Справа № 274/4013/25 Провадження № 1-кс/0274/1216/25
У Х В А Л А

іменем України

"08" липня 2025 р. м. Бердичів

Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у кримінальному провадженні № 0000571 від 10.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Швайківка Бердичівського району Житомирської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням обов`язків, визначених ст. 194 КПК України: прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місце роботи; утриматися від спілкування зі своєю матір`ю ОСОБА_7 .

Клопотання обґрунтовано тим, що СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000571 від 10.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

04.07.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Необхідність застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання мотивовано наявністю обґрунтованої підозри у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, та ризиків переховування від органу досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілого; вчинення іншого кримінального правопорушення; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином шляхом неявки за викликом до слідчого та суду.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, ризиків, особу підозрюваного, слідчий просить задовольнити клопотання.

ІІ. Процедура та позиції сторін

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав. Щодо задоволення клопотання не заперечив.

ІІІ. Кримінально-процесуальне законодавство, що підлягає застосуванню

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені п. 1 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. п. 2, 3 ч. 1 цієї статті.

ІV. Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка та висновки суду

Слідчим суддею встановлено, що СВ Бердичівського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000571 від 10.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

04.07.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Відповідно до пред`явленої підозри - досудовим розслідуванням встановлено, що 16.04.2025 близько 12 год. 35 хв. у ОСОБА_4 , який перебував за місцем проживання своєї матері ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , та користувався її мобільним телефоном де був встановлений додаток самообслуговування «Раффайзен Банк», який остання добровільно надала йому, винник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів, що належали ОСОБА_7 та перебували на балансі її банківської карти № НОМЕР_1 .

Перебуваючи в цей час та місці, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна належного ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, у період дії воєнного стану, запровадженого на всій території України, відповідно до указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», неодноразово продовжений, востаннє Указом Президента України № 235/2025 від 15.04.2025, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_4 за допомогою мобільного телефону ОСОБА_7 , через додаток самообслуговування «Раффайзен Банк», до якого він мав доступ оскільки знав паролі для входу, відкрив кредитний ліміт на банківській картці АТ «Раффайзен Банк» № НОМЕР_1 потерпілої на 15000 грн. та 12000 грн., і у період часу з 12 год. 37 хв. по 16 год. 31 хв., чотирма транзакціями по 4800 грн., 9600 грн., 600 грн., 12000 грн., перерахував вказані кошти на банківську картку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_2 , яка належить його співмешканці ОСОБА_8 , таким чином таємно, повторно викрав грошові кошти 27000 грн. належних ОСОБА_7 , розпорядившись ними на власний розсуд.

Крім того, 17.04.2025 близько 08 год. 05 хв., продовжуючи свій злочинний умисел направлений на викрадення грошових коштів ОСОБА_7 , які перебували на балансі її банківської карти № НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання своєї матері ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , та користуючись її мобільним телефоном, де був встановлений додаток самообслуговування «Раффайзен Банк», який остання добровільно надала йому, діючи умисно, у період дії воєнного стану, запровадженого на всій території України, відповідно до указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», неодноразово продовжений, востаннє Указом Президента України № 235/2025 від 15.04.2025, керуючись корисливим мотивом, за допомогою цього мобільного телефону, через додаток самообслуговування «Раффайзен Банк», до якого він мав доступ так як знав паролі для входу, відкрив кредитний ліміт на банківській картці AT «Раффайзен Банк» № НОМЕР_1 ОСОБА_7 , на суму 3000 грн. та однією транзакцією на 2980 грн. перерахував кошти на банківську картку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_2 , яка належить його співмешканці ОСОБА_8 та до якої він мав повний доступ, таким чином таємно, повторно викрав грошові кошти 2980 грн. належних ОСОБА_7 , розпорядившись ними на власний розсуд.

Крім того, 17.05.2025 в період з 08 год. 32 хв. год. по 11 год. 53 хв., продовжуючи свій злочинний умисел направлений на викрадення грошових коштів ОСОБА_7 , які перебували на балансі її банківської карти № НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання своєї матері ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , та користуючись її мобільним телефоном, де був встановлений додаток самообслуговування «Раффайзен Банк», який остання добровільно надала йому, діючи умисно, у період дії воєнного стану, запровадженого на всій території України, відповідно до указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», неодноразово продовжений, востаннє Указом Президента України № 23 5/2025 від 15.04.2025, керуючись корисливим мотивом, за допомогою цього мобільного телефону, через додаток самообслуговування «Раффайзен Банк», до якого він мав доступ так як знав паролі для входу, відкрив кредитний ліміт на банківській картці AT «Раффайзен Банк» № НОМЕР_1 ОСОБА_7 на суму 5000 грн. та 32000 грн., після чого ОСОБА_4 з банківської картки АТ «Райффайзен Банк» № НОМЕР_1 ОСОБА_7 здійснив перекази 563,41 грн. на рахунок НОМЕР_3 для погашення кредиту, 140,85 грн. на рахунок НОМЕР_4 для погашення кредиту, 702,74 грн. на рахунок НОМЕР_5 для погашення кредиту, два платежі в мережі Інтернет на 1500 грн. та 1520 грн. та двома транзакціями 19000 грн., 13570 грн. перерахував вказані кошти на банківську картку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_2 , яка належить його співмешканці ОСОБА_8 , до якої він мав повний доступ та таким чином таємно, повторно викрав 36996 грн. 99 коп. належних ОСОБА_7 , розпорядившись ними на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав грошові кошти ОСОБА_7 в загальній сумі 66976 грн. 99 коп., спричинивши останній майнову шкоду на вказану суму.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 09.06.2025; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; випискою про рух коштів по картці ОСОБА_7 з банку АТ «Райффайзен Банк»; протоколом огляду документів від 11.06.2025; випискою про рух коштів по картці ОСОБА_8 з банку «Приватбанк»; протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 26.06.2025; протоколом огляду предметів від 01.07.2025; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 ; іншими матеріалами кримінального провадження.

Оскільки в процесуальному законодавстві немає чіткого визначення обґрунтованої підозри, слідчий суддя звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 2 ст. 8 КПК України).

У справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Ризиком у контексті кримінального процесуального законодавства є певна ступінь ймовірності того, що підозрюваний вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Щодо доведеності ризику можливого переховування від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя зазначає наступне.

Надаючи оцінку можливості підозрюваному ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування та суду слідчий суддя враховує, що такі дії цілком вірогідні з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує останньому у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Також не є безпідставними доводи слідчого та прокурора про те, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний є раніше судимим, у тому числі за злочини проти власності.

Також не є безпідставними доводи слідчого про те, що підозрюваний може здійснювати незаконний влив на потерпілу ОСОБА_7 , яка є його матірю, з метою зміни раніше наданих показань, що свідчить про існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України: незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні.

Що ж до ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом неявки до слідчого, прокурора або суду, то такий прокурором не доведено.

З урахуванням зазначених ризиків у кримінальному провадженні, обставин кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваного ОСОБА_4 , який не одружений, офіційно не працевлаштований, неповнолітніх та непрацездатних осіб на утримані не має, раніше судимий, слідчий суддя вважає, що на даний час для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання останнім, покладених на нього процесуальних обов`язків, є достатнім застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього наступних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця свого проживання чи місця роботи; утриматися від спілкування із матір`ю ОСОБА_9 .

Також, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, передбачені ч. 2 ст. 179 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-179, 184, 194, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

1) прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця свого проживання чи місця роботи;

3) утриматися від спілкування із матір`ю ОСОБА_9 .

Строк дії обов`язків встановити до 08.09.2025 включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі ухилення або невиконання покладених на нього даною ухвалою обов`язків, до нього буде застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 особистого зобов`язання покласти на уповноважених осіб Бердичівський РВП ГУНП в Житомирській області.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Встановити строк дії ухвали по 08.09.2025 включно.

Повний текст ухвали проголошено 14.07.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_10