Справа № 502/1103/25
УХВАЛА

10 червня 2025 року м. Кілія

Слідчий суддя Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_1

розглянувши клопотання

начальника СД ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_2

погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_3

про арешт тимчасово вилученого майна

В С Т А Н О В И В :

Начальник СД ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 09.06.2025 року звернувся до слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області з клопотанням, погодженим з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 07.06.2025 р. в ході досудового слідства у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000068 від 07.06.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Ознайомившись з клопотанням та доданими до нього матеріалами, проаналізувавши релевантні положення законодавства, слідчим суддею встановлено наступне.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Як зазначено в ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У переліку тимчасово вилученого майна, на яке дізнавач у клопотанні просить слідчого суддю накласти арешт, заначено два плавзасоби з двигунами, а саме плавзасіб типу «Южанка» та плавзасіб типу «Казанка М».

Разом з тим, до матеріалів клопотання додано лише документ, що підтверджує право власності на плавзасіб «Казанка М», зокрема, судновий білет № 3086, відповідно до якого власником зазначено ОСОБА_4 .

Документа, що підтверджує право власності на інший плавзасіб, додані до клопотання матеріали не містять.

При цьому, відповідно до положень ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею за участю, зокрема, власника майна.

Відсутність інформації про власника другого плавзасобу, в порушення вимог п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, позбавляє слідчого суддю можливості повідомити власника такого плавзасобу про розгляд клопотання в судовому засіданні.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на наступне:

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Оскільки зазначене у клопотанні майно було вилучене 07.06.2025 р., то наступним робочим днем після вилучення майна був понеділок 09.06.2025 р.

Як вбачається з конверту компанії «Нова Пошта», в якому надійшло клопотання з доданими документами, відповідне відправлення було прийнято від ОСОБА_2 у відділенні № 1 м. Кілія 09.06.2025 о 17:58.

Разом з тим, відповідно до опублікованого порядку на будівлі та сайті Кілійського районного суду Одеської області, робочий день у відповідному суді закінчується о 17:30 кожного дня з понеділка по четвер, про що має бути достеменно відомо відповідному дізнавачу.

Як зазначено в ч. ч. 1, 6 ст. 115 КПК України строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію. Якщо відповідну дію належить вчинити в суді або в органах досудового розслідування, то строк закінчується у встановлений час закінчення робочого дня в цих установах.

Відповідно до ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.

Отже, з аналізу відповідних норм КПК України вбачається, що у разі, коли особа не має можливості вчинити процесуальну дію безпосередньо в суді (в даному випадку подати клопотання про арешт майна через канцелярію суду), вона має право до закінчення відповідного процесуального строку вчинити процесуальну дію з подачі документу (клопотання про арешт майна) на пошту.

Тобто, дізнавач не пропустив би строк на подачу клопотання про арешт майна через пошту у випадку, коли б подав його до установи надання послуг поштового зв`язку/послуг з доставки, не пізніше 17:30 09.06.2025 року.

Таким чином, дізнавачем пропущений встановлений законом процесуальний строк.

Клопотання про поновлення пропущеного строку, відповідно до ст. 117 КПК України, дізнавачем до слідчого судді не подавалось.

Як зазначено в ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Вищенаведені недоліки клопотання перешкоджають його розгляду по суті, оскільки позбавляють слідчого суддю виконати вимоги ст. 111 та ч. 1 ст. 172 КПК України щодо повідомлення всі власників тимчасово вилученого майна про розгляд клопотання про арешт майна.

Тобто, в даному випадку при призначенні відповідного клопотання до розгляду, не буде дотримана належна правова процедура, що є відповідно до ст. 2 КПК України одним із завдань кримінального провадження, а також принцип законності, встановлений ст. 9 КПК України.

Тим же самим принципам суперечитиме розгляд слідчим суддею клопотання, поданого з пропуском процесуального строку.

Враховуючи, що відповідні вищенаведені недоліки перешкоджають розгляду клопотання по суті в судовому засіданні, приходжу до висновку, що клопотання слід повернути прокурору зі встановленням строку в сімдесят дві години для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 115, 116, 170-172 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання начальника СД ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна повернути відповідному прокурору для усунення зазначених в мотивувальній частині даної ухвали недоліків на протязі 72 (семидесяти двох) годин з дня отримання копії ухвали.

Копію ухвали направити на робочу адресу прокурора ОСОБА_3 та начальника СД ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Слідчий суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1