Провадження № 1-кс/522/5169/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2025 року Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000462 від 02.07.2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що у липні 2025 року, більш точного часу досудовим розслідуванні не встановлено, в невстановленому досудовим розслідуванні місці у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на отримання прибутку шляхом організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, поза пунктом пропуску із наданням порад, вказівок та проведенням інструктажів з особами, які намагаються уникнути призову на військову службу або незаконно перетнути державний кордон України до Республіки Молдова поза межами офіційних пунктів пропуску громадян України та, діючи відповідно до заздалегідь спланованих дій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді порушення встановленого порядку перетину державного кордону України і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, став на злочинний шлях і умисно вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, на виконання злочинного умислу ОСОБА_4 у липні 2025 році, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, достовірно знаючи про обмеження, передбачені законами України та підзаконними нормативно-правовими актами, діючи умисно, з корисливих мотивів, вступив у злочинну змову з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 для спільної організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України до Республіки Молдова, поза межами встановлених пунктів пропуску.

Організатором злочинної діяльності був ОСОБА_4 , який підшукував осіб, охочих залишити територію України, ухилившись від мобілізації, встановлював з ними зв`язок, а також координував дії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , передаючи їм інструкції щодо часу, місця та способу переправлення осіб через державний кордон України.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому, термін дії воєнного стану продовжено ще на 30 днів, указом Президента України від 15.04.2022 № 133/2022 та від 18.04.2022 № 259/2022, який затверджено Верховною Радою України відповідним Законом України від 21 квітня 2022 року № 7300 від 19.04.2022 «Про затвердження Указу Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

Указом Президента України ОСОБА_9 від 17.05.2022 № 341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 25.05.2022 строком на 90 діб.

В подальшому Указом Президента України ОСОБА_9 від 12.08.2022 № 341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 23.08.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України ОСОБА_9 від 07.11.2022 № 757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

В подальшому, Указом Президента України ОСОБА_9 від 15.04.2025 № 235/2025 продовжено строк дії воєнного стану в Україні строком на 90 діб.

Так, відповідно до п. 2 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Крім того, п. 3 вказаного Указу зазначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 33 Конституції України, тобто право кожному хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Так, 24.02.2022 року Указом Президента України №69/2022 оголошено загальну мобілізацію та постановлено здійснити призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу. Поряд з цим, згідно ст. 22 даного Закону, передбачено, що граничний вік перебування на військовій службі (в тому числі в резерві), встановлюється для військовослужбовців, які проходять військову службу під час особливого періоду - до 60 років.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Враховуючи вказане, на період введення воєнного стану в Україні на законодавчому рівні заборонено виїзд за межі території України осіб, які підлягають мобілізації для несення військової служби, відповідно до вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу.

Проте, незважаючи на обізнаність з вимогами наведених нормативно-правових актів, ОСОБА_4 , всупереч обов`язку їх неухильного дотримання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення став на шлях злочинної діяльності за наступних обставин.

Так, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 маючи намір на законних підставах виїхати за межі України, у зв`язку із отриманою пропозиції, щодо офіційного працевлаштування, дізнались у невстановленої під час проведення досудового розслідування особи, про те, що, ОСОБА_4 допомагає в переправленні осіб через державний кордон України.

З метою з`ясування всіх умов та обставин для виїзду за межі України, у липня 2025 року більш точний час встановити під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_10 зателефонував останньому на мобільний номер телефону та повідомив, що має намір законно перетнути державний кордон України та ОСОБА_4 запропонував алгоритм дії спрямованих на переправлення осіб Державний кордон України.

На наступний день, ОСОБА_4 самостійно зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_10 , та останній запитав про умови перетину державного кордону України на законних підставах та ОСОБА_4 повідомив, що процедура перетину державного кордону України займає деякий час та необхідні певні документи.

В цей же час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел з корисливим мотивом на організацію незаконного переправлення ОСОБА_10 через державний кордон України до республіки Молдова поза межами офіційних пунктів пропуску громадян України.

У цей же день, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_10 , що в нього є 2 (два) спільники і вартість послуг за допомогу у незаконному перетині кордону буде складати 11 500 доларів США, з яких окремо необхідно буде скинути кошти на електронний гаманець ОСОБА_4 на «Книжковому ринку» за адресою: м. Одеса, вул. Європейська, 47 в сумі 3000 доларів США за посиланням, які він надасть додатково., на що останні погодився, після чого чоловік ОСОБА_4 повідомив, що подальший план дій щодо перетину державного кордону України, поза межами пункту пропуску та порад будуть надані ним додатково.

Отже, встановлено, що у невстановлений досудовими розслідуванням час та місці, однак не пізніше липня 2025 року, у ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 , які діяли за попередньою змовою між собою, керуючись єдиним прямим умислом спрямованим на власне незаконне збагачення розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь та бажаючи настання таких наслідків, розробила єдиний стійкий злочинний план, згідно якого здійснювала ряд дій спрямованих на організацію незаконного переправлення особи через державний кордон України та доведення таких дій до кінцевого результату, керівництво такими діями, сприяння вчиненню в тому числі порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, та, діючи відповідно до розробленого плану, вступила у злочину змову з ОСОБА_8 , якому вони повідомили про свої злочинні плани щодо незаконного перетинання особами державного кордону України за грошові кошти та наявної реальної можливості організувати таке переправлення.

