Справа №: 398/3259/24
провадження №: 1-кп/398/202/25
ВИРОК

Іменем України

"09" липня 2025 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Олександрія кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000602 від 26 березня 2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єнакієве Донецької області, українця, громадянина України, військовослужбовця, водія 2 десантно-штурмового взводу 2 десантно-штурмової роти 1 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , не одруженого, маючого на утримані доньку 2010 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 , будучи призваним по мобілізації з 17.10.2022 року військовослужбовцем, водієм 2 десантно-штурмового взводу 2 десантно-штурмової роти 1 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , в період часу з 22 год 00 хв до 00 год 00 хв 25.03.2024 року, перебуваючи у самовільному залишенні військової частини та поза виконанням свої службових обов`язків з несення військової служби, знаходився за місцем проживання ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_3 . В цей часміж ОСОБА_7 та ОСОБА_9 виник конфлікт та бійка, в ході яких у ОСОБА_7 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, виник раптовий злочинний протиправний умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний протиправний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, наніс не менше двох ударів кулаками рук та трьох ударів ногами в область голови та тулуба ОСОБА_9 , спричинивши останньому згідно з висновком експерта №142 від 06.05.2024 року тілесні ушкодження у вигляді: крововиливів в лівій ділянці, правій виличній з переходом на повіки правого ока та праву скроневу ділянку, на переніссі, на правому крилі носу з переходом на шкіру верхньої губи справа, крововилив на задній поверхні правого ліктьового суглобу, на ліктьовій поверхні нижньої третини правого передпліччя, тильній поверхні правої кісті, крововилив на правій боковій поверхні грудної клітки, крововилив на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, крововилив на розгинальній поверхні верхньої третини лівого передпліччя, крововилив на променевій поверхні нижньої третини лівого передпліччя, крововилив на тильній поверхні лівої кисті, крововилив на лівій боковій поверхні грудної клітки в нижньому відділі, на фоні крововилива садно на верхньому повіці правого ока, також на задній поверхні ліктьового суглобу справа, на лівому передпліччя по променевій поверхні 2 садна, рани від розтягнення на нижньому повіці правого ока, крововилив під тверду мозкову оболонку зліва, перелом грудини на рівні 2-3 ребер, множинні переломи ребер справа з ушкодженням пристіночної плеври на рівні 6го ребра по задньо-підпіхвовій лінії з ушкодженням правої легені та розвитком гемопневматораксу. Перелом 6-го ребра справа з ушкодженням легені несе в собі ознаки ушкоджень тяжкого ступеню, які небезпечні для життя в час спричинення.

Під час госпіталізації до медичного закладу ОСОБА_9 помер у приміщенні Комунального підприємства «Центральна міська лікарня м. Олександрія» Олександрійської міської ради Кіровоградської області. Смерть настала від здавлення стовбурної частини мозку як наслідок внутрішньочерепної травми у вигляді субдаральної гематоми зліва.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину визнав частково. Пояснив, що 25.03.2024 року він перебував в будинку ОСОБА_9 та вживав з ним алкогольні напої. Ближче до обіду прийшла ОСОБА_10 та сиділа з ними. Він пив не багато, тому розумів свої дії. З ОСОБА_9 був знайомим, але друзями вони не були. Приблизно о 17-18 год він сказав ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , що піде з співмешканцем ОСОБА_11 до неї додому за своєю сумкою, яку він у них залишив. Коли виходив з будинку він залишався відчинений. Поклавши сумку на велосипед, вони з ОСОБА_12 покотили його до будинку ОСОБА_9 . Зайшовши в двір та смикнувши двері в будинок, він зрозумів, що двері зачинені. Вони почали стукати і через деякий час двері відчинились і вилетів ОСОБА_13 та з матюками кинувся на нього з сокирою, яку тримав в руках. ОСОБА_13 намагався сокирою вдарити йому в груди, але він руками заблокував топорище та вибив сокиру. Куди сокира полетіла він не бачив, оскільки в коридорі будинку було темно, світло було лише при вході на поріг. Так як ОСОБА_9 продовжував намагатися його вдарити, то він наніс останньому два удари правою та лівою рукою в обличчя, та відійшовши і взявшись обома руками за одвірки, ногою наніс удар в грудну клітину, після чого ОСОБА_9 , вдарившись об одвірки міжкімнатних дверей впав. Підійшовши до ОСОБА_9 , він поштовхав його ногами з питанням «навіщо це ти робив», на що останній відповів, що не знає. Піднявши його за комір, він побачив що з голови у ОСОБА_9 тече кров. Завівши останнього до кімнати будинку та посадивши на диван, він його вмив та витер кров, а потім запропонував викликати швидку, на що ОСОБА_14 відмовився та просив не викликати поліцію, оскільки не хотів щоб його притягли до відповідальності за те, що він кинувся на нього з сокирою. Він попросив ОСОБА_15 приглядіти за ОСОБА_14 , а сам пішов до іншої кімнати відпочивати. В той час, коли між ним та ОСОБА_14 була бійка, ОСОБА_16 був в дворі будинку, а вони в коридорі будинку. Зазначив, що коли вибив з рук ОСОБА_14 сокиру, продовжував вважати, що йому загрожує небезпека, оскільки ОСОБА_14 постійно з собою носив ніж. Звідки у ОСОБА_14 взялись такі численні травми та переломи ребер він точно не знає, але ОСОБА_14 постійно з кимось вступав в конфлікти і напередодні події ходив, тримався за ребра та скаржився на те, що йому важко дихати. Він розуміє, що не повинен був бити, але вся ця подія трапилась в короткий термін і він не міг усвідомлено оцінити ситуацію. Розуміє, що його дії призвели до смерті ОСОБА_17 , у зв`язку з чим розкаюється. В той же час, зазначив, що не мав на меті позбавити життя ОСОБА_17 , однак вимушений був захищатися, а тому перебував у стані необхідної самооборони.

Незважаючи на часткове визнання вини ОСОБА_7 , його вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується дослідженими судом фактичними даними, що містяться в наступних джерелах доказів:

Показаннях допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив, що ОСОБА_9 був його батьком та проживав в с-щі ОСОБА_