Справа № 445/303/24
Провадження № 1-кп/445/92/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2025 року Золочівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області об`єднане кримінальне провадження № 0000556 від 16.12.2023, № 0000340 від 21.06.2024 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої, востаннє 26.03.2025 вироком Золочівського районного суду Львівської області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн.,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_6 , 19.06.2024 близько 13:00 години, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи біля каси у магазині ТМ «Рукавичка», що належить ТОВ ТВК «Львівхолод», по вулиці Степана Бандери, 3, в м. Золочів Львівської області, під час здійснення покупки, виявшви на робочому місці касира пластикову картку "Монобанк", АТ «Універсал Банк» N? 166980 належну потерпілій

ОСОБА_7 , керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного особистого збагачення шляхом викрадення з банківського рахунку грошових коштів, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що за її діями ніхто не спостерігає, користуючись відсутністю власника, шляхом вільного доступу, умисно, таємно із робочого місця касира, викрала банківську картку «Монобанк», АТ «Універсал Банк» N? 166980 рахунок НОМЕР_1 , належну потерпілій ОСОБА_7 , яка є різновидом офіційного документу, містить обов?язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк) та держателя цього спеціального засобу, покинула місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядилась нею на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, тобто у викрадені офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.

Крім того, ОСОБА_8 , 23.06.2024 року, близько 02:00 години, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, повторно, таємно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх наслідки, керуючись корисливим мотивом та метою, шляхом вільного доступу, усвідомлюючи, що за її діями ніхто не спостерігає, викрала велосипед марки "BENETTI", салатового кольору, який був розташований біля будинку, за адресою: АДРЕСА_3 , вартістю 5800,00 грн., що належить ОСОБА_9 .

Після чого, ОСОБА_4 разом з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникла та розпорядилась ним на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 5800,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно та в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винною себе в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях визнала повністю. Зазначила, що щиро розкаюється, просить її суворо не карати. Вказує, що обставини правопорушення аналогічні тим, які зазначені в обвинувальному акті.

Потерпілі у судове засідання не з`явилися, подали суду заяви у яких просять розгляд справи проводити без їх участі.

Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої.

Обвинувачена та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Таким чином, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно та в умовах воєнного стану та викрадення офіційного документу, вчиненому з корисливих мотивів, а тому дії обвинуваченої кваліфіковано органом досудового розслідування вірно.

Обираючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого правопорушення, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних злочином наслідків, особу обвинуваченої, яка раніше судима за корисливі злочини, однак на шлях виправлення не стала, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не знаходиться, за місцем проживання характеризується негативно.

Обставинами, що пом`якшують покарання, на думку суду, є щире каяття та сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставинами, що обтяжують покарання, на думку суду, є рецидив злочинів.

З урахуванням наведеного, а також обставин, які пом`якшують покарання та обставин, які обтяжують покарання, аналізу особи винної як у загально-соціальному плані, так і в плані її потенційної суспільної небезпеки, негативну характеристику за місцем проживання, те, що ОСОБА_4 раніше притягувалася до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, а тому на підставі встановлених судом конкретних обставин події, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкцій ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням правил, визначених ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, що є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

В силу положень ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Відтак, зважаючи на те, що ОСОБА_4 засуджена Золочівським районним судом Львівської області від 26.03.2025 за ч. 1 ст. 125 КК України до 850,00 гривень штрафу, який вона не сплатила, тобто не відбула покарання за вказаним вироком, тому на підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн., виконувати самостійно.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, застосовані відповідно до ухвали слідчого судді Золочівського районного суду Львівської області від 19.07.2024 - справа № 445/1525/24, провадження 1-кс/445/552/24, справа № 445/1534/24, провадження 1-к/445/558/25, справа № 445/1533/24, провадження 1-кс/445/557/24, слід скасувати.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою суд вважає необхідним до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Керуючись ст. 70, 72, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, ст. 100, 368-371, 373- 374 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, та призначити їй покарання за:

ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання ОСОБА_4 , призначене вироком Золочівського районного суду Львівської області від 26.03.2025 у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. виконувати самостійно.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 18.07.2024, тобто з часу взяття її під варту.

До набрання вироком законної сили, залишити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Скасувати арешт, накладений на майно, згідно ухвали слідчого судді Золочівського районного суду Львівської області від 19.07.2024 (справа № 445/1525/24, провадження 1-кс/445/552/24), ухвали слідчого судді Золочівського районного суду Львівської області від 19.07.2024 (справа № 445/1534/24, провадження 1-к/445/558/25), ухвали слідчого судді Золочівського районного суду Львівської області від 19.07.2024 (справа № 445/1533/24, провадження 1-кс/445/557/24).

Речові докази:

- картонову коробку синього кольору прямокутної форми, з присутніми на ній написами "Tecno pop 5" 32 + 2 GB, IMEI НОМЕР_2 , IMEI НОМЕР_3 - повернути ОСОБА_10 ;

- чорну банківську картку «Monobank» № НОМЕР_4 -повернути ОСОБА_7 ;

- велосипед марки "BENETTI", салатового кольору - повернути ОСОБА_9 ;

- коробку з під парфумів "Versace Bright Crystal", 50 мл., рожевого кольору, із надписом «Eau de toilette Natural Spray», коробку з написами на ній "POWERBANK 20000 MAH" - знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Золочівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1