Справа № 755/3511/24
Провадження № 11-кп/824/3685/2025 Суддя-доповідач ОСОБА_1
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2025року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі - ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 13 березня 2025 року, якою продовжено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 днів, до 11 травня 2025 року включно-

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001231 від 24 жовтня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Ухвалою суду від 13 березня 2025 року, продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 на 60 днів, до 11 травня 2025 року включно.

Не погоджуючись з ухвалою суду захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , або визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі, передбаченому п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Мотивуючи свої вимоги зазначає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки даним, які вказують на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України на даний час зменшилися, відсутні вагомі докази вчинення обвинуваченим інкримінованого кримінального правопорушення, не первірено можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту, з огляду на те, що обвинувачений має постійне місце проживання в м. Києві.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку вимог та доводів поданої апеляційної скарги, думку прокурора, яка заперечила проти вимог захисника, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р., рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 р.).

Як вважає колегія суддів, судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу, при цьому в ухвалі докладно наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення.

Під час розгляду суд врахував, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину і в разі визнання його винним, йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років а тому, усвідомлюючи невідворотність покарання, яке може бути йому призначено у випадку визнання його винуватим, обвинувачений може вживати заходів, спрямованих на переховування від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На підставі наведеного, місцевим судом зроблено висновок про те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме ризики переховуватися від суду, незаконного впливу на свідків та потерпілого, вчинити нове кримінальне правопорушення, з часу минулих судових засідань зменшилися, і з таким висновком погоджується колегія суддів.

На переконання колегії суддів, судом ретельно перевірено наявність обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченого та зроблено вмотивований висновок про те, що на даний час немає достатніх підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який не пов`язаний із триманням під вартою.

Доводи апеляційного скарги захисника за яких він просить застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду матеріалів провадження.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, за наслідками її розгляду, вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції, як законну, обгрунтовану та вмотивовану - без змін.

Керуючись ст.ст. 177-178, 199, 331,376, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 13 березня 2025 року, якою продовжено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 11 травня 2025 року включно, - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: