ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження № 0001369 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 вересня 2024 року щодо ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаним вироком суду ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Матвєєв-Курган, російської федерації, українця, з середньою освітою, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні немає, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий 19.02.2024 вироком Галичського районного суду Івано-Франківської області за ч.4 ст.185, ч.1 ст.357, ст.1 ст.70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, згідно ст.75 КК України звільнений з іспитовим строком на 2 роки,

засуджений за ст.126-1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

На підставі ст.71 КК України, до покарання призначеного даним вироком частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Галичського районного суду Івано-Франківської області від 19.02.2024 за ч.4 ст.185, ч.1 ст.357, ст.1 ст.70 КК України у виді 4 (чотири) роки 1 (один) місяць позбавлення волі та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за те, що він в порушення вимог ст.28 Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», в період з 13.11.2023 по 11.04.2024, умисно, систематично вчиняв фізичне та психологічне домашнє насильство щодо ОСОБА_10 (у розумінні п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»), що призвело до фізичних і психологічних страждань потерпілої.

Зокрема, 12.11.2023, близько 21 год. 00 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, вчинив щодо своєї співмешканки ОСОБА_10 домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, яке виразилося у висловлюванні нецензурною лайкою, приниженні, погрожуванні фізичною розправою, та шарпанні, штовханні, та нанесенні удару по обличчю що призвело до психологічних та фізичних страждань останньої. За даним фактом щодо ОСОБА_8 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 965117 від 13.11.2023 за ч. 1 ст. 173-2 Луцьким міськрайонним судом Волинської області 03.01.2024 його визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Надалі, 07.02.2024, о 14 год. 40 хв., ОСОБА_8 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, вчинив щодо своєї співмешканки ОСОБА_10 домашнє насильство психологічного та фізичного характеру яке виразилося у виразилося у висловлюванні нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою та дав ляпаса по обличчю, шарпав та штовхав. За даним фактом щодо ОСОБА_8 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №969145 від 07.02.2024 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та складено терміновий заборонний припис серії АА 398439 від 07.02.2024. Луцьким міськрайонним судом Волинської області 22.03.2024 його визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 гривень.

В подальшому, 10.02.2024, о 19 год. 00 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, порушив терміновий заборонний припис серії АА 398439 від 07.02.2024, а саме продовжив вчиняти домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно співмешканки ОСОБА_10 .. За даним фактом щодо ОСОБА_8 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 969149 від 10.02.2024 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Луцьким міськрайонним судом Волинської області 22.03.2024 його визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 гривень.

Також, 13.02.2024, близько 20 год. 50 хв ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: : АДРЕСА_2 , порушив правила термінового заборонного припису від серії АА 398439 від 07.02.2024, про заборону перебування за місцем проживання потерпілої особи та вчинив домашнє насильство психологічного характеру, яке виразилося у висловлюванні словесних образ. За даним фактом щодо ОСОБА_8 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 969182 від 13.02.2024 за ч. 2 ст.173-2 КУпАП. Луцьким міськрайонним судом Волинської області 28.03.2024 його визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та застосовано відносно ОСОБА_8 адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 15 діб.

В подальшому, 04.03.2024, о 22 год. 17 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, вчинив щодо своєї співмешканки ОСОБА_10 домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, яке виразилося у погрозах фізичною розправою, словесних образах нецензурною лайкою та шарпаниною. За даним фактом щодо ОСОБА_8 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 353477 від 04.03.2024 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та виписано терміновий заборонний припис серії АА № 275116 від 04.03.2024 та терміновий заборонний припис серії АА № 275117 від 04.03.2024. Луцьким міськрайонним судом Волинської області 11.04.2024 його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Також, 10.04.2024 близько 22 год. 17 хв ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, вчинив щодо своєї співмешканки ОСОБА_10 домашнє насильство психологічного та фізичного характеру яке виразилося словесних образах нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, та шарпанням

Вказані вище протиправні, систематичні дії ОСОБА_8 , які полягали у вчиненні домашнього насильства щодо своєї співмешканки ОСОБА_10 останній завдано психологічних страждань, розладів здоров`я, емоційної залежності, погіршення якості життя.

Не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікацію дій обвинуваченого, захисник вважає вирок суду в частині призначеного покарання незаконним. Посилається на те, що суд першої інстанції не врахував дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він свою вину визнав повністю, щиро розкаявся вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, має постійне місце проживання, потерпіла не має до нього претензій та не наполягала на суворому покаранні. Просить змінити вирок суду в частині призначеного покарання та призначити покарання у виді пробаційного нагляду строком на 3 (три) роки з покладенням обов`язків відповідно до ст.59-1 КК України.

