УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року

м. Київ

справа № 461/9003/20

провадження № 51-2741 ск 21

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 02 квітня 2025 року,

встановив:

Як убачається із касаційної скарги та доданої копії судового рішення, ухвалою Львівського апеляційного суду від 29 квітня 2021 року поновлено ОСОБА_4 строк апеляційного оскарження. Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 28 грудня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_4 , залишено без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_4 - без задоволення.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 05 липня 2021 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Львівського апеляційного суду від 29 квітня 2021 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 02 квітня 2025 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Львівського апеляційного суду від 05 липня 2021 року за нововиявленими обставинами.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 ставить питання про скасування ухвали Львівського апеляційного судувід 02 квітня 2025 року у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції. Посилається на ту обставину, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам статей 419, 429, 459, 460, 462, 469 КПК України, оскільки у своїй заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами він чітко виконав вимоги ч. 2 ст. 459 КПК України. При цьому, на думку заявника, обставини, встановлені в ухвалі Львівського апеляційного суду від 09 вересня 2024 року у справі № 461/2373/21, згідно з якою Конституційний Суд України у своєму рішенні № 5-р(ІІ)/2024 від 10 квітня 2024 року констатував, що оспорюваний припис ст. 459 Кодексу не містить заборони на перегляд за нововиявленими обставинами будь-яких видів судових рішень, що набрали законної сили, є нововиявленими. Тому вказує, що апеляційний суд позбавив його доступу до правосуддя.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додану до скарги копію судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Відповідно до ст. 438 КПК України предметом перегляду справи в касаційному порядку можуть бути істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є, окрім іншого, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч. 1 ст. 412 КПК України).

Глава 34 КПК України визначає підстави та порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами, строки звернення та вимоги до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

У ст. 459 цього Кодексу наведено вичерпний перелік нововиявлених обставин, за наявності яких можуть бути переглянуті судові рішення, що набрали законної сили.

Відповідно до положень зазначеної норми права нововиявленими обставинами визнаються:

- штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

- скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

- інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду при прийнятті судового рішення, а також спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 460 КПК України, учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.

Стаття 3 КПК України чітко розрізняє стадії досудового розслідування і судового провадження (п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України) і визначає судове провадження як кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами (п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України).

У той же час згідно з пунктами 4, 5 ст. 462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.

Отже, системне тлумачення положень кримінального процесуального законодавства указує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки: вони існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового розгляду; вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Конституційний Суд України у Рішенні № 5-р(ІІ)/2024 від 10 квітня 2024 року визнав таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), окремий припис ч. 1 ст. 459 КПК України, за яким «судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами». Цей Суд констатував, що оспорюваний припис ст. 459 КПК України не містить заборони на перегляд за нововиявленими обставинами будь-яких видів судових рішень, що набрали законної сили. Проте, додержання принципу остаточності судового рішення стосовно ухвал слідчих суддів у разі надання права на їх перегляд за нововиявленими обставинами можливе лише за наявності істотних та переконливих передумов для такого перегляду й з урахуванням потреби додержання вимог щодо розумних строків досудового розслідування.

Як убачається із копії ухвали апеляційного суду, вказаний суд зазначив, що відсутні підстави для відкриття провадження за нововиявленими обставинами за заявою ОСОБА_4 , так як у поданій заяві не наведено визначених ч. 2 ст. 459 КПК України обставин.

При цьому судом взято до уваги те, що згідно з заявою про перегляд ухвали Львівського апеляційного суду від 05 липня 2021 року за нововиявленими обставинами, ОСОБА_4 в обґрунтування такої покликався на рішення Львівського апеляційного суду від 09 вересня 2024 року у справі №461/2373/21 в якому, у свою чергу, наявне посилання на Рішення Конституційного Суду України №5-р(II)/2024 від 10 квітня 2024 року. Водночас, жодних обставин, визначених ч. 2 ст. 459 КПК України, які б дозволили переглянути ухвалу Львівського апеляційного суду від 05 липня 2021 року за нововиявленими обставинами, у поданій заяві ОСОБА_4 не наведено.

Крім того, Верховний Суд звертає увагу, що саме по собі посилання ОСОБА_4 на Рішення Конституційного Суду України, яким встановлена конституційність окремого припису ч. 1 ст. 459 КПК України, за яким «судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами», не є нововиявленими обставинами у розумінні ч. 2 ст. 459 КПК України.

Враховуючи викладене, доводи касаційної скарги ОСОБА_4 щодо наявності нововиявлених обставин є необґрунтованими.

Щодо доводів касаційної скарги ОСОБА_4 стосовно безпідставної відмови суду апеляційної інстанції у відкритті провадження за заявою про перегляд ухвали за нововиявленими обставинами, необхідно зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст.464 КПК України не пізніше наступного дня після надходження заяви до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам статті 462 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

Суд апеляційної інстанції обґрунтовано відмовив у відкритті провадження за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Львівського апеляційного суду від

05 липня 2021 рокуза нововиявленими обставинами, що узгоджується з висновком, викладеним у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 03 лютого 2020 року (справа

№522/14170/17 провадження № 51-1836кмо19).

Згідно з указаним висновком, положення ч. 2 ст. 464 КПК України про те, що «суддя … вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами», слід розуміти як такі, що надають судді повноваження перевірити наявність підстав для відкриття провадження за нововиявленими обставинами й ухвалити рішення про відкриття такого провадження або відмову у його відкритті.

Отже, доводи ОСОБА_4 про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону при розгляді його заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, є безпідставними.

Ухвала апеляційного суду належним чином умотивована та відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 02 квітня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3