Справа № 191/5900/24
Провадження № 1-в/191/835/24
У Х В А Л А

іменем України

16 травня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність з вимогами Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р., в порядку ст.ст. 537-539 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває клопотання ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність з вимогами Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р., в порядку ст.ст. 537-539 КПК України.

Від представника державної установи та засудженого надійшли заяви про розгляд клопотання без їхньої участі.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України судом здійснено розгляд подання у відсутність належним чином повідомлених осіб та відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України без фіксування судового розгляду за допомогою технічних засобів.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали долучені до клопотання, прийшов до наступних висновків.

09.08.2024 набрав чинності Закон № 3886-ІХ від 18.07.2024 відповідно до якого, стаття 51 КУпАП була викладена в новій редакції. Статтею 51 КУпАП визначено, що викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, є дрібним якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ПК України для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, яка визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Отже, 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, визначених ст.51 КУпАП дорівнюють розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р., встановлено, що дії щодо чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (до 2684 грн. станом на 01.01.2023 року) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений за вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 12 лютого 2024 року. Вказаним вироком він засуджений за: ч. 1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк два роки; ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років; ч. 2 ст.15 ч. 4 ст. 186 КК України, ч. 3 ст. 68 КК України у виді позбавлення волі на строк шість років вісім місяців. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк шість років вісім місяців.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Селидівського міського суду Донецької області від 13.01.2017 та остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Відповідно до змісту вироку Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 12 лютого 2024 року, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, завдавши потерпілому матеріальну шкоду на суму 1912,53 грн.

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2270,00 грн.

Тому у зв`язку з усуненням караності такого діяння, суд звільняє ОСОБА_4 від покарання передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Крім того, вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 12 лютого 2024 року ОСОБА_4 засуджено за вчинення у грудні 2022 року крадіжки на суму 14475,20 грн. за ч.4 ст.185 КК України. Даний епізод не підлягає декриміналізації, оскільки вартість викраденого майна та завданої майнової шкоди перевищує два неоподатковувані мінімуми доходів громадян на час їх вчинення (2481,00 грн. прожитковий мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2022 року).

Також, вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 12 лютого 2024 року ОСОБА_4 засуджено за вчинення у 22.02.2023 року крадіжки на суму 735,00 грн. за ч.4 ст.185 КК України.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684,00 грн.

Тому у зв`язку з усуненням караності такого діяння за епізодом вказаними вище, суд звільняє ОСОБА_4 від покарання передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Також, вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 12 лютого 2024 року ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 8 місяців, яке не підпадає під дію Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р.

У зв`язку із зазначеним, заявлене клопотання підлягає частковому задоволенню, оскільки засуджений ОСОБА_4 підлягає звільненню від покарання за ч.1 ст.185 КК України, за епізодом від 22.02.2023 року за ч.4 ст.185 КК України вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 12 лютого 2024 року. Однак, оскільки покарання ОСОБА_4 за вищевказаним вироком призначено також за вчинення кримінальних правопорушень за ч.4 ст.185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст.186 КК України, які не підпадають під дію вищевказаного закону, то ОСОБА_4 не підлягає негайному звільненню з установи виконання покарань.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.74 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність з вимогами Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р., в порядку ст.ст. 537-539 КПК України, задовольнити частково.

Привести вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 12 лютого 2024 рокуу відповідність з вимогами Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 12 лютого 2024 року, покарання за ч. 1 ст. 185 КК України та за епізодом від 22.02.2023 року за ч.4 ст.185 КК України.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засудженим за вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 12 лютого 2024 рокуза частиною 4 статті 185 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років; за частиною 2 статті 15 частиною 4 статті 186 КК України, ч. 3 ст. 68 КК України у виді позбавлення волі на строк шість років вісім місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк шість років вісім місяців.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Селидівського міського суду Донецької області від 13.01.2017 та остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк сім років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 20 березня 2023 року, з дня його затримання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк призначеного покарання, строк попереднього ув`язнення з 20 березня 2023 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку - один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, залишити без змін - тримання під вартою.

В іншій частині клопотання, відмовити.

Копію ухвали направити до Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1