грудня 2010 року.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира №295/14784/19 від 27.09.2019, серед іншого, на зазначені земельні ділянки накладено арешт та встановлено заборону суб`єктам державної реєстрації прав, державним (кадастровим) реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам, проводити будь-які реєстраційні дії, в тому числі посвідчувати правочини, реєструвати право власності, перехід права власності, обтяження, інші речові права та вносити відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного земельного кадастру, стосовно вказаних земельних ділянок.

Відповідно до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є видом заходу забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Спеціальними вимогами глави 17 КПК України врегульовано дотримання балансу між потребами слідства та правом особи володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, гарантованим ст. 41 Конституції України та ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) до Конвенції про захист прав людини та основних свобод, відповідно до якої, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, п

ередбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним.

Враховуючи, що арешт майна має бути застосований з урахуванням розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, прокурором не надано в судове засідання матеріалів кримінального провадження, в рамках якого на земельні ділянки ОСОБА_4 накладено арешт, не подано будь-яких заперечень щодо клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що наявний арешт земельних ділянок призводить до обмеження прав власника, підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи, що застосований 27.09.2019 захід забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на належні ОСОБА_4 земельні ділянки, порушує право власності останнього та суперечить ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, адже дотепер у кримінальному провадженні відсутні підстави, які б виправдовували втручання держави у право на мирне володіння ОСОБА_4 майном у контексті забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи фізичної чи юридичної особи, а тому слідчий суддя вважає за можливе задовольнити подане клопотання.

Керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт та заборону вчиняти будь-які реєстраційні дії, накладені ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 27.09.2019 у справі №295/14784/19 у межах досудового розслідування кримінального провадження №0000042 від 03.03.2017, з земельних ділянок з кадастровими номерами :04:000:1112, :04:000:1113, площами 0,7133 га кожна, які належать на праві власності ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1