Провадження №1-кп/127/887/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.12.2023 за № 0000289, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

заставодавця ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Вінницьким міським судом Вінницької області здійснюється судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

У судовому засіданні заставодавець ОСОБА_6 заявила клопотання про повернення суми застави, установленої ухвалою Вінницького апеляційного суду від 02.05.2025 в розмірі 302 800 грн. внесеною нею за обвинуваченого ОСОБА_3 , у зв`язку із закінченням строку дії запобіжного заходу у виді застави, оскільки прокурор після закінчення строку покладених на ОСОБА_3 обов`язків, з клопотанням про продовження запобіжного заходу не звертався, новий запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався. Крім того, за час дії запобіжного заходу у виді застави ОСОБА_3 не порушував покладених на нього обов`язків, а тому застава підлягає поверненню особі, яка її вносила.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 підтримали клопотання заставодавця ОСОБА_6 , просили його задовольнити та повернути сплачену суму застави заставодавцю. За час дії запобіжного заходу у виді застави ОСОБА_3 не порушував покладених на нього обов`язків.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заставодавця ОСОБА_6 заперечив, зазначивши, що застава є безстроковим запобіжним заходом, не продовження обов`язків щодо обвинуваченого не призводить до закінчення дії зазначеного запобіжного заходу.

Суд, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 09.08.2024 до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 04.10.2024.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.10.2024 продовжено строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 02.12.2024 включно.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.11.2024 продовжено строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 27.01.2025 включно.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.01.2025 продовжено строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 24.03.2025 включно.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.03.2025 продовжено строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 19.05.2025 включно.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 02.05.2025, ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 21.03.2025 скасовано, продовжено строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 19.05.2025 включно з одночасним визначенням розміру застави у розмірі 100 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 302 800 грн та покладено на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Як вбачається з квитанції № 70583463-1 від 05.05.2025, у справі № 127/32328/24, відповідно до ухвали Вінницького апеляційного суду від 02.05.2025, заставодавцем ОСОБА_6 внесено заставу за ОСОБА_3 в сумі 302 800 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави, та, відповідно до ч. 6 ст. 182 КПК України, зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Протягом дії запобіжного заходу у виді застави, обвинувачений ОСОБА_6 не порушував покладених на нього обов`язків, заставу не було звернено в дохід держави.

В подальшому строк дії обов`язків судом не продовжувався, стороною обвинувачення не ініціювалось питання про їх продовження.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Усі запобіжні заходи, які визначені законом, обираються на строк, визначений ухвалою, але не більше 60 днів. Тобто запобіжний захід діє, доки діє ухвала та діє строк, який визначений у ній. Із спливом строку дії ухвали припиняється і дія запобіжного заходу, якщо останній не був продовжений іншою ухвалою.

Стаття 203 КПК України визначає, що ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження.

Частина 2 статті 196 КПК України встановлює, що в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк на який їх покладено.

Частина 1 статті 197 КПК України встановлює, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів.

З пункту 6 статті 195 КПК України вбачається, що обов`язки, передбачені цією статтею, можуть бути покладені на строк не більше двох місяців. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Відповідно до узагальнення Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування слідчим суддею клопотань про забезпечення кримінального провадження від 07.02.2014 року, що при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді застави слідчим суддям потрібно керуватись положенням ч. 6 ст. 194 КПК України, згідно із якою обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців. Водночас у разі необхідності цей строк може бути продовжено за клопотанням лише прокурора в порядку, визначеному у ст. 199 КПК. Однак КПК України не передбачає можливості звернення із окремим клопотанням про продовження строків виконання обов`язків, а тому за необхідності продовження цього строку звернення до слідчого судді оформляються клопотанням про продовження строків дії запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Порядком внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженим «Про затвердження Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу; нормативно-правовий акт № 15 від 11.01.2012» постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2012 № 15 передбачений й порядок їх повернення, зокрема: кошти, внесені як застава, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених КПК України. Застава повертається особі або заставодавцю у безготівковій формі на зазначений ними банківський рахунок, а у разі відсутності такого рахунка - готівкою через банки або підприємства поштового зв`язку. Для повернення коштів, внесених як застава, особа чи заставодавець подає до територіального управління ДСА або апеляційного суду, в якому відкрито депозитний рахунок суду, на який було внесено заставу, такі документи: заява особи чи заставодавця, в якій обов`язково зазначаються реквізити банківського рахунка, на який зараховуватимуться кошти, що підлягають поверненню, а у разі відсутності банківського рахунка - відомості про банк чи підприємство поштового зв`язку; засвідчена судом копія постанови (ухвали) судді чи суду, вироку суду, в якому міститься рішення про повернення застави; копія платіжного або іншого документа, що підтверджує факт внесення коштів як застави. Повернення коштів, внесених як застава, здійснюється протягом п`яти робочих днів з дня надходження зазначених документів до органу Казначейства (пункти 7-8).

В судовому засіданні встановлено, що після 19.05.2025 прокурором не подавалися в суд клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ухвалою Вінницького апеляційного суду від 02.05.2025, ОСОБА_3 не порушував покладених на нього обов`язків протягом дії запобіжного заходу у виді застави, заставу не було звернено в дохід держави.

Ураховуючи, що дію застави як запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 припинено, рішення про повернення застави заставодавцю не приймалось, реалізуючи такі завдання кримінального провадження як охорона прав та законних інтересів учасників кримінального провадження шляхом застосування належної правової процедури, суд дійшов висновку про наявність підстав для прийняття рішення про повернення застави заставодавцю ОСОБА_6 .

На підставі вищенаведеного суд дійшов висновку, що клопотання заставодавця ОСОБА_6 про повернення застави у даному кримінальному провадженні слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 182, 369-372, 376, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання заставодавця ОСОБА_6 про повернення застави у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.12.2023 за № 0000289, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, - задовольнити.

Заставу в розмірі 302 800 (триста дві тисячі вісімсот) грн 00 коп., внесену згідно квитанції до платіжної інструкції №70583463-1 від 05.05.2025 року згідно ухвали Вінницького апеляційного суду від 02.05.2025 року заставодавцем ОСОБА_6 за ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.12.2023 за № 0000289, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, - повернути заставодавцю ОСОБА_6 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя