ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/807/451/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула 04 червня 2025 року у м.Запоріжжя в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Запоріжжя, громадянки України, яка розлучена, має двох малолітніх дітей, не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.14 ч.3 ст.27 ч.4 ст.187, п.п.1, 6, 11 ч.2 ст.115 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 - в режимі відеоконференції (EASYCON);

обвинуваченої ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»;

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_8 - в режимі відеоконференції (EASYCON).

Захисник обвинуваченої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя від 16 травня 2025 року, якою задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання обвинуваченої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою до 14 липня 2025 року включно без визначення застави.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти встановленим ризикам. Продовження строку тримання обвинуваченоїпід вартою є виправданим на цій стадії провадження і сприятиме його дієвості. За встановлених обставин провадження таке втручання у права та інтереси обвинуваченої є виправданим та спів мірним завданням кримінального провадження.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу, постановити нову, якою застосувати до останньої запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, за адресою: АДРЕСА_2 , або розглянути альтернативний запобіжний захід з можливістю визначення застави до обвинуваченої з покладенням на неї відповідних обов`язків.

В обґрунтування своїх вимог в апеляційній скарзі зазначає, що в ухвалі не надано переконливих доказів, що більш м`які запобіжні заходи такі як цілодобовий домашній арешт/застава, не зможуть забезпечити належної поведінки обвинуваченої та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Звертає увагу, що підозра є необґрунтованою, яка базується виключно на показаннях свідка. Ініціатором знайомства з підозрюваною був свідок, який перший зателефонував і активно домагався зустрічі. Такі дії свідка на думку захисника, носять відверто провокаційний характер та певні його показання нічим не підтвердженні і визивають сумнів в їх достовірності.

Вважає, що оскаржувана ухвала є недостатньо обґрунтованою.

Повідомляє, що підозрювана раніше не судима, має батьків, місце проживання і реєстрації, вона є матір`ю двох малолітніх дітей, у виховані і розвитку яких бажає приймати безпосередню участь, її син має певне захворювання.

Зауважує, що існують обставини для зміни раніше обраного до обвинуваченої запобіжного заходу, оскільки відсутні підстави вважати, що вона буде переховуватися від суду, у цьому випадку запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання її батьків, зможе в повній мірі забезпечити її належну процесуальну поведінку та виконання покладених на неї обов`язків судом.

Вважає, що підозрювана буде дотримуватися покладених на неї процесуальних обов`язків, що свідчить про фактичну мінімізацію ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно зухвалою слідчого судді, прокурор звернувся до слідчого судді з вищезазначеним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив таке.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів та через неприязні стосунки з колишнім чоловіком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його матір`ю ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та братом ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вирішила вчинити розбійний напад на останніх, в ході якого скоїти їх умисне вбивство на замовлення.

Так, ОСОБА_6 , діючи як організатор, організувала та керувала готуванням до вчинення розбою, спрямованого на заволодіння майном у особливо великих розмірах, в умовах воєнного стану, поєднаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Крім того, ОСОБА_6 , будучи впевненою у реалізації свого злочинного наміру, а саме у вчиненні розбійного нападу поєднаного з умисним вбивством ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на її замовлення, перебуваючи біля будинку № 1-б по вулиці Передовій у місті Запоріжжі, зустрілася з ОСОБА_12 (анкетні дані змінені у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»), від якого отримала сумку з грошовими коштами, якими, за запевненням ОСОБА_12 , він заволодів під час виконання організованого ОСОБА_6 розбійного нападу та умисного вбивства, після чого була затримана працівниками поліції.

21 грудня 2024 року ОСОБА_6 затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України.

21 грудня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 187, п.п. 1, 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України.

23 грудня 2024 року слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя підозрюваній ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 18 лютого 2025 року без визначення застави.

Ухвалою слідчого судді від 12 лютого 2025 року продовжено строк досудового розслідування в кримінальному провадженні до п`яти місяців, тобто до 21 травня 2025 року.

Ухвалами слідчого судді від 14 лютого 2025 року та 10 квітня 2025 року продовжено строк тримання підозрюваної під вартою до 14 квітня 2025 року та 21 травня 2025 року відповідно.

09 травня 2025 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 направлений до Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя.

Заслухавши доповідь судді; аргументи обвинуваченої ОСОБА_6 , її захисника, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

За змістом ст.199 КПК України, слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання особи під вартою, має дослідити надані йому матеріали на предмет законності й обґрунтованості застосування цього запобіжного заходу та з`ясувати конкретні причини тривалого строку досудового розслідування і тримання особи під вартою.

Відповідно до вимог ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості, дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до вимог частини 4, 5, 6 статті 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався зазначених вимог закону при розгляді вищевказаного клопотання.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 10 квітня 2025 року продовжено щодо ОСОБА_6 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 21 травня 2025 року включно.

Як убачається з наданих матеріалів провадження та з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя відповідно до вимог ч.6 ст.199 КПК України, здійснював розгляд клопотання прокурора ОСОБА_7 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 у зв`язку з тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000387 від 01 грудня 2024 року завершено; 09 травня 2025 року до Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя направлено обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 , згідно з яким остання обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 187, п.п. 1, 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України; підготовче судове засідання у зазначеному кримінальному провадженні ЄУН 335/4446/25 ухвалою суду від 12 травня 2025 року призначене на 01 липня 2025 року.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження убачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_6 перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухано доводи самої обвинуваченої, її захисника та прокурора, з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо продовження строку тримання особи під вартою.

У зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 187, п.п. 1, 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України.

Обґрунтованість підозри підтверджується доказами, зібраними під час досудового розслідування, вказаними як в самому клопотанні, так і в ухвалі слідчого судді, а саме: показаннями свідка ОСОБА_12 ; відомостями з протоколів огляду мобільних телефонів свідка ОСОБА_12 , які місять листування підозрюваної зі свідком; відомостями з протоколу огляду грошових коштів, наданих підозрюваною ОСОБА_12 ; відомостями з протоколу огляду мультимедійних файлів зі стенограмами розмов; відомостями з протоколу огляду місця події від 21 грудня 2024 року; показаннями потерпілих та іншими матеріалами кримінального провадження.

Окрім того, як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

У рішенні Європейського Суду з прав людини «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року вказано на те, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Таким чином, слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Колегія суддів вважає, що надані прокурором докази є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що ОСОБА_6 могла вчинити вищевказані кримінальні правопорушення, тобто про те, що підозра є обґрунтованою.

Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що надані прокурором докази отримані з порушенням порядку, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, колегією суддів не встановлено.

Доводи сторони захисту про те, що підозра базується виключно на показаннях свідка, ініціатором знайомства з підозрюваною був саме свідок, який перший зателефонував і активно домагався зустрічі, дії свідка носять відверто провокаційний характер та певні його показання нічим не підтверджені і визивають сумніви в їх достовірності, є передчасними.

Досудове розслідування закінчено та обвинувальний акт у провадженні щодо ОСОБА_6 направлений до суду. Всі обставини провадження мають бути повно і всебічно досліджуватись судом першої інстанції в ході судового розгляду, в т.ч. має перевірятися в установленому законом порядку та оцінюватись у сукупності з іншими доказами версія сторони захисту.

Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, про які вказано у клопотанні, слідчий суддя фактично дійшов висновку про те, що ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які були встановлені при обранні запобіжного заходу, продовжують існувати та істотно не зменшилися.

Як зазначено вище, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 187, п.п. 1, 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України, які є особливо тяжкими злочинами, за які передбачено суворе покарання виключно у виді позбавлення волі на тривалий строк, а також довічне позбавлення волі відповідно, з конфіскацією майна.

З оскаржуваної ухвали убачається, що слідчий суддя при розгляді клопотання врахував фактичні обставини кримінальних правопорушень, вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри, про яку повідомлено ОСОБА_6 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 187, п.п. 1, 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вищевказаних кримінальних правопорушень; дані про особу підозрюваної, яка раніше не судима, має постійне місце проживання, є матір`ю двох малолітніх дітей, має батьків похилого віку.

Зважив слідчий суддя і на те, що інкриміновані обвинуваченій злочини мають високий ступінь суспільної небезпеки.

З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, ступеню тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 правопорушення, суворості можливого покарання, а також враховуючи відомості про особу обвинуваченої у сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність продовження застосування щодо обвинуваченої запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки встановлені ризики не зменшились, та інші більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання встановленим ризикам.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі стороною захисту, та ті, що заявлені при апеляційному розгляді, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Твердження сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, перевірялися слідчим суддею та спростовані в оскаржуваній ухвалі.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_6 раніше не судима, має батьків, місце проживання і реєстрації, вона є матір`ю двох малолітніх дітей, у виховані і розвитку яких бажає приймати безпосередню участь, її син має певне захворювання (про, що містяться відповідні документи в матеріалах справи), на думку колегії суддів, не зменшує встановлених ризиків та на цьому етапі кримінального провадження не є підставою для застосування щодо обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу.

Враховуючи фактичні обставини провадження та відомості про особу обвинуваченої, слідчий суддя дійшов правильного висновку про неможливість запобігти встановленим ризикам шляхом застосування до останньої іншого ніж тримання під вартою запобіжного заходу.

Вказані висновки слідчого судді стороною захисту не спростовані з наданням відповідних доказів.

Окрім того, відповідно до положень ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при продовженні застосування до обвинуваченої ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, врахувавши всі підстави і обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, обґрунтовано не визначив розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Колегія суддів притримується такої ж позиції і вважає, що в цьому випадку відсутні достатні підстави для визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу щодо обвинуваченої.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, а доводи апелянта про протилежне суперечать матеріалам провадження і змісту цієї ухвали.

Як свідчать матеріали провадження та зміст оскаржуваної ухвали, всі обставини, що мають значення для правильного вирішення клопотання, слідчим суддею дослідженні повно і всебічно.

Дані про те, що обвинувачена за станом здоров`я не може утримуватися в умовах СІЗО, в матеріалах провадження відсутні.

Отже, підстав для задоволення поданої апеляційної скарги колегія суддів не убачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя від 16 травня 2025 року, якою задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання обвинуваченої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою до 14 липня 2025 року включно без визначення застави, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4