Дата документу 21.05.2025 Справа № 336/871/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №336/871/25 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/316/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула 21 травня 2025 року у м.Запоріжжя в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 07 квітня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на: транспортний засіб марки «Volkswagen Passat», в кузові синього кольору, днз НОМЕР_1 , з номером кузову НОМЕР_2 ; товарно-транспортні накладні з печаткою у кількості 25 аркушів, упаковані до паперового конверту; ключ від транспортного засобу марки «Volkswagen Passat», що були вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_7 ,

за участю прокурора ОСОБА_8 - в режимі відеоконференції (EASYCON),

представника власника майна адвоката ОСОБА_6 .

Адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 07 квітня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на: транспортний засіб марки «Volkswagen Passat», в кузові синього кольору, днз НОМЕР_1 , з номером кузову НОМЕР_2 ; товарно-транспортні накладні з печаткою у кількості 25 аркушів, упаковані до паперового конверту; ключ від транспортного засобу марки «Volkswagen Passat», що були вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_7 .

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що додані до клопотання докази, зокрема, письмові пояснення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , відповідно до яких ОСОБА_11 запропонував їм заробіток, на роботу відвозив ОСОБА_12 на автомобілі Volkswagen Passat, робота полягала у спілі дерев вздовж дороги, а саме автомагістралі Запоріжжя Дніпро з боку аеродрому Широке, а також ухвалу слідчого судді від 11 березня 2025 року, якою наданий дозвіл на проведення обшуку, слідчий суддя доходить переконання, що слідчим доведено можливість використання вилученого під час обшуку майна як доказу в цьому кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі представник власника майна - адвокат ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувану ухвалу та у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна відмовити.

В обґрунтування своєї скарги представник власника майна адвокат ОСОБА_6 зазначає, що з огляду на витяг з ЄРДР та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України, зокрема лісу, захисних та інших лісових насаджень, спричиненої шкоди і тяжких наслідків.

Зауважує, що до клопотання долучено протокол обшуку, згідно з яким не зазначено, де саме, у кого і яке майно було вилучено, а також відсутні будь-які відомості, що вилучене майно має ознаки речових доказів.

Звертає увагу, що правова кваліфікація у витягу - ч.2 ст.246 КК України, а в клопотанні про арешт майна ч.4 ст.246 КК України.

Зазначає, що у постанові слідчого про визнання речовими доказами майно та у клопотанні слідчого не зазначено, яким чином відповідають критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, речі та документи, вилучені в ході обшуку, і яке відношення до кримінального правопорушення мають ці речі та особи, в яких вони вилучені.

Водночас, зазначає, що причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину з матеріалів долучених до клопотання не убачається, а також те, що вилучене під час обшуку майно має відношення до незаконного зберігання незаконно зрублених дерев у нікому невідомому складському приміщенні на території Шевченківського району м.Запоріжжя.

Повідомляє, що ухвалою слідчого судді від 27 березня 2025 року було відмолено у задоволені клопотання про арешт майна, яке було вилучено під час проведення обшуків 03 та 04 березня 2025 року у рамках кримінального провадження, на підставі якого було виявлено це кримінальне провадження.

Згідно з ухвалою слідчого судді, до суду за погодженням із прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_8 звернулася слідча СВ відділу поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_13 із клопотанням про арешт майна, що подане у межах кримінального провадження №0000122, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 січня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.246 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначає, що в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000016 від 21 лютого 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України, був виявлений новий злочин, а саме, що з 17 січня 2025 року невстановлені особи за попередньою змовою групою осіб незаконно зберігають на території складського приміщення, яке розташоване в Шевченківському районі м.Запоріжжя, незаконно зрублені дерева.

27 січня 2025 року до СКП відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області слідчим було надано доручення в порядку ст.40 КПК України про проведення слідчих (розшукових) дій (негласних слідчих (розшукових) дій).

В ході виконання доручення в порядку ст.40 КПК України працівниками сектору кримінальної поліції ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області було встановлено, що до цього злочину, а саме незаконного спілу дерев на території Шевченківського району м.Запоріжжя, причетний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 та фактично мешкає за адресою АДРЕСА_1 , який раніше засуджений Шевченківським районним судом м.Запоріжжя, за ч.1 ст.246 КК України та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, старшим слідчим СВ відділу поліції № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції ОСОБА_13 , 26 березня 2025 року у період часу з 07 год. 43 хв. до 08 год. 32 хв. проведений обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_7 , в ході якого виявлено та вилучено таке майно:

- транспортний засіб марки «Volkswagen Passat», в кузові синього кольору, днз НОМЕР_1 , з номером кузову НОМЕР_2 ;

- товарно-транспортні накладні з печаткою у кількості 25 аркушів, упаковані до паперового конверту;

- ключ від транспортного засобу марки «Volkswagen Passat», в кузові синього кольору, днз НОМЕР_1 .

Посилаючись на те, що зазначені предмети відповідають ознакам речових доказів, були визнані такими постановою слідчого від 26 березня 2025 року, та з метою збереження речових доказів просить накласти арешт.

Заслухавши доповідь судді; аргументи представника власника майна адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з вимогами ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів (у цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу); спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, відповідно до положень ч.2 ст.173 КПК України, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На думку колегії суддів, слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні, дотримався вимог, передбачених ст.ст.172, 173 КПК України, дослідив додані до клопотання матеріали кримінального провадження, врахував правову підставу для арешту майна та обставини кримінального провадження.

Як убачається з матеріалів провадження, СВ відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000122 від 22 січня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.246 КК України.

У ході досудового розслідування кримінального провадження №0000016 від 21 лютого 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України, було виявлено новий злочин, а саме, що з 17 січня 2025 року невстановлені особи за попередньою змовою групою осіб незаконно зберігають на території складського приміщення, яке розташоване в Шевченківському районі м.Запоріжжя, незаконно зрублені дерева.

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, старшим слідчим СВ відділу поліції № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції ОСОБА_13 , 26 березня 2025 року у період часу з 07 год. 43 хв. до 08 год. 32 хв. проведений обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_7 , в ході якого виявлено та вилучено таке майно:

- транспортний засіб марки «Volkswagen Passat», в кузові синього кольору, днз НОМЕР_1 , з номером кузову НОМЕР_2 ;

- товарно-транспортні накладні з печаткою у кількості 25 аркушів, упаковані до паперового конверту;

- ключ від транспортного засобу марки «Volkswagen Passat», в кузові синього кольору, днз НОМЕР_1 .

26 березня 2025 року, вилучені в ході обшуку речі були визнані речовими доказами, про що було винесено відповідну постанову.

27 березня 2025 року до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя слідчим скеровано клопотання про арешт вищевказаного майна.

Зі змісту клопотання убачається, що вилучене майно є речовими доказами в цьому кримінальному провадженні, має істотне значення для проведення досудового розслідування, оскільки вилучені предмети зберігають на собі сліди скоєного злочину, та вилучені предмети необхідні для проведення відповідних судових експертиз у кримінальному провадженні для встановлення істини, а також є необхідними елементами для встановлення обставин, що підлягають доказуванню, відповідно до п.1 та п.6 ч.1 ст.91 КПК України.

На підтвердження доводів клопотання слідчого наданий витяг з ЄРДР за №0000122, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 січня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.246 КК України; доручення про проведення досудового розслідування від 22 січня 2025 року; постанова про доручення провадження досудового розслідування у кримінальному провадження слідчій групі від 22 січня 2025 року; повідомлення про початок досудового розслідування від 22 січня 2025 року; постанова про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 22 січня 2025 року; рапорти; доручення про проведення слідчих (розшукових) дій (негласних слідчих (розшукових дій)) у порядку ст.40 КПК України; копія ухвали Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 11 березня 2025 року; протокол обшуку від 26 березня 2025 року; постанову про визнання речовим доказом від 26 березня 2025 року; запит (в порядку ст.93 КПК України) від 25 лютого 2025 року; відповідь з РСЦ ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях); пояснення ОСОБА_9 від 26 березня 2025 року; пояснення ОСОБА_10 від 26 березня 2025 року та інші копії документів, які підтверджується необхідність зазначеного арешту.

Клопотання слідчого містить необхідні для його розгляду відомості, передбачені ст.171 КПК України.

Твердження апелянта про те, що в клопотанні відсутні відомості про те, що вилучені накладні, автомобіль та ключі від нього, є предметом або знаряддям кримінального правопорушення, є безпідставними, суперечать змісту клопотання, де прямо зазначено, що вказані предмети є речовими доказами, мають істотне значення для проведення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, оскільки зберегли на собі його сліди, або містять інші відомості, яку можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження та у подальшому будуть використані в якості речових доказів.

Так, речовими доказами, відповідно до вимог ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

З поданого клопотання та доданих до нього матеріалів убачається, що вилучене вищевказане майно (автомобіль, ключі та накладні), відповідає критеріям речових доказів, з огляду на кваліфікацію кримінального правопорушення, яке розслідується (як предмет та знаряддя вчинення кримінального правопорушення).

Зокрема, до ЄРДР внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.246 КК України, з коротким викладенням обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000016 від 21 лютого 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України, був виявлений новий злочин, а саме, що 17 січня 2025 року невстановлені особи за попередньою змовою групою осіб незаконно зберігають на території складського приміщення, яке розташоване в Шевченківському районі м.Запоріжжя, незаконно зрублені дерева, єо 2102.

З метою збереження речових доказів і було подано зазначене клопотання, що повністю узгоджується з вимогами ст.170 КПК України.

У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність накладення арешту на вилучене майно, з метою його збереження та необхідності встановлення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення, ознак засобів чи знарядь його вчинення, що відповідає вимогам п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, про те, що правова кваліфікація у витягу ч.2 ст.246 КК України, а в клопотанні про арешт майна ч.4 ст.246 КК України, не є слушними, оскільки спростовуються матеріалами провадження, зокрема і змістом самого клопотання, згідно з яким, в цьому провадженні здійснюється досудове розслідування за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого саме ч.2 ст.246 КК України, яке було встановлено в ході розслідування іншого кримінального провадження №0000016 від 21 лютого 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, про те, що до клопотання долучено протокол обшуку, у якому не не зазначено де саме, у кого і яке майно було вилучено, не є слушними, оскільки спростовуються змістом самого протоколу обшуку.

Об`єктивні дані, які свідчили би про те, що відомості, відображені у протоколі обшуку, є недостовірними, в матеріалах провадження відсутні, не надано таких даних суду і при апеляційному розгляді.

Відповідно до відомостей з протоколу обшуку жодних зауважень до протоколу від будь-яких учасників слідчої дії не надходило, в т.ч. від понятих.

Доводи апелянта про те, що в рамках іншого кримінального провадження, на підставі якого було виявлено це кримінальне провадження, було відмовлено у задоволені клопотання про арешт майна, самі по собі не свідчать про безпідставність накладеного арешту.

Як вже зазначено вище, у цьому провадженні розслідується кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.246 КК України (попередня кваліфікація).

Цією правовою нормою передбачено кримінальну відповідальність за незаконну порубку дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.

В свою чергу, досудове розслідування ще триває та всі обставини провадження мають бути ретельно перевірені в установленому кримінальним процесуальним законодавством порядку. У зв`язку з викладеним, на цій стадії провадження доводи апелянта про те, що з огляду на витяг з ЄРДР та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 КК України, зокрема лісу, захисних та інших лісових насаджень, спричиненої шкоди і тяжких наслідків, є передчасними.

Всі докази у провадженні мають оцінюватися у порядку, передбаченому ст.94 КПК України - у їх сукупності за наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження.

Накладення вищевказаного арешту є необхідним заходом забезпечення цього кримінального провадження.

Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що надані слідчим докази отримані з порушенням порядку, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, колегією суддів не встановлено.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя перевірив наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що вказане у клопотанні майно має доказове значення у цьому провадженні і наявні ризики того, що у разі не накладення арешту існує можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна до закінчення досудового розслідування, а доводи апелянта про протилежне спростовуються матеріалами провадження та змістом оскаржуваної ухвали.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що потреби досудового розслідування виправдовують втручання у право власності на вилучене майно; без застосування заходу забезпечення кримінального провадження, про який ідеться в клопотанні, неможливо досягти дієвості цього кримінального провадження.

Доводи апелянта про те, що з матеріалів, долучених до клопотання, не вбачається причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину висновків слідчого судді не спростовує, оскільки, як вже зазначено вище, досудове розслідування ще триває.

Крім того, відповідно до положень ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (в т.ч. з метою збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

В свою чергу, оскаржувана ухвала слідчого судді містить всі відомості, передбачені ст.173 КПК України, та є належним чином вмотивованою, а доводи апелянта про протилежне суперечать змісту самої ухвали.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, правильності висновків слідчого судді теж не спростовують та мають перевірятися в ході досудового розслідування у встановленому законом порядку.

Порушень вимог кримінального процесуального законодавства з боку слідчого судді під час розгляду клопотання не убачається.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання повно і всебічно з`ясував обставини, які мають значення для прийняття законного і обґрунтованого рішення.

Наявні в матеріалах провадження відомості дають обґрунтовані підстави вважати, що слідчим доведено необхідність накладеного арешту, а доводи апелянта про протилежне спростовуються матеріалами провадження.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою і підстав для її скасування, а відповідно і для задоволення поданої апеляційної скарги, не убачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 07 квітня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на: транспортний засіб марки «Volkswagen Passat», в кузові синього кольору, днз НОМЕР_1 , з номером кузову НОМЕР_2 ; товарно-транспортні накладні з печаткою у кількості 25 аркушів, упаковані до паперового конверту; ключ від транспортного засобу марки «Volkswagen Passat», що були вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4