Справа № 309/643/23
Провадження № 1-кп/309/53/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2025 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хуст кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Хуст Закарпатської області, громадянина України, який має середню освіту, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого відповідно до ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 27 грудня 2022 року, близько 15 години 40 хвилин, перебуваючи неподалік від пункту прийому металобрухту по вулиці Привокзальній в м.Хуст Закарпатської області, під час дії Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», діючи умисно, усвідомлюючи протиправність та караність своїх дій, з метою незаконного власного збагачення, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, відкрив двері багажного відсіку автомобіля марки «Фольксваген» червоного кольору, з якого викрав шість мідних колін 28мм/90° під пайку марки «Viega», загальною вартістю 497грн.00коп., та чотири мідні труби, довжиною 1м., марки «Viega», загальною вартістю 2308грн., які перебували у власності потерпілого ОСОБА_6 , спричинивши останньому матеріальну шкоду на загальну суму 2805грн.00коп..

Потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов не заявлений.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, підтвердив суду обґрунтованість обвинувачення та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.

В судове засідання потерпілий ОСОБА_6 не з`явився, подав до суду заяву /арк.спр.42/, згідно якої просив розглянути справу в його відсутність, пояснив, що ніяких претензій до обвинуваченої не має, питання щодо міри покарання відносно обвинуваченого залишив на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 згідний з доказами, зібраними відносно нього органами досудового розслідування, і вважає за недоцільне дослідження їх в судовому засіданні, так як вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнає повністю, зміст та значення ст.349 ч.3 КПК України йому зрозумілі.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Зібрані по кримінальному провадженню докази, достовірність та істинність яких ОСОБА_4 не оскаржує, у їх сукупності дають підставу суду зробити висновок, що його дії правильно кваліфіковані: за ч.4 ст.185 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинена в умовах воєнного стану.

Відповідно до вимог ст.50,65 КК України: особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром повинно бути адекватним /відповідним/ характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися судом до уваги обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує:

-ступінь тяжкості вчинених ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України є тяжким злочином;

-дані про особу винного, який раніше не судимий відповідно до ст.89 КК України /арк.спр.61/; в лікарів психіатра та нарколога психо-наркологічного відділення КНП «Лікувально-діагностичний центр» Хустської міської ради на обліку не перебуває і не лікується /арк.спр.63/; не працює; проживає з матір`ю, цивільною дружиною та трьома малолітніми дітьми /в свідоцтвах про народження яких він не вказаний їх батьком/ та своєю малолітньою донькою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка йому передана на виховання Службою у справах дітей, оскільки її мати позбавлена батьківських прав /арк.спр.109-119/, за місцем проживання характеризується посередньо /арк.спр.62/;

-те, що він вину повністю визнав, у вчиненому щиро розкаявся;

-має постійне місце проживання і міцні соціальні зв`язки, його відношення до скоєного, поведінку після вчиненого, яка містить ознаки щирого каяття, його поведінку в судовому засіданні;

-позицію потерпілого, який ніяких претензій до обвинуваченого не має та просив суд обрати обвинуваченому міру покарання на розсуд суду;

-наявність обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують його покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_275/ed_2018_06_07/pravo1/T012341.html?pravo=1 - 275відповідно до ст.66 КК України, суд визнає: повне визнання своєї вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст.368 КПК України: суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, складену провідним інспектором Хустського РВ №2 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_8 , згідно висновку якої: беручи до уваги зібрану інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення та середню ймовірність небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, орган пробації вважає, що виправлення громадянина ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високу небезпеку для суспільства, у тому числі окремих осіб /арк.спр.55-59/.

Враховуючи усі вищевикладені обставини, беручи до уваги думки усіх учасників судового розгляду, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 повинно бути призначене у межах санкції ст.185 ч.4 КК України - у вигляді позбавлення волі.

Проте, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності; вирішивши питання, передбачені ст.368 КПК України; врахувавши обставини, передбачені ст.65 КК України, у тому числі наявність трьох обставин, які пом`якшують його покарання, відсутність обставин, що обтяжують його покарання; беручи до уваги думки учасників судового розгляду; ставлення обвинуваченого до вчиненого; повне визнання обвинуваченим своєї вини, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також, приймаючи до уваги, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення; дані про його особу, суд на підставі ст.75 КК України, дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання, встановивши йому іспитовий строк 1 рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України. Таке покарання, за глибоким переконанням суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде відповідати цілям покарання.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.368, 370-371, 373-375, 615 ч.15 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення /злочину/, передбаченого ст.185 ч.4 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 /п`яти/ років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, який суд визначає в 1 /один/ рік, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до пунктів 1,2 частини 1 та пункту 2 частини 3 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по справі:

-поліетиленовий пакет білого кольору, всередині якого знаходяться три мідні трубки, який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 , - залишити ОСОБА_6 ;

-компакт диск, на якому наявний відеозапис подій, які мали місце 27.12.2022, який знаходиться при матеріалах кримінального провадження №0000008, - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000008.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити ОСОБА_4 та прокурору.

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1