ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/106/25 Номер провадження 11-сс/814/317/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою зі змінами представника Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 10 березня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою повернуто скаргу представника Військової частини НОМЕР_1 - ОСОБА_7 , на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що представник Військової частини НОМЕР_1 пропустив строк для звернення із наведеною вище скаргою та не порушував питання про його поновлення відповідно до ст.117 КПК України.

В апеляційній скарзі зі змінами представник Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , просить скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 10 березня 2025 року й закрити провадження за скаргою Військової частини НОМЕР_1 на бездіяльність ТУ ДБР у м. Полтава щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за повідомленням представника Військової частини НОМЕР_1 від 13 грудня 2024 року №1675/3592 про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, у зв`язку із самостійним припиненням бездіяльності органом досудового розслідування. Свої вимоги мотивує тим, що слідчий суддя: дійшов безпідставного висновку про повернення скарги й не врахував те, що вказане вище повідомлення про кримінальне правопорушення було вручено уповноваженій особі ТУ ДБР у м. Полтава 25 грудня 2024 року, а тому подання представником Військової частини НОМЕР_1 скарги на бездіяльність зазначеного органу досудового розслідування шляхом здачі її на пошту 29 грудня 2024 року відбулося з дотриманням строку, визначеного в ст.304 КПК України; не розглянув скаргу в передбачений законодавством строк. Водночас апелянт посилається на те, що 28 березня 2025 року до Військової частини НОМЕР_1 надійшов витяг із Єдиного реєстру досудових розслідувань про внесення ТУ ДБР у м. Полтава до цього Реєстру 21 березня 2025 року за №0004028 відомостей за повідомленням про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, згадану вище бездіяльність органу досудового розслідування припипено.

Учасникам провадження було належним чином повідомлено про місце, дату, час апеляційного розгляду та до суду вони не з`явились. Водночас представник Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , заявив клопотання про здійснення розгляду апеляційної скарги за його відсутності.

Колегія суддів заслухала суддю-доповідача, перевірила матеріали провадження, обговорила доводи апелянта та дійшла висновку про те, що апеляційна скарга зі змінами підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Цих вимог слідчим суддею не дотримано та доводи апелянта, які зводяться до того, що слідчий суддя безпідставно повернув скаргу, є обґрунтованими.

Виходячи з положень п.2 ч.3 ст.407, п.3 ч.1 ст.409 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу слідчого судді та постановляє нову ухвалу з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1 ст.412 КПК України унормовано, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Доступ до правосуддя є одним із основоположних принципів верховенства права, гарантованим Конституцією України та законами України (ч.2 ст.55, п.8 ч.2 ст.129 Конституції України, ст.7, ч.6 ст.9, ст.24 КПК України).

Згідно з п.3 ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого ч.1 ст.304 КПК України, та особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Частиною 1 ст.304 КПК України регламентовано, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Таким чином, при вирішенні питання, чи дотрималася особа, яка подала скаргу, зазначено вище строку оскарження, слід чітко встановити початок перебігу вказаного строку та його закінчення.

Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності. Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.

На підставі п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Частиною 1 ст.214 КПК України передбачено, що слідчий, дізнавач або прокурор зобов`язаний внести відомості про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви або повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.

Із системного аналізу приписів ч.1 ст.214 КПК України, згідно з якими внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань здійснюється не пізніше 24 годин після подання заяви або повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, а також положень ч.5 ст.115 КПК України, за якими при обчисленні строків днями не враховується той день, від якого починається строк, слідує, що десятиденний строк для подання скарги на бездіяльність слідчого щодо невиконання вимог ст.214 КПК України - невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, розпочинається з дня, наступного за тим, у який закінчився перебіг двадцяти чотирьох годинного строку для внесення відомостей до цього Реєстру.

Разом з тим, повертаючи скаргу, слідчий суддя не врахував те, що положення п.3 ч.2 ст.304 КПК України надають право повернути скаргу особі, яка її подала, лише, коли після отримання скарги для слідчого судді є очевидно встановленим той факт, що скаржник пропустив процесуальний строк оскарження і не ставить питання про поновлення цього строку або є відсутніми підстави для поновлення пропущеного строку - у випадку, якщо скаржником порушується питання про його поновлення.

Необгрунтовано поставивши під сумнів прийнятність скарги до розгляду, слідчий суддя не з`ясував і не перевірив всіх обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення цього питання (прийнятності скарги для розгляду в аспекті дотримання строку оскарження) та, більше того, в постановленій ухвалі навіть конкретно не встановив момент початку й закінчення строку для подання скарги представником військової частини. Тому й твердження слідчого судді про те, що представником військової частини не ставилося питання про поновлення цього строку, без належного встановлення факту його пропуску чи дотримання, позбавлені підстав.

Окрім того, слідчий суддя, зазначаючи про подачу скарги представником військової частини 06 січня 2025 року, помилково виходив лише з дати її надходження до Октябрського районного суду м. Полтава, оскільки залишив поза увагою те, що цю скаргу було подано засобами поштового зв`язку, а відповідно до ст.116 КПК України строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.

Разом з тим, як убачається з матеріалів провадження, 29 грудня 2024 року представник Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 , в порядку ст.303 КПК України засобами поштового зв`язку подав до слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава скаргу, здавши цього дня її на пошту, що підтверджується вхідним штампом АТ «Укрпошта» на конверті, в якому надійшла скарга, та даними із системи трекінгу відправлень вказаного закладу поштового зв`язку. За змістом скарги представник військової частини оскаржував бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР у м. Полтава щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення представника Військової частини НОМЕР_1 від 13 грудня 2024 року №1675/3592 про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Скаржник зазначив, що повідомлення про кримінальне правопорушення від 13 грудня 2024 року №1675/3592 було подане представником військової частини поштою та отримане уповноваженою особою ТУ ДБР у м. Полтава 25 грудня 2024 року, на підтвердження чого долучив копії згаданого вище повідомлення з додатками, фіскального чека, опису вкладення, квитанції та роздруківки із системи трекінгу АТ «Укрпошта» щодо направлення цього повідомлення від 13 грудня 2024 року про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, з додатками до ТУ ДБР у м. Полтава та його отримання уповноваженою особою цього органу досудового розслідування 25 грудня 2024 року (а.п.12-38).

Тому, з огляду на викладені вище обставини та наявні в матеріалах провадження дані, об`єктивних підстав ставити під сумнів цю дату отримання уповноваженою особою ТУ ДБР у м. Полтава повідомлення про кримінальне правопорушення слідчий суддя не мав.

Однак зазначені вище обставини слідчим суддею проаналізовано не було.

Таким чином, виходячи з того, що уповноважена особа ТУ ДБР у м. Полтава назване вище повідомлення про вчинення кримінального правопорушення отримала, як мінімум, 25 грудня 2024 року, то днем, наступним за тим, у який закінчився перебіг двадцяти чотирьох годинного строку для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення про кримінальне правопорушення, і початком десятиденного строку на подання скарги в цій частині було 27 грудня 2024 року, а кінцем згаданого строку - 06 січня 2025 року (понеділок), оскільки 05 січня 2025 року припадало на вихідний день (неділю).

У той же час, скаргу до слідчого судді представник військової частини подав 29 грудня 2024 року, тобто в межах наведеного вище строку.

Отже, висновок слідчого судді про необхідність повернення скарги є невмотивованим і безпідставним.

Допущені слідчим суддею порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, оскільки перешкодили слідчому судді постановити законне та обґрунтоване судове рішення, що відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для його скасування.

Ураховуючи викладені вище обставини й те, що слідчим суддею розгляд скарги по суті не здійснювався, питання щодо наявності чи відсутності оскаржуваної бездіяльності слідчого не вирішувалось, колегія суддів позбавлена можливості надати оцінку доводам апелянта щодо застосування положень ч.2 ст.305 КПК України (закриття провадження за скаргою у зв`язку з припиненням слідчим, дізнавачем, прокурором бездіяльності, яка оскаржується). У тому числі ці доводи підлягають перевірці слідчим суддею під час нового розгляду.

Тому ухвалу слідчого судді належить скасувати та постановити нову ухвалу про призначення нового розгляду в суді першої інстанції, під час якого необхідно врахувати зазначене вище, перевірити доводи представника військової частини та постановити судове рішення, що відповідало би вимогам закону.

Отже, апеляційну скаргу зі змінами слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу зі змінами представника Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 10 березня 2025 року про повернення скарги представника Військової частини НОМЕР_1 скасувати та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4