Справа №766/215/25
н/п 1-кп/766/3060/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2025 м.Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000518 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Херсон Херсонської області, громадянки України, зареєстроване місце проживання та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України,

ВСТАНОВИВ

24.09.2022 року, близько 12.18 год., ОСОБА_5 , будучи обізнаною щодо розпочатої 19.02.2014 року збройної агресії російської федерації проти України, а з 24.02.2022 року відкритого вторгнення збройних сил російської федерації на територію України, знаходячись на тимчасово окупованій території України в м.Херсон Херсонської області, більш точного місця досудовим розслідуванням не встановлено, достовірно розуміючи, що Україна є унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, діючи умисно, протиправно, з метою завдання шкоди національним інтересам України, добровільно надала інтерв`ю представникам держави агресора російської федерації, в якому наявні висловлювання, за замістом спрямовані на виправдування, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, а саме наступного змісту (мовою оригіналу) : «Я верю, я просто уверена, что у нас будет мир, мы под защитой большого государства, православного, такого же как мы, мы один народ Украина, Белоруссия, Россия и конечно уверена, мы связываем наше будущее с Россией и с Белоруссией, один народ православный», «...может быть они неправильно понимают, они вот думают что нас захватили, нашу Украину, а все-таки здесь идет борьба против олигархов, против вот этих вот людей, которые захватили нашу Украину, они как-то в совершенно другом понятии, они думают, что на них напали у них все забрали…», та яке було поширене в телеграм каналі під назвою «Главное в Херсоне и области».

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 436-2 КК України, як виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена свою винуватість в пред`явленому обвинуваченні фактично не визнала, дала показання, що під час окупації м.Херсон російською федерацією вона перебувала у м.Херсоні. На вулиці до неї підійшов невідомий їй чоловік та задав питання щодо життя в м.Херсоні та про її сподівання, на що вона дала відповідь. Відеокамеру вона не бачила. В бесіді висловлювалась виключно, що вірить про настання миру в Україні, в своїй промові мала на увазі не росію, а радянський союз, в час якого у Херсоні було багато підприємств, установ, а за час незалежності все було знищено. Вона завжди хотіла лише добра м.Херсону. Зазначила, що на оглянутому в судовому засіданні відеозаписі саме вона.

Незважаючи на невизнання обвинуваченою своєї вини, її винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, за встановлених судом обставин, крім часткових показань самої обвинуваченої, яка не заперечувала факту здійснення висловлювання та його змісту, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою, є належними, достовірними та допустимими, а саме:

- протоколом огляду від 16.11.2023, з якого вбачається, що предметом огляду є публікація у загальнодоступному інтернет додатку «Telegram», канал « ІНФОРМАЦІЯ_2 », з відповідним посиланням на інтернет сторінку, а саме відеозапис, викладений на вказаному каналі ІНФОРМАЦІЯ_3 о 12.18 год., тривалістю 4 хв. 47 сек.. На момент огляду публікація переглянута 36,3 тис. разів. На відеозаписі зафіксовано жінку, яка дає інтерв`ю невідомим особам. Зокрема, вказана жінка говорить (мовою оригіналу): «Я верю, я просто уверена, что у нас будет мир, мы под защитой большого государства, православного, такого же как мы, мы один народ Украина, Белоруссия, Россия и конечно уверена, мы связываем наше будущее с Россией и с Белоруссией, один народ православный…»;

-протоколом тимчасового доступу до речей та документів, згідно до якого, на підставі ухвали слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 29.03.2024, слідчим вилучено копію форми №1 з фотокарткою на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- висновком портретної експертизи за №СЕ-19/112-24/6746-ФП, відповідно до якої, на відеозаписі, який був предметом огляду 16.11.2023, та у фотозображенні у файлі під назвою «Смирнова 2», створеному на підставі вилученої форми №1 обвинуваченої, ймовірно зображена одна і таж особа;

- висновком судово лінгвістичної експертизи за №24-1820, проведеної на підставі постанови слідчого, який здійснював досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, від 21.03.2024, відповідно до якого, у наданому на дослідження тексті інтерв`ю особи, що розміщена на телеграм-каналі з назвою «Главное в Херсоне и области», з відповідним посиланням на інтернет сторінку, та зафіксоване в протоколі огляду від 16.11.2023, а саме висловлювання (мовою оригіналу): «Я верю, я просто уверена, что у нас будет мир, мы под защитой большого государства, православного, такого же как мы, мы один народ Украина, Беларуссия, Россия и конечно уверена, мы связываем наше будущее с Россией и с Белоруссией, один народ православный», «...может быть они неправильно понимают, они вот думают что нас захватили, нашу Украину, а все-таки здесь идет борьба против олигархов, против вот этих вот людей, которые захватили нашу Украину, они как-то в совершенно другом понятии, они думают, что на них напали у них все забрали…», за змістом спрямовані на виправдування, заперечення збройної агресії російської федерації проти України;

- показаннями свідка ОСОБА_6 з яких вбачається, що під час її розмови зі своєю знайомою ОСОБА_7 , остання показала їй відеозапис на якому була обвинувачена та «агітувала за росію»;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.11.2024, за участю ОСОБА_8 , з якого вбачається, що свідок за загальними рисами обличчя впізнала ОСОБА_5 як свою колишню сусідку.

- показаннями свідка ОСОБА_9 , зафіксованими на відеозаписі та відтвореному в судовому засіданні, відповідно до яких, обвинувачена є її знайома, в інтернеті вона бачила відео, де ОСОБА_5 проводить пропаганду в інтересах країни агресора, а саме, що «вони чекали та дуже раді»». На відеозаписі обвинувачена була в гарному настрої, ознак насилля або примушування щодо ОСОБА_5 на відео вона не бачила;

Аналізуючи вказані докази в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, приходить до висновку, що вказані докази належні, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню та допустимі, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України, зокрема, слідчі дії вчиненні уповноваженими особами, у визначений процесуальним Законом спосіб.

Суд приймає та кладе в основу свого висновку про винуватість ОСОБА_5 протокол огляду від 16.11.2023, показання обвинуваченої в частині, що на оглянутому відеозаписі зображена вона і вона робила висловлювання, які ставляться їй у провину, та зміст яких вона не оспорює, а також висновок судово лінгвістичної експертизи. Вказані докази є взаємопов`язаними та узгоджуються між совою.

Інші докази, а саме показання свідків, підтверджують факт, що висловлювання обвинуваченої вказують на її прихильність до дій РФ, що також непрямо підтверджує пред`явлене обвинувачення.

Доводи ОСОБА_5 , що вона не давала інтерв`ю та відповідно не знала, що її промову буде викладено в інтернет ресурсі, правового значення не мають, оскільки сам факт висловлювань обвинуваченою не заперечується, а об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.436-2 КК України, не передбачає обов`язкової наявності такої ознаки як «публічність».

Твердження захисника, що обвинувачена не усвідомлювала наслідків своїх висловлювань суд вважає безпідставними, оскільки, беручи до уваги рівень освіти ОСОБА_5 , її вік, що передбачає наявність у неї базових знань про суспільні норми, обов`язки громадян та загальне розуміння правових заборон, вона не могла не усвідомлювати, що її висловлювання під час воєнного стану, на підтримання дії РФ щодо України, є інформаційною підтримкою держави-агресора і такі дії є кримінально караними.

Отже, сукупність досліджених судом доказів, які є достовірними, у своєму взаємозв`язку поза розумним сумнівом доводять, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.436-2 КК України, і вона винна у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання судом не встановлено.

Обставиною, яка відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання суд визнає вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Згідно зі ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні ОСОБА_5 покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії нетяжких злочинів, особу винної, яка на обліку лікаря нарколога, психіатра не перебуває, вперше притягується до кримінальної відповідальності, обставину, що обтяжує покарання, відсутність обставин, які пом`якшують покарання, та приходить до висновку, що обвинуваченій має бути призначено покарання у виді пробаційного нагляду. На думку суду, з урахуванням обставин справи, віку обвинуваченої, саме такий вид покарання буде необхідним та достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Покарання у виді виправних робіт до ОСОБА_5 застосоване бути не може, оскільки вона не працює, а покарання у виді позбавлення волі не буде відповідати особі обвинуваченої внаслідок його суворості.

Довідка від 29.01.2025 року про те, що мати обвинуваченої з лютого 2022 року не проживає за адресою: АДРЕСА_2 ., не підтверджує факт, що остання перебуває на утриманні ОСОБА_5 або, що вона здійснює за нею догляд, у зв`язку з цим, зазначена довідка судом не враховувалась при прийняття рішення щодо призначення покарання.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.12.2024 року відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.02.2025 року, до обвинуваченої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у визначений час. Визначено строк дії запобіжного заходу до 04.04.2025 року.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03.04.2025 року обвинуваченій обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Визначено строк дії запобіжного заходу до 20.05.2025 року.

Після припинення дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Зі змісту ч.7 ст.72 КПК України вбачається, що домашній арешт зараховується судом у строк покарання за правилами, передбаченими в частині першій цієї статті, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Частиною першою статті 72 КПК України встановлено, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні пробаційного нагляду.

За вказаних обставин, перебування ОСОБА_5 під цілодобовим домашнім арештом за період з 20.12.2024 року по 03.02.2025 року включно, підлягає зарахуванню в строк покарання з розрахунку три дні домашнього арешту відповідає двом дням пробаційного нагляду.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

В даному кримінальному провадженні прокурором підтверджено витрати на залучення експертів в сумі 52252 грн. 32 коп. (№СЕ-19/122-24/2438-КТ від 06.06.24 6815,52 грн.; №СЕ-19/112-24/6746-ФП від 10.06.24 3786,40 грн.; №24-459 від 22.01.2024 18932 грн.; №24-1820 від 01.04.2024 22718,40 грн.;).

Отже, вказані процесуальні витрати мають бути стягнуті з обвинуваченої на користь держави.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України, та призначити їй покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.2 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

1)періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;

3)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Початок строку відбування покарання обчислювати з дня постановки ОСОБА_5 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ч.1, ч.7 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_5 в строк покарання строк її перебування під домашнім арештом з 20.12.2024 року по 03.02.2025 року включно, із розрахунку три дні домашнього арешту за два дні пробаційного нагляду.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати в сумі 52252 (п`ятдесят дві тисячі двісті п`ятдесят дві) гривні 32 (тридцять дві) копійки.

Вирок може бути оскаржений до Херсонського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Херсонський міський суд Херсонської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1