ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/5841/25 Провадження 1-кс/636/874/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2025 місто Чугуїв

Слідчий суддя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в м. Чугуєві клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню № 0000044 від 13.07.2025, про арешт майна

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 звернувся до суду з зазначеним клопотанням.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 12.07.2025 до ЧЧ ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від оперуповноваженого СКП ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області про те, що 13.07.2025, приблизно 19:00 годині, виявлено та вилучено лампу імовірно для куріння наркотичних речовин, колбу та білий паперовий згорток, всередині якого мається порошкоподібна речовина білого кольору.

13.07.2025, з дотриманням вимог ст. 214 КПК України, відомості про кримінальне правопорушення, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0000044 щодо кримінального правопорушення-кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

13.07.2025 постановою дізнавача СД ВП №1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області визнано речовим доказами наступне вилучене майно: лампу, імовірно для куріння наркотичних речовин; колбу; білий паперовий згорток, всередині якого мається порошкоподібна речовина білого кольору, ззовні схожа на наркотичну.

Вилучені предмети можуть мати відношення до вчинення даного кримінального правопорушення, оскільки можуть бути об`єктом вищевказаного кримінального правопорушення, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, визнані постановою від 13.07.2025 речовими доказами у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та зважаючи на те, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, а завданням арешту є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження речових доказів, потрібно накласти арешт..

Прокурор надав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, просив клопотання задовільнити.

Дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені дані про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, що підтверджується витягом з кримінального провадження № 0000044 від 13 липня 2025 року.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 12 липня 2025 року вилучено: лампу, колбу; білий паперовий згорток, всередині якого мається порошкоподібна речовина білого кольору, зовні схожа на наркотичну.

13 липня 2025 року на підставі ч. 2 ст.100, ч. 1 ст. 98, ч. 3 ст. 110 КПК України вилучені речі та предмети визнано речовими доказами.

Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, передбачено ч. 1 ст. 167 КПК України.

Тимчасово вилученим майном може бути, в тому числі і майно у вигляді речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, випливає зі змісту ч. 2 ст. 167 цього кодексу.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України - заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частина 1 ст. 170 КПК України вказує на те, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається зокрема і з метою забезпечення збереження речових доказів.

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України слідує, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частина 2 ст. 173 КПК України зазначає, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати зокрема і: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України) тощо.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно 13.07.2025, а саме : лампу, колбу; білий паперовий згорток, всередині якого мається порошкоподібна речовина білого кольору, ззовні схожий на наркотичну.

Вирішення питання щодо визначення місця зберігання арештованого майна та осіб, відповідальних за його зберігання, покласти на орган досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1