Справа № 496/5388/24
Провадження № 1-кс/496/873/25
У Х В А Л А

21 травня 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка клопотання старшого слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Красна Коса, Білгород-Дністровського району, Одеської області, громадянина України, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого в силу ст. 89 КК України,

за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000565 від 15.08.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України, -

УСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді із клопотанням, яке погоджено з прокурором Біляївської окружної прокуратури, в якому просить продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в умовах ДУ «ОСІ» підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів.

Клопотання обґрунтовує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 15.08.2024 року, приблизно о 20 годині 20 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 .

В цей час між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт. В ході даного конфлікту у ОСОБА_5 виник злочинний умисел проявити свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки у суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб.

В результаті конфлікту ОСОБА_5 , перебуваючи на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , у присутності сторонніх осіб - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які знаходилися на вулиці безпосередньо біля зазначеного домоволодіння, діючи з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх негативні наслідки, ігноруючи охоронюване законом право на повагу до гідності громадян, за допомогою заздалегідь заготовленого предмету - вибухового пристрою невстановленого зразка, із-за житлового будинку, кинув в бік автомобілю «Ford Mondeo» номерний знак « НОМЕР_1 », який був припаркований біля вищевказаного домоволодіння біля якого також знаходилися ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , невстановлений вибуховий пристрій, який вибухнув.

В результаті вибуху автомобіль «Ford Mondeo» номерний знак « НОМЕР_1 » отримав пошкодження правої сторони кузову у вигляді осколкових наскрізних отворів, крім того в результаті вибуху тілесні ушкодження у вигляді паротравми, контузії отримав ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, за кваліфікуючими ознаками - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, якщо вони вчинені із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Обґрунтованість повідомлення про підозру ОСОБА_5 підтверджується зібраними під час досудового розслідування у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 15.08.2024 року, а саме ділянки місцевості, що розташована біля буд. АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено воронку діаметром 40 см, пошкодження автомобілю «Ford Mondeo» номерний знак « НОМЕР_1 », вилучено, зокрема, металевий важіль без маркування, п`ять уламків вибухового пристрою;

- протоколом обшуку від 15.08.2024 року, а саме домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого, зокрема, виявлено та вилучено металеву чеку з розігнутими шпильками, дві заглушки для транспортування корпусів бойових гранат;

- протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_7 від 30.08.2024 року, який зазначив, що здійснюючи рух по АДРЕСА_2 , побачив у дворі будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_5 . Потерпілий зупинився, вирішив поспілкуватись з ним. Надалі, він зайшов на подвір`я до ОСОБА_5 , де почав розмову. В ході розмови вони почали сперечатись. З метою уникнення конфлікту, потерпілий направився на вулицю, однак, перебуваючи біля воріт, побачив як ОСОБА_5 , сказавши «На Ігор!», кинув якийсь предмет до автомобілю, на якому вони прибули, після чого пролунав вибух. В цей час ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 перебували біля автомобіля, ОСОБА_5 добре їх бачив коли кидав гранату;

- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_9 від 30.08.2024 року, який зазначив, що 15.08.2025 року подзвонив своєму знайомому ОСОБА_11 , запропонував випити. ОСОБА_8 приїхав з тестем ОСОБА_10 та ОСОБА_7 . Деякий час свідок з вказаними особами пили пиво. Надалі, ОСОБА_8 запропонував підвезти свідка додому, останній погодився. Проїжджаючи по вул. Шевченка, водій ОСОБА_7 зупинив автомобіль оскільки побачив на подвір`ї свого знайомого на прізвисько « ОСОБА_12 ». Водій повідомив, що йому потрібно поговорити та пройшов у двір. З двору було чутно перепалку ОСОБА_7 з «Рексом». Коли ОСОБА_7 повертався, його окликнув «Рекс», замахнувся та кинув якийсь предмет. Після цього пролунав вибух;

- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 30.08.2024 року, який зазначив, що 15.08.2025 року, близько 20 години 00 хвилин, на автомобілі «Ford Mondeo» номерний знак « НОМЕР_1 », він, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 поїхали в с. Удобне, де зустрілись з ОСОБА_9 . В подальшому вони розпивали спиртні напої. Через деякий час вони поїхали завезти додому ОСОБА_9 . Водій ОСОБА_7 зупинив автомобіль по АДРЕСА_2 , оскільки побачив на подвір`ї знайомого ОСОБА_5 . Всі вийшли з автомобіля, ОСОБА_7 зайшов на подвір`я до ОСОБА_5 , де вони спілкувались на підвищених тонах. Через декілька хвилин, ОСОБА_7 направився на вулицю. Коли ОСОБА_7 перебував біля хвіртки, ОСОБА_5 , перебуваючи у дальній частині двору кинув в напрямку автомобілю предмет круглої форми, крикнувши «Ігор!». Надалі пролунав вибух. ОСОБА_5 усвідомлював, що внаслідок вибуху можуть отримати травми всі присутні біля автомобілю;

- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_10 від 30.08.2024 року, який зазначив, що 15.08.2024 року близько 19 години 00 хвилин він разом з зятем ОСОБА_8 та його товаришем ОСОБА_7 , поїхали в бар в с. Удобне, пити пиво. В барі зустріли ще одного товариша зятя. Через деякий час вони поїхали завезти додому зазначеного товариша. Проїжджаючи по вул. Шевченка, водій помітив свого знайомого та зупинився. Надалі, ОСОБА_7 пішов у двір до знайомого. Через деякий час, коли ОСОБА_7 виходив з двору пролунав вибух;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 16.08.2024 року, яка зазначила, що проживає в будинку, розташованому навпроти будинку ОСОБА_5 15.08.2024 року близько 20 години 00 хвилин, вона побачила, як до будинку ОСОБА_5 під`їхав автомобіль сірого кольору з номерами «ДПСУ». З автомобіля вийшли 4 чоловіки. Вони деякий час кликали ОСОБА_14 , однак останній не вийшов. Тоді, один з вказаних чоловіків пройшов на подвір`я. Повернувшись до автомобілю через деякий час вказаний чоловік повідомив, що ОСОБА_14 «втік городами». Приблизно за 3-4 хвилин свідок побачила, як ОСОБА_5 , обійшовши будинок кинув гранату в бік автомобіля;

- протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_13 від 20.08.2024 року. В ході проведення слідчої дії, остання відтворила обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення;

- висновком судової вибухо-технічної експертизи № КСЕ-19/115-24/15559 від 18.03.2025 року, відповідно до якого встановлено, що надані для дослідження важіль підривача, шплінт (чека) з кільцем запалу УДЗ п`ять металевих фрагментів (осколків) корпусу наступальної осколкової ручної гранати РГН, є залишками вибухового пристрою промислового виготовлення військового призначення - наступальної осколкової ручної гранати РГН, яка відноситься до бойових припасів основного призначення;

- іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

ОСОБА_15 , яка являється дружиною ОСОБА_5 , 31.08.2024 року вручено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, для особистої передачі останньому.

Слідчим суддею Біляївського районного суду 19.09.2024 року винесено ухвалу про дозвіл на затримання підозрюваного, з метою доставлення до суду, для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Слідчим за погодженням з прокурором 19.09.2024 року винесено постанову, якою зупинено досудове розслідування на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України, у зв`язку із розшуком підозрюваного.

На підставі ухвали слідчого судді 12.02.2025 року о 06 год. 36 хв., підозрюваного ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 191 КПК України.

Відносно підозрюваного ОСОБА_5 , 13.02.2025 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26.03.2025 року включно.

Постановою виконувача обов`язків Біляївської окружної прокуратури Одеської області від 21.03.2025 року строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 23.04.2025 року.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 25.03.2025 року підозрюваному ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без альтернативи внесення застави, строком до 23.04.2025 року включно.

Ухвалою слідчого судді від 25.03.2025 року підозрюваному ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 23.04.2025 року.

Ухвалою слідчого судді від 21.04.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до чотирьох місяців, тобто до 23.05.2025 року.

Ухвалою слідчого судді від 21.04.2025 року підозрюваному ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 23.05.2025 року.

У межах кримінального провадження проведено значний обсяг слідчих та процесуальних дій, спрямованих на отримання та перевірку здобутих доказів, водночас закінчити досудове розслідування у 4-х місячний строк, який спливає 23.05.2025 року не надається можливим у зв`язку з особливою складністю кримінального провадження.