При цьому, ОСОБА_4 демонстрував свою обізнаність щодо способів незаконного перетину кордону, можливість усунення перешкод щодо незаконного перетину кордону через свої міцні зв`язки, надавав поради та вказівки щодо дій ОСОБА_10 , під час самого перетинання кордону, піший шлях перетину з конкретним зазначенням послідовних дій, а також інші поради щодо незаконного перетину державного кордону, за що ОСОБА_10 повинен буде заплатити йому грошові кошти в сумі по 11 500 доларів США, на що ОСОБА_10 надав свою згоду.

Надалі, 23 липня 2025 року близько 17:00 години, діючи умисно, з корисливих мотивів, на виконання спільного злочинного умислу, спрямованого на незаконне переправлення особу через державний кордон України поза пунктами пропуску, ОСОБА_4 прибув до «Книжного ринку» за адресою: м. Одеса, вулиця Європейська, 47, зустрівся з ОСОБА_10 , попередньо погодивши час та дату особистої зустрічі, та запропонував перерахувати йому на власний електронний гаманець грошові кошти у формі USD в сумі 3000 доларів США, надавши відповідне підтвердження. При цьому, знаходився поряд та керував діями ОСОБА_10 , щодо перерахунку коштів на його електронний гаманець.

Після перерахунку коштів ОСОБА_10 на електронний гаманець ОСОБА_4 , останній надав поетапний алгоритм дій, щодо перетину державного кордону та скоординував подальшу розмову щодо руху, часу та дати виїзду безпосередньо через його спільників: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , надавши поетапну інструкцію та інтелектуальне сприяння, та контактний номер із спільниками.

В подальшому, погодивши час і дату, з 1 3 вересня 2025 ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 надавав ОСОБА_10 вказівки, щодо місця зустрічі, детальна інструкція дати та часу виїзду, повідомивши час в`їзду з міста Одеси до міста Кодима, вказавши про необхідність бути готовим до виїзду на 4 вересня на 14.00 годину, зазначивши номер та марку автомобіля, який в подальшому перевезе його до схованки, за скинутими координатами біля села Лабушне Кодимського району, Одеської області, з метою перетину державного кордону пішим шляхом у сторону Республіки Молдова, та усуваючи перешкоди з боку правоохоронних органів.

4 вересня 2025 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 надавши керівні настанови ОСОБА_10 та забезпечивши автомобіль з водієм марки Тайота «Корола», н.з НОМЕР_1 , скинувши йому координати щодо сховища та подальшого перетину державного кордону координували його дії через телеграм канал, продовжуючи надавати детальні інструкції та поради щодо організації та порядку подальшого руху.

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 надавав вказівки заявнику щодо місця зустрічі, часу руху, заходів конспірації, а також способів дій під час безпосереднього перетину кордону, з урахуванням наявних ризиків і перешкод, включно з обходом блокпостів та використанням малодоступних маршрутів через поля та лісосмуги. Також вони роз`яснили, як поводитись у разі зустрічі з прикордонниками чи правоохоронцями іншої держави.

До вимог оплати долучився і ОСОБА_8 , який активно сприяв координації дій, записуючи рух через геолокації у вказаній місцевості, в зв`язку з тим. що мешканець вказаного регіону, інтелектуально сприяв порадами щодо знаходження та розміщення пунктів блок-постів, та перетину державного кордону біля селища Лабушне Кодимського району, Одеської області, з метою уникнення перевірки документів та усунення перешкод з метою незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

Так, ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів, на виконання спільного злочинного умислу, спрямованого на незаконне переправлення особи через державний кордон України поза пунктами пропуску усуваючи перешкоди, знаходився на постійному зв`язку в «телеграм каналі» з метою контролю та координації дій спільників: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , надавав їм поради щодо переправлення ОСОБА_10 через державний кордон та шлях руху.

В подальшому, 04 вересня 2025 року біля 19 години 30 хвилини, після того, як ОСОБА_10 за чіткими вказівками ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було доставлено на автомобілі наданим ОСОБА_4 до схованки у закинутому приміщенні за координатами 48°01'03.6"N 29°09'16.8"E, біля селища Лабушне, Кодимського району, Одеської області, було викрито противоправні дії вказаних осіб.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покарання за які передбачено у вигляді позбавлення волі до 9 років з конфіскацією майна, знаходячись на свободі може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, вчинити нове кримінальне правопорушення, продовжити свою злочинну діяльність, знаходячись на свободі може незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу.

Підозрюваний та його захисник під час розгляду клопотання заперечували проти його задоволення та просили обрати більш м`який запобіжний захід.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного, а також вислухавши думку прокурора та захисника, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Заява N 42310/04) Справа від 21.04.2011 йдеться, що суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Крім того, обрання стосовно підозрюваного такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, не передбачає необхідності щодо подання чітких доказів, про що сказано у рішенні Європейського суду з прав людини «Феррарі-Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v Italy) (ріш.), 9627/81, 14 березня 1984, DR 37, 15 «3. … Комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому й має тримання під вартою».

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 є те, що він підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років, з конфіскацією майна, тому на орган досудового розслідування покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від правоохоронних органів та суду, оскільки підозрюваний вчинив тяжкий корисливий злочин та розуміє що йому загрожує реальне покарання у виді позбавлення волі.

Підозрюваний, з урахуванням обізнаності в наявності шляхів незаконного виїзду через державний кордон України, може знати зазначені шляхи, які можуть бути відображені на картах, у соціальних мережах, або наявні у нього за місцем фактичного проживання або реєстрації, а також знаряддя та засоби виїзду через державний кордон України поза межами офіційних пунктів пропуску, у випадку обрання запобіжного заходу не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, зможе знищити зазначені документи або відомості, які можуть в подальшому бути визнані речовими доказами та мати доказове значення у кримінальному провадженні.

Крім того, існує ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, так як підозрюваному відомі дані осіб які є свідками з метою примусити їх відмовитись від дачі свідчень, які викривають його у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та для уникнення кримінальної відповідальності вона може різними способами здійснювати на них тиск. Крім цього, останній бачив анкетні відомості осіб, яких незаконно намагався переправити через державний кордон України, а саме в останнього були закордоні паспорти осіб, таким чином він бачив анкетні відомості свідків, місце реєстрації, дату народження, та інші відомості, які можуть дати підозрюваному можливість ідентифікувати свідків на території України, з метою зміни останнім його показів.

Також, останній може перешкоджати встановленню обставин кримінального провадженню іншим чином, шляхом надсилання повідомлень організаторам вказаних незаконних переправлень, з метою укриття доказів у кримінальному провадженні. Крім цього, може надати вказівку іншим особам, яких останній у попередній невстановлений період слідством переправив через державний кордон України, з метою зміни їх показів в суді, тобто може вплинути на орган досудового розслідуванню встановленню вказаного переліку осіб, які ще не допитані в якості свідків та не встановлений зазначений перелік.

Разом з цим, наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, злочин, який інкримінується підозрюваному є корисливим, останній невстановлену кількість разів переправив невстановлену кількість осіб через державний кордон України поза межами пунктами пропуску, тобто зазначена протиправна діяльність ОСОБА_4 свідчить про отримання останнім доходу з метою проживання, тобто останній, перебуваючи на свободі, без ізоляції від суспільства, може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, передбачені ст. 332 КК України.

Та обставина, що підозрюваному інкримінується вчинення кримінального правопорушення з корисливих мотивів свідчить про наявність ризику вчинення ним інших корисливих кримінальних правопорушень з метою особистого збагачення.

Кожен з вищезазначених ризиків, знаходить своє підтвердження у зібраних матеріалах, які додані до клопотання та обґрунтовують доводи органів досудового розслідування та прокуратури.

Ступінь доведеності підозри, обвинувачення на цьому етапі провадження не є обставиною, що впливає на обрання запобіжного заходу, оскільки встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Наявність же ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити одну чи кілька із наведених дій як другу складову підстави обрання запобіжного заходу означає наявність даних, які свідчать про обґрунтовану ймовірність вчинення ним таких дій.

Крім того, слідчим суддею повинні бути враховані обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я.

Існують беззаперечні ризики передбачені ст. 177 КПК України, таким чином, відносно підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки інші, менш суворі, заходи не забезпечать виконання процесуальних обов`язків, передбачених чинним Кримінальним процесуальним кодексом України і його належної поведінки, оскільки лише тримання під вартою передбачає примусову ізоляцію підозрюваного.

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину, особі підозрюваного та встановленим під час досудового розслідування ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Особиста порука не може бути застосована, крім того, в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу. Обирати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту недоцільно, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження в цілому не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини. Заставу у виключних випадках може бути застосовано, визначивши розмір застави, який здатний забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

За таких обставин, зазначені в клопотанні ризики впливати на свідків, знищити або приховати речові докази, інших співучасників кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також переховуватися від органу досудового розслідування, вчинення іншого кримінального правопорушення є належно обґрунтованими.

У провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому суд має оцінити суворість можливого покарання ОСОБА_4 , особу підозрюваного, та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначати розмір застави, достатньої для виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 477250 (чотириста сімдесят сім тисяч двісті п`ятдесят) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: 1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; 2) прибувати до слідчого з періодичністю: один раз в тиждень; 3) не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; 4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят днів) і обчислюється з моменту фактичного затримання, тобто з 05 вересня 2025 року. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 04 листопада 2025 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення. Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Копію ухвали отримав _________________________________________

дата, прізвище, підпис підозрюваного

06.09.2025