Справа №591/3510/25 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/327/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - відсторонення від посади
УХВАЛА

Іменем України

17 липня 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми у режимі відеоконференції кримінальне провадження № 591/3510/25 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 11.06.2025 про відсторонення від посади підозрюваного ОСОБА_7 ,

учасників кримінального провадження:

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

установила:

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити слідчому в задоволенні клопотання, оскільки відсутні докази того, що ОСОБА_8 , використовуючи свої владні повноваження, може вплинути на свідків, знищити чи підробити документи, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. При цьому до ОСОБА_8 був застосований запобіжний захід у виді застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 908 400 грн, і на нього покладені певні процесуальні обов`язки. ОСОБА_8 раніше не судимий, за місцем служби характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності не притягувався, злочин не спрямований проти життя та здоров`я, вина не доведена, а підозра не обґрунтована.

09.06.2025 до Зарічного районного суду м. Суми з клопотанням, погодженим із заступником керівника Сумської спеціалізованої прокуратури, звернувся слідчий в ОВС Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава, яке обґрунтував тим, що у кримінальному провадженні № 0000060 від 03.12.2024 ОСОБА_8 вручене повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1КК, а саме, що він перебуваючи на посаді начальника адміністративного відділу штабу управління в/ч, вчинив умисні дії, які явно виходять за межі наданих цій особі повноважень, що спричинили тяжкі наслідки, вчинені в умовах воєнного стану.

Зважаючи, що перебуваючи на посаді начальника адміністративного відділу штабу управління в/ч ОСОБА_8 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, знищити, приховати чи спотворити будь-які речі чи документи, які мають суттєве значення для встановлення обставин, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, тому слідчий просив відсторонити підозрюваного від займаної ним посади.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 11.06.2025 вказане клопотання слідчого задоволене і ОСОБА_8 відсторонений від посади начальника адміністративного відділу штабу управління в/ч. Своє рішення слідчий суддя суду першої інстанції умотивував тим, що органом досудового розслідування, враховуючи фактичні обставини провадження доведено необхідність відсторонення підозрюваного від посади для запобігання його протиправній поведінці на даній стадії досудового розслідування.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України), а порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, КПК та інших законів України (ч. 1-2 ч. 1 КПК).

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК), а зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, крім іншого, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; забезпечення права на захист; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (ч. 1 ст. 7 КПК).

Під час кримінального провадження слідчий суддя, прокурор, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а у випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу (ч. 1, 6 ст. 9 КПК).

До повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК), а також зберігаючи об`єктивність та неупередженість, слідчий суддя створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч. 6 ст. 22 КПК).

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 29.06.2010 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини зазначив, що «одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями» (абз. 3 пп. 3.1 п. 3), а у рішенні від 22.09.2005 № 5-рп/2005 той же Суд вказав, що із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі (абз. 2 пп. 5.4 п. 5).

У справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» (Steel and Others v. the United Kingdom) від 23.09.1998, п. 54) ЄСПЛ наголосив, що «Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба з належною порадою, передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, які може спричинити певна дія; вислови «законний» та «згідно з процедурою, встановленою законом», зумовлюють повне дотримання основних процесуальних норм внутрішньодержавного права».

Розглянувши клопотання слідчого та задовольнивши його, слідчий суддя суду першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що органом досудового розслідування, враховуючи фактичні обставини провадження, доведено необхідність відсторонення підозрюваного ОСОБА_8 від займаної посади начальника адміністративного відділу штабу управління в/ч з метою запобігання його протиправній поведінці на даній стадії досудового провадження, що відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, належним чином умотивовано та ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону.

Так, слідчим в ОВС Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000060 від 03.12.2024.

03.06.2025 ОСОБА_8 було вручене повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК, у тому, що він перебуваючи на посаді начальника адміністративного відділу штабу управління, вчинив умисні дії, які явно виходять за межі наданих цій особі повноважень, що спричинили тяжкі наслідки, вчинені в умовах воєнного стану.

Захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1, ч. 2 п. 4 ст. 131, ч. 1 ст. 132 КПК) і не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються (ч. 3, 5-6 ст. 132 КПК).

Відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину під час досудового розслідування на строк не більше двох місяців (ч. 1-2 ст. 154 КПК), а при вирішенні питання про відсторонення від посади слідчий суддя зобов`язаний врахувати такі обставини: 1) правову підставу для відсторонення від посади; 2) достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) наслідки відсторонення від посади для інших осіб (ч. 2 ст. 157 КПК).

Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про відсторонення від посади, якщо слідчий, прокурор не доведе наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (ч. 1 ст. 157 КПК).

Колегія суддів вважає, що вказані вимоги закону слідчим суддею суду першої інстанції при розгляді клопотання слідчого про відсторонення ОСОБА_8 від посади були дотримані в повному обсязі, а надані стороною обвинувачення матеріали свідчать про існування обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення за ч. 5 ст. 426-1 КК. При цьому сукупність наявних у справі доказів дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною, що у свою чергу дає передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для відсторонення його від займаної посади.

Необхідно зауважити, що слідчий суддя і колегія суддів на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні інкримінованого їй правопорушення тощо, а слідчий суддя суду першої інстанції на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише те, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо цієї особи обмежувальних заходів, про які йдеться мова вище.

Оцінюючи зазначені у клопотанні прокурора доводи стосовно наявності правових підстав для забезпечення кримінального провадження у виді відсторонення від посади, слідчий суддя суду першої інстанції з достатньою повнотою врахував як конкретні обставини кримінального правопорушення, так і обставини, які свідчать про існування ризиків того, що перебуваючи на посаді начальника адміністративного відділу штабу управління в/ч ОСОБА_8 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та іншим чином перешкоджати цьому провадженню, у тому числі знищити чи приховати документи.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 про те, що відносно ОСОБА_8 застосований запобіжний захід і покладені певні обов`язки, включаючи вимогу не відлучатись з населеного пункту за місцем розташування підрозділу та утриматись від спілкування зі свідками в кримінальному провадженні, а тому його відсторонення від посади є необґрунтованим, то вини на увагу не заслуговують і задоволенню не підлягають, оскільки нормами кримінального процесуального законодавства України не вимагається доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме наведені вище дії. При цьому колегія суддів ураховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Тобто, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового розгляду, або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК (допит свідків на стадії досудового розслідування слідчим суддею) і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, тому ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі досудового провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від зазначених осіб та дослідження їх судом, у зв`язку з чим ризик можливого впливу на свідків у кримінальному провадженні.

Той факт, що ОСОБА_8 раніше не судимий, за місцем служби характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності не притягався, а злочин не спрямований проти життя та здоров`я, хоч і підлягає врахуванню, але з іншими фактичними обставинами провадження у їх сукупності, оскільки відсторонення від посади здійснюється щодо особи, яка підозрюється у вчиненні конкретного кримінального правопорушення, і при наявності певних обставин (ч. 2 ст. 157 КПК).

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог кримінального процесуального закону та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими слідчим суддею в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, оскільки відсторонення ОСОБА_8 від займаної посади на даному етапі досудового розслідування є необхідним і тимчасовим заходом з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування і такі потреби слідства виправдовують визначений ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, так як не тягне за собою звільнення особи з займаної посади та не порушує конституційне право особи на працю.

Істотних порушень норм КПК, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це зазначено в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає, тому вважає, що ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

постановила:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 11.06.2025 відносно ОСОБА_11 залишити без змін, а апеляційну захисника ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4