Так, в ході слідства необхідно:

- отримати висновок судово-медичної експертизи відносно потерпілого ОСОБА_7 ;

- отримати висновок судової біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.5 «Молекулярно-генетичні дослідження», з метою встановлення чи походять клітини з ядрами, виявлені на металевому важелі, вилученому в ході огляду місця події, від ОСОБА_5 або іншої особи;

- отримати висновок судової автотоварознавчої експертизи, з метою встановлення розміру збитків, спричинених внаслідок пошкодження автомобілю «Ford Mondeo» номерний знак « НОМЕР_1 »;

- отримати висновок комплексної судової психолого-психіатричної експертизи відносно підозрюваного ОСОБА_5 ;

- вжити вичерпні заходи, направлені на встановлення походження гранати, яка була використана під час вчинення злочину;

- виконати інші слідчі дії, необхідність у виконанні яких виникне в ході досудового розслідування кримінального провадження;

- повідомити стороні захисту про закінчення досудового слідства та надати можливість ознайомитись з матеріалами кримінального провадження;

- виконати вимоги ст. ст. 283, 290 КПК України;

Обставинами, що перешкоджали здійснити ці процесуальні дії раніше є особлива складність кримінального провадження, яка обґрунтовується у проведенні великої кількості слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а також довготривалість проведення призначених експертиз, які проводяться, із великою завантаженістю експертних установ, що в свою чергу перешкоджає вчасному отриманню відповідних висновків експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування доцільності продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

В судовому засіданні захисник та підозрюваний залишили вирішення клопотання на розсуду суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5, параграф 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 15.08.2024 року;

- протоколом обшуку від 15.08.2024 року;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 16.08.2024 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 30.08.2024 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 30.08.2024 року;

- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_10 від 15.08.2024 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 16.08.2024 року;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання з фотознімками від 30.08.2024 року, відповідно до якого ОСОБА_9 вказав на фото особи №2 ( ОСОБА_5 ), яка 15.08.2024 року приблизно о 20 год. кинула в його бік предмет схожий на гранату, який вибухнув;

- протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_13 від 20.08.2024 року. В ході проведення слідчої дії, остання відтворила обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення;

- висновком судової вибухо-технічної експертизи № КСЕ-19/115-24/15559 від 18.03.2025 року, відповідно до якого встановлено, що надані для дослідження важіль підривача, шплінт (чека) з кільцем запалу УДЗ п`ять металевих фрагментів (осколків) корпусу наступальної осколкової ручної гранати РГН, є залишками вибухового пристрою промислового виготовлення військового призначення - наступальної осколкової ручної гранати РГН, яка відноситься до бойових припасів основного призначення;

- іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

При вирішенні питання щодо продовження застосування запобіжного заходу та наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує наступне.

Підозрюваному інкримінується вчинення кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Враховуючи тяжкість можливого покарання, особу підозрюваного, який тривалий час переховувався від слідства, існує ризик того, що підозрюваний може вдатися до спроб ухилення від кримінальної відповідальності шляхом переховування від органу досудового розслідування або суду.

Крім того, з огляду на суспільно небезпечний характер інкримінованого діяння та той факт, що потерпілий ОСОБА_7 є знайомим підозрюваному і йому відоме місце його проживання, існує ймовірність незаконного впливу на потерпілого.

Також слід врахувати, що потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні є особи з близького оточення підозрюваного ОСОБА_5 . З огляду на характер інкримінованого злочину - його вчинення загальнонебезпечним способом - є достатні підстави вважати, що у разі застосування до підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, останній може чинити тиск на потерпілого та свідків з метою схилення їх до викривлення показань.

Таким чином, вказані обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України у зв`язку із чим, слідчий суддя вважає, що є підстави для продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, слідчий суддя, відповідно п. 1 ч. 4 ст.183 КПК України, вважає за можливе не призначати заставу.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 176-178, 182-184, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» в межах строку досудового, тобто до 19.07.2025 року включно.

Вручити копію ухвали підозрюваному, прокурору, захиснику негайно після її оголошення.

Копію ухвали направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1