Заслухавши доповідача, який виклав суть обвинувачення, доводи апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які подану апеляційну скаргу підтримували та просили змінити вирок суду у частині призначеного покарання, думку прокурора, яка апеляційну скаргу заперечувала і просила вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

За змістом положень ч.1 та ч.2 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, за встановлених і викладених у вироку обставин, обґрунтовані доказами, які досліджено судом у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції, за згодою учасників судового провадження, керуючись вимогами ст.349 КПК України після допиту обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, дійшов висновку про недоцільність дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Відповідно до вимог ч.2 ст.394, ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, і докази стосовно яких судом, згідно із ч.3 ст.349 КПК України, не досліджувалися.

Переглядаючи вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , про можливість пом`якшення обвинуваченому покарання, апеляційний суд вважає такі доводи слушними з огляду на таке.

Положеннями частини 2 статті 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ч.1 ст.65 КК України, суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

А згідно правил ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції виходив із загальних засад призначення покарання, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , є повне визнання своєї провини, щире каяття, відшкодування шкоди, примирення з потерпілою.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , судом не встановлено.

Крім того, судом враховано особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який раніше судимий, неодружений, дітей неповнолітніх на утриманні немає, в установах містах на обліку не перебуває, а тому дійшов висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише із призначенням покарання в межах санкцій ст.126-1 КК України у виді позбавлення волі.

Між тим апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції при обранні обвинуваченому міри покарання не в повній мірі враховано дані про його особу в сукупності з іншими обставинами справи, а тому вирок щодо ОСОБА_8 підлягає зміні в частині призначеного покарання на підставі п.4 ч.1 ст.409 КПК України.

Під час апеляційного розгляду захисник обвинуваченого повідомив, що обвинуваченого ОСОБА_8 звільнено від призначеного покарання за вироком Галицького районного суду Івано-Франківської області від 17.01.2024 року за ч.4 ст.185 КК України, у зв`язку з усуненням закону караності діяння.

Так, ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 листопада 2024 року засудженого ОСОБА_8 звільнено від призначеного покарання за вироком Галицького районного суду Івано-Франківської області від 17.01.2024 року за ч.4 ст.185 КК України.

Постановлено вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.1 ст.357 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень.

ОСОБА_8 покарання у виді штрафу виконав, сплативши 24.12.2024 штраф в сумі 850 гривень, що підтверджується чеком Укрпошти від 24.12.2024.

За таких обставин слід виключити із оскаржуваного вироку посилання на застосування положень ст.71 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 ..

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_8 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, відшкодував шкоду та примирився з потерпілою, що визнано обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого.

Потерпіла ОСОБА_10 в місцевому суді пояснила, що обвинувачений ОСОБА_8 її цивільний чоловік. На теперішній час вона примирилася з обвинуваченим, проживають разом. Претензій до нього немає, просила суворо не карати.

Із урахуванням наведеного апеляційний суд вважає за можливе зменшити обвинуваченому ОСОБА_8 призначене судом покарання та призначити останньому покарання у вигляді апробаційного нагляду строком на 3 (три) роки з покладанням обов`язків, передбачених ст.59-1 КК України, що передбачено санкцією ст.126-1 КК України.

На підставі ч.1 ст.91-1 КК України застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників на строк 3 (три) місяці.

Визначаючи ОСОБА_8 таку міру покарання в даному випадку суд апеляційної інстанції врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, що відноситься до нетяжкого злочину, особу обвинуваченого, позицію потерпілої, наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин в сукупності з іншими обставинами справи.

Таке покарання, на думку апеляційного суду, відповідатиме вимогам ст.ст.50, 65 КК України, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На думку суду апеляційної інстанції, у даному випадку досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, а також враховано інтереси усіх суб`єктів кримінально-правових відносин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 вересня 2024 щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання змінити.

Призначити ОСОБА_8 за ст.126-1 КК України покарання у виді апробаційного нагляду строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.59-1 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язки:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем проживання;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-виконувати заходи, передбачені апробаційною програмою.

На підставі ч.1 ст.91-1 КК України застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників на строк 3 (три) місяці.

Виключити із вироку посилання на застосування положень ст.71 КК України.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обраховувати з моменту постановки на облік до уповноваженого органу з питань пробації.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: