справа № 492/866/25
провадження № 1-кп/492/187/25
ВИРОК

Іменем України

07 липня 2025 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000070, внесеному 19 червня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Долинівка Арцизького району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, -

встановив:

18 червня 2025 року, приблизно о 18 год. 00 хв., більш точного часу в ході судового розгляду встановити не представилося можливим, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння в приміщенні кімнати, за адресою: АДРЕСА_2 , вступив у сварку з побутових причин зі своєю дружиною ОСОБА_4 , в процесі якої вони негативно висловлювались в адресу один одного.

Під час зазначеної події ОСОБА_5 , діючи з мотивів особистих неприязних відносин до ОСОБА_4 , що виникли під час сварки, бажаючи помститись за її висловлювання, які він вважав образливими для себе, з умислом, спрямованим на завдання фізичного болю, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у результаті своїх дій, та бажаючи їх досягнення, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також у порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», наніс один удар долонею правої руки в область лівої частини обличчя ОСОБА_4 , внаслідок чого останній завдано фізичного болю і не спричинено тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 126 КК України, тобто умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, не оспорював встановлені під час досудового розслідування у формі дізнання обставини. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини вчинення кримінального проступку, не піддавши сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розумів зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, а також у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження у зв`язку з чим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, потерпілої, а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному, касаційному порядку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 дав суду показання про те, що він 18 червня 2025 року, приблизно о 18 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в приміщенні кімнати, за адресою: АДРЕСА_2 , вступив у сварку з побутових причин зі своєю дружиною ОСОБА_4 , в процесі якої вони негативно висловлювались в адресу один одного та він наніс один удар долонею правої руки в область лівої частини обличчя ОСОБА_4 , внаслідок чого останній завдано фізичного болю і не спричинено тілесних ушкоджень.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, його вина підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_4 .

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні дала суду показання про те, що 18 червня 2025 року, приблизно о 18 год. 00 хв., в приміщенні кімнати, за адресою: АДРЕСА_2 , з нею вступив у сварку її чоловік ОСОБА_5 , в ході якої умисно наніс один удар долонею правої руки в область лівої частини її обличчя, внаслідок чого останній завдано фізичного болю і не спричинено тілесних ушкоджень. По мірі покарання поклалася на розсуд суду. Також потерпіла повідомила суд, що обвинувачений не просив у неї вибачення після вказаних подій, а також погрожував через соціальну мережу.

Також вина ОСОБА_5 підтверджується дослідженим в судовому засіданні висновком експерта № 72, відповідно до якого у ОСОБА_4 тілесні ушкодження не виявлені.

Сукупність наведених і вивчених судом доказів, підтверджує вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, і, аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд визнає належними, допустимими, достовірними, вони узгоджуються між собою і є достатніми для ухвалення обвинувального вироку.

Давши оцінку доказам, які були вивчені в процесі судового розгляду, суд вважає доведеною винність обвинуваченого і вищеописані дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 126 КК України, як умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд бере до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, що витікає з положень ч. 2 ст. 50 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченим кримінального проступку і його наслідки. Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, в повнолітньому віці; одружений; характеризується за місцем проживання задовільно; не є депутатом; на психіатричному диспансерному обліку, наркологічному обліку КНП «Арцизька центральна опорна лікарня» Арцизької міської ради не перебуває; не судимий.

Обставини, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 18.09.2019 (провадження № 51-3392км19), щире каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання.

Факт щирого каяття особи у вчиненні кримінального правопорушення повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження, та має існувати безпосередньо із моменту вчинення кримінального правопорушення, а не виникати внаслідок тягаря зібраних доказів та невідворотності покарання.

Даних, які б вказували на щире каяття обвинуваченого під час розгляду вказаного кримінального провадження, суду не надано.

До обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 , суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах; вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінального провадження, давши їм оцінку, беручи до уваги особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та майновий стан обвинуваченого, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, суд вважає, що винному ОСОБА_5 для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень необхідно призначити покарання у виді штрафу. Підстав для застосування до обвинуваченого дії ст. 69 КК України суд не вбачає.

Також, з урахуванням положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», характеру кримінального правопорушення, обставин та причин вчинення кримінального правопорушення виправленню обвинуваченого сприятиме додатково покладені обов`язки, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України.

Згідно зі ст. 1 Закону України від 7 грудня 2017 року № 2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон № 2229-VIII) під домашнім насильством розуміється діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Водночас у п. «b» ст. 3 Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (далі Стамбульська конвенція) визначає домашнє насильство як всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 12.02.2020 у справі № 453/225/19 зазначила, що злочином, пов`язаним із домашнім насильством, слід вважати будь-яке кримінальне правопорушення, обставини вчинення якого свідчать про наявність у діянні хоча б одного з елементів (ознак), перелічених у ст. 1 Закону № 2229-VIII, незалежно від того, чи вказано їх в інкримінованій статті (частині статті) КК як ознаки основного або кваліфікованого складу злочину.

Програма для кривдника - комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків (стаття 1Закону України "Про запобігання та протидії домашньому насильству").

Метою корекційної програми є допомога особі, яка вчинила насильство, в осмисленні власної насильницької поведінки, усвідомленні її витоків, проявів, наслідків для особистого життя та життя оточуючих, налагодженні гармонійного життя з родиною та в суспільстві, а також в усвідомленні того, що домашнє насильство - це порушення прав людини, яке карається відповідно до чинного законодавства.

Завданнями програми є: сприяння зміні насильницької поведінки кривдника ;сприяння засвоєнню кривдником моделі сімейного життя на засадах гендерної рівності, взаєморозуміння:, взаємоповаги і дотримання прав усіх членів родини, формування у кривдника конструктивної моделі поведінки у приватних стосунках; сприяння оволодінню кривдником знаннями про основні норми законодавства в сфері запобігання та протидії домашньому насильству та/або насильству за ознакою статі, а також про види відповідальності за його вчинення; формування у кривдника відповідального ставлення до власної поведінки та її наслідків для себе та оточуючих; сприяння розвитку у кривдника емоційного інтелекту та самосвідомості; розвиток навичок кривдника до конструктивного безконфліктного спілкування, ефективної та ненасильницької комунікації; розвиток здатності кривдника виявляти, аналізувати та усвідомлювати свої негативні думки, когнітивні фільтри, помилки, емоції, керувати ними, розуміти їх наслідки.

Вирішуючи питання щодо необхідності застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 обмежувальних заходів, суд враховує, що захист від домашнього насильства є надзвичайно важливим, соціально значущим і актуальним завданням, вирішення якого носить важливий характер. Домашнє насильства починається з «незначних дрібниць». Потерпілим від нього здебільшого стають жінки та діти. Тому, з урахуванням викладеного та обставин вчиненого кримінального правопорушення, системний характер таких дій з боку обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_5 обмежувального заходу у вигляді проходження програми для кривдників.

Суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирати.

Керуючись ст. ст. 349, 369-371, 373-375 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 126 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Застосувати до ОСОБА_5 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників у порядку, передбаченому п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України на строк 3 (три) місяці.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя Арцизького районного суду

Одеської області ОСОБА_1