Справа № 331/4679/24
Провадження № 1-кс/331/1016/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року м. Запоріжжя

Олександрівський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву адвоката ОСОБА_5 про відвід судді Олександрівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження №1-кп/331/320/2025 (ЄУН 331/4679/24) відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

22.05.2025 року до Олександрівського районного суду міста Запоріжжя надійшла заява адвоката ОСОБА_5 про відвід судді Олександрівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження №1-кп/331/320/2025 (ЄУН 331/4679/24) відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 22.05.2025 заява надійшла до судді Олександрівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 .

Заяву обґрунтовано тим, що в судовому засіданні прокурором було долучено як докази сторони обвинувачення протоколи негласних слідчих (розшукових) дій, після чого стороною захисту були заявлені клопотання про очевидну недопустимість доказів (протоколів негласних слідчих (розшукових) дій. Ухвалою від 14.05.2025 року клопотання сторони захисту залишено без задоволення. Адвокат ОСОБА_5 вважає, що судом у вищезазначеній ухвалі було надано оцінку допустимості доказів до дослідження усіх доказів як сторони захисту так і сторони обвинувачення, ухвала не обмежується встановлення очевидної допустимості чи недопустимості доказі. Таким чином, передчасність викладених в ухвалі від 14.05.2025 вищезазначених висновків суду може свідчити про упередженість суду при розгляді кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав заяву адвоката. Просив заяву про відвід судді Олександрівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_7 задовольнити. Зазначив, що висновки суду в частині відсутності підстав визнавати недопустимими протоколів НСРД, пропорційності втручання органа досудового розслідування у приватне спілкування адвоката та його клієнта, не може бути висловлене судом до ухвалення вироку. Так стороною захисту ставилось питання про очевидну недопустимість доказів протоколів НСРД, а суд в ухвалі висловився про відсутність підстав визнавати ці докази недопустимими, а також з інших питань, які повинні розглядатись вже після дослідження всіх доказів сторони обвинувачення та сторони захисту, лише при ухваленні вироку.

Захисник ОСОБА_5 у судове засідання із розгляду заяви про відвід не з`явився, із урахуванням думки інших учасників провадження, розгляд заяви проведений за відсутності захисника.

Прокурор у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання. Зазначив, що винесена ухвала суду оскарженню не підлягає, винесена у вигляді письмового документу. Також вказав, що доводи заяви про відвід судді фактично зводяться до незгоди із ухваленим рішенням, .

У судове засідання суддя ОСОБА_6 не з`явилась, повідомлялась судом про розгляд її заяви належним чином. Просила розглядати заяву без її участі. В письмовій заяві вказала, що доводи адвоката ОСОБА_5 щодо відводу судді є необґрунтованими та надуманими, які фактично зводяться до незгоди останнього із прийнятими судом рішеннями.

Суд, ознайомившись з доводами заяви про відвід, перевіривши їх наявними доказами, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що у провадженні судді Олександрівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

У судовому засіданні 14.05.2025 суддею ОСОБА_6 було розглянуто клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про визнання очевидно недопустимими доказами, якою в задоволенні клопотання відмовлено.

У мотивувальній частині ухвали зазначено про те, що слідча дія, результати якої у вигляді протоколу захисник просив визнати недопустимим доказом, проведена із дотриманням вимог процесуального закону та відповідає вимогам для законного втручання, у права, передбачені ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Також, судом зазначено про дотримання вимог КПК та нормативно-правових актів якими урегульовано попереднього ув`язнення під час здійснення слідчої дії, та їх допустимість з огляду на положення ст. 87 та 89 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Статтями 75 та 76 КПК України встановлений виключний перелік підстав для відводу слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні, а також наведені випадки недопустимості повторної участі судді у кримінальному провадженні.

Зокрема, згідно до ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно прецедентної практики Європейського суду з прав людини суд розрізняє два критерії оцінки безсторонності:

i.суб`єктивний підхід, тобто спробу встановити переконання або особистий інтерес певного судді у цій справі;

ii.об`єктивний підхід, тобто встановлення, чи суддя надав достатні гарантії, які виключали б будь-які правомірні сумніви з цього приводу («Кіпріану проти Кіпру» (Kyprianou v. Cyprus) [ВП], 2005, § 118; «Пірсак проти Бельгії» (Piersack v. Belgium), 1982, § 30; «Грівз проти Сполученого Королівства» (Grieves v. the United Kingdom) [ВП], 2003, § 69; «Моріс проти Франції» (Morice v. France) [ВП], 2015, § 73).

Під час розгляду заяви про відвід будь-яких фактів наявності особистого інтересу, упередженості адо забобонності (за суб`єктивним критерієм) судді ОСОБА_6 у розгляді цього кримінального провадження не встановлено та у заяві не зазначено.

Відповідно до коментаря до Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/2:

Неупередженість це основоположна риса, яку повинен мати суддя, це ключова ознака представників судової системи. Неупередженість повинна існувати і як факт, і в сприйнятті розумної особи. Якщо є підстави вважати, що має місце упередженість, таке сприйняття ймовірно викличе незадоволення та відчуття несправедливості і відповідно підірве довіру до судової системи. Сприйняття неупередженості визначається за критерієм розумного спостерігача.

Суд має бути неупередженим з об`єктивної точки зору, тобто він повинен запропонувати достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів щодо цього.32 За цим критерієм слід визначити, чи існують, незалежно від поведінки судді, будь-які факти, які можна перевірити та які можуть викликати сумніви щодо неупередженості судді. У цьому випадку навіть зовнішні ознаки мають значення.

Ухвала суду від 14 травня 2025 року про відмову у задоволенні клопотання захисника про визнання доказів очевидно недопустимим містить аналіз відповідності цих доказів загальним вимогам допустимості доказів, передбачених частиною другою статті 89 КПК України. Водночас, питання допустимості доказів під час їх оцінки проводиться у нарадчій кімнати під час ухвалення остаточного рішення у справі, а не до закінчення її розгляду. Отже, можна зробити висновок, що суд не виявив належної обережності під час вирішення питання про очевидну недопустимість доказів для виключення будь-якого сумніву у тому, що судом уже сформована певна думка щодо доказів, які подаються сторонами.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у стороннього спостерігача можуть виникнути сумніви у безсторонності судді, оскільки деяким доказам у справі уже була надана певна оцінка ухвалою від 14 травня 2025 року. Тому заява про відвід судді підлягає задоволенню

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 75, 76, 89, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката ОСОБА_5 про відвід судді Олександрівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження №1-кп/331/320/2025 (ЄУН 331/4679/24) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України задовольнити.

Матеріали кримінального провадження ЄУН 331/4679/24 за обвинуваченням ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, передати до канцелярії Олександрівського районного суду міста Запоріжжя для визначення іншого складу суду у відповідності до положень ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений 16.07.2025 о 12 год. 45 хв..

Суддя: ОСОБА_1