Справа №:755/9203/25
Провадження №: 1-кс/755/1787/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" травня 2025 р. Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження за № 0001779, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.05.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України,

встановив:

22.05.2025 до Дніпровського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження за № 0001779, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.05.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 17.05.2025 невстановлена досудовим розслідуванням особа приблизно о 14 год. 30 хв. зателефонувала на спец. лінію «102» та здійснила завідомо неправдиве повідомлення про замінування автомобілів по вул. Дніпровська набережна, 7 м. Києва (ЄО 37709 від 17.05.2025).

19.05.2025 слідчим ОСОБА_3 проведено огляд місця події за участі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого було вилучено мобільний телефон «Nomi», IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , з сім-картою з номером телефону НОМЕР_3 та поміщено до спец. пакету № ICR0120130.

Після чого, 19.05.2025 мобільний телефон було оглянуто та з первинним пакуванням упаковано до спец. пакету WAR0035528.

На підставі постанови від 19.05.2025 слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_3 про визнання речовими доказами вище зазначені речі були визнані речовими доказами та приєднані до кримінального провадження № 0001779 від 17.05.2025.

Таким чином, під час безпосереднього переслідування вищевказаної особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, збереження майна, що стало предметом доказування вчиненого злочину, а також з метою подальшого збереження вилучених об`єктів з метою виявлення, вилучення, дослідження, перевірки й оцінюванні слідів злочину та інших речових доказів, просить накласти арешт на мобільний телефон «Nomi», IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , з сім-картою з номером телефону НОМЕР_3 , поміщений до спец. пакету № WAR0035528.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, подав заяву, в якій просив провести розгляд клопотання про арешт майна без його участі, клопотання підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити.

Володілець майна - ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття учасників у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутності осіб, які не з`явилися, оскільки їх неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Дослідивши клопотання та надані докази, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Як встановлено, слідчим відділом Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001779, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.05.2025 року. Процесуальне керівництво здійснює Дніпровська окружна прокуратура м. Києва. Кримінальне провадження зареєстроване за фактом того, що 17.05.2025 невстановлена досудовим розслідуванням особа приблизно о 14.30 годині зателефонувала на спецлінію «102» та здійснила завідомо неправдиве повідомлення про замінування автомобілів по вул. Дніпровська набережна, 7 в м. Києві (ЄО 37709 від 17.05.2025).

Під час огляду місця події 17.05.2025 року, за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська набережна, 7, де знаходились припарковані транспортні засоби, будь-яких вибухових предметів та речовини не виявлено.

19.05.2025 в приміщенні службового кабінету № 325 Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, де знаходилась особа, яка представилась як ОСОБА_5 , в добровільному порядку надала мобільний телефон для вилучення, який упаковано до спец. пакету № ICR0120130.

Згідно протоколу огляду речей слідчим оглянуто мобільний телефон «Nomi», IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , з сім-картою з номером телефону НОМЕР_3 , який упакований до спец. пакету № ICR0120130, де виявлено здійснення дзвінка 17.05.2025 о 14.22 на номер «102», тривалістю 09 хвилин 18 секунд, а також о 14.54 ще виклик на номер «102» тривалістю 06 хвилин 21 секунду. Крім того, дзвінки на номер «102» виявлено 16.05.2025.

Відповідно до пояснень ОСОБА_5 , наданих 19.05.2025, він, 17.05.2025 приблизно о 14.22 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, зателефонував на лінію «102», оскільки йому здалось, що за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська набережна, 7, на стоянці під автомобіля марок «Renault Trafic» та «Ford Focus» дві особи заклали вибухівку.

Постановою слідчого від 19.05.2025 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001779від 17.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України мобільний телефон «Nomi», IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , з сім-картою з номером телефону НОМЕР_3 , який упакований до спец. пакету № WAR0035528.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1, п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а арешт є заходом забезпечення кримінального провадження.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Отже, судом встановлено, що вилучене майно під час проведення огляду місця події в м. Київ, вул. В. Черчилля, 2, є речовим доказом, так як відповідає вимогам ст. 98 КПК України, оскільки є об`єктом, який міг зберегти на собі сліди злочину.

При цьому, відомостей щодо негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Крім того, слід зазначити, що вилучене під час огляду майно співвідноситься із обставинами кримінального провадження, а тому є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для арешту вилученого під час проведення слідчих дій майна.

Водночас, слідчий суддя враховує, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 98, 170-173, 175, 208, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

ухвалив:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт в кримінальному провадженні № 0001779, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, із забороною відчуження, розпорядження, користування, та з метою збереження речового доказу, на майно, яке було вилучено 19.05.2025 року під час огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Вінстона Черчилля, 2, з метою забезпечення збереження речових доказів, а саме мобільний телефон «Nomi», IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , з сім-картою з номером телефону НОМЕР_3 , який упакований до спец. пакету № WAR0035528.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6