ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2976/25 Справа № 175/3417/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження на ухвалу Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000022 від 14 січня 2025 року про продовження строку тримання під вартою стосовно

ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Підгородне Дніпропетровської області, громадянки України, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 153, частиною 4 статті 301-1 Кримінального кодексу України (далі КК),

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2025 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченій ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 17 жовтня 2025 року без визначення застави.

В обґрунтування прийнятого рішення, суд зазначив, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) продовжують існувати, а саме обвинувачена може переховуватися від від суду, враховуючи тяжкість покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 15 років у випадку визнання її винуватою, може незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому дійшов висновку, що запобігти наявним ризикам можливо лише шляхом продовження строку тримання обвинуваченої під вартою.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 порушує питання про поновлення строку апеляційного оскарження, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та змінити обвинуваченій запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт з електронним моніторингом з покладенням відповідних обов`язків або особистого зобов`язання.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження захисник зазначає про несвоєчасне отримання повного тексту ухвали суду першої інстанції, оскільки судом 19 серпня 2025 року була проголошена лише резолютивна частина ухвали, а повний її текст отримав лише 25 серпня 2025 року, який є необхідним для підготовки та подання обґрунтованої апеляційної скарги.

За змістом апеляційної скарги захисник не погоджується з рішенням суду щодо продовження обвинуваченій ОСОБА_7 строку тримання під вартою. Вважає, що прокурор посилається на необґрунтовані ризики. Посилаючись на вимоги КПК та практику ЄСПЛ, захисник вважає, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є доцільним з тих підстав, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, де проживає протягом тривалого часу разом з малолітнім сином ОСОБА_8 , 2022 року народження, перебуває у шлюбі, має батьків та родичів, які всі проживають у тому ж населеному пункті, що створює міцну систему соціальних зв`язків. Вказує, що суд не врахував інтереси малолітнього сина обвинуваченої, який у віці трьох років особливо потребує материнської турботи та піклування. Крім того захисник зазначає, що суд не взяв до уваги документально підтверджену наявність у ОСОБА_7 психічного розладу, а також відсутність закордонного паспорту та будь-яких зв`язків за кордоном України, тобто не розглянув належним чином реальну можливість застосування альтернативних запобіжних засобів.

Позиції учасників судового провадження.

Учасники судового розгляду про час та дату апеляційного провадження повідомлені належним чином, захисник подав клопотання про проведення розгляду за його та обвинуваченої відсутності, у зв`язку з чим та на підставі ч. 4 ст. 422-1 КПК апеляційний суд здійснює розгляд без їх участі.

Мотиви апеляційного суду.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи клопотання захисника про поновлення строку апеляційного оскарження, який пропущений з поважних причин, оскільки для підготовки обґрунтованої апеляційної скарги особа має ознайомитись з повним текстом оскарженого судового рішення, пропущений строк не є значним. Враховуючи викладене, для забезпечення права на апеляційне оскарження судового рішення клопотання захисника підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до частин 1 - 3 статті 331 КПК під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать зокрема про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог частин 3, 4 ст. 199 КПК клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно зі ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали провадження, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції належним чином дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону, а доводи захисника про відсутність підстав для продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченої апеляційний суд вважає неспроможними.

З матеріалів справи слідує, що в провадженні Дніпровського районного суду Дніпропетровської області є кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого частиною 4 статті 153, частиною 4 статті 301-1 КК, яке перебуває на стадії судового розгляду.

Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченої з підстав наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

В даному випадку для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку статей 199, 331 КПК, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

З огляду на стадію кримінального провадження, яке наразі перебуває на стадії судового розгляду і ОСОБА_7 вже пред`явлено обвинувачення, яке підлягає доведенню прокурором в суді за стандартом «поза розумним сумнівом», апеляційний суд не входить в перевірку питання «обґрунтованості підозри».

Перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно вважав доведеними вищенаведені ризики, передбачені ст. 177 КПК, для запобігання яким продовження строку тримання обвинуваченої під вартою є доцільним з огляду на наступне.

За змістом ст. 178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченої винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченої, міцність соціальних зв`язків обвинуваченої, у тому числі наявність у неї родини й утриманців, наявність у обвинуваченої постійного місця роботи або навчання; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, тощо.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження тримання під вартою обвинуваченої, належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення цього питання.

Так, суд першої інстанції, відповідно до ст. 178 КПК врахував тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , один з яких відноситься до категорії особливо тяжких та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 9 до 15 років та яке їй загрожує у разі визнання її винуватою та відповідно наявність передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК ризиків, які не припинили існувати, тому дійшов до переконливого висновку про необхідність продовження останній строку тримання під вартою та відсутність процесуальної необхідності застосування менш суворого виду запобіжного заходу.

Також тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 та суворість можливого покарання, яке може бути їй призначено у випадку визнання її винуватою у вчиненні інкримінованих злочинів, який, як за національним законодавством, так і за судовою практикою Європейського суду з прав людини, визнаються вагомими факторами при оцінці ризику, що підозрювана особа може переховуватись від органу досудового розслідування.

Ризик переховування від суду об`єктивно збільшується з урахуванням введення в Україні воєнного стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Вищевикладені обставини, враховані апеляційним судом в контексті наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК та ймовірності їх настання, за умови не застосування іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Обґрунтованими є і висновки суду про доведеність ризику незаконного впливу з боку обвинуваченої на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні з метою зміни їх показів, враховуючи, що такий ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Стосовно ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК, апеляційний суд враховує обставини кримінального правопорушення, при яких обвинувачується ОСОБА_7 відносного свого малолітнього сина та відомості про її особу, яка офіційно не працевлаштована та не має легального джерела доходу, тому може вдатися до дій, спрямованих на продовження даного кримінального правопорушення.

Апеляційний суд дійшов висновку, що викладені обставини у сукупності свідчать про те, що застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим і більш м`які запобіжні запобіжні заходи не забезпечать належної її процесуальної поведінки.

Таким чином, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, приймаючи рішення про продовження обвинуваченій строку тримання під вартою, повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченій злочинів, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК, дані про її особу, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження в межах, необхідних для вирішення питання в порядку ст. 331 КПК та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Суд апеляційної інстанції також зважає на доводи захисника щодо міцності соціальних зв`язків обвинуваченої, стану її здоров`я, наявності в неї постійного зареєстрованого місця проживання, однак вказані обставини не можуть бути самодостатньою підставою для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції та на даний час не спростовують правильності висновків суду. Водночас неспроможними є доводи захисту, що суд не врахував інтереси малолітнього сина обвинуваченої, який у віці трьох років особливо потребує материнської турботи та піклування, з огляду на обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 відносно своєї малолітньої дитини.

Таким чином, будь-яких порушень КПК при постановленні оскарженої ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає за необхідне ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Керуючись статтями 199, 331, 405, 407, 419, 422-1 КПК, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання захисника ОСОБА_6 задовольнити та поновити йому строк апеляційного оскарження ухвали Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2025 року про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 153, частиною 4 статті 301-1 Кримінального кодексу України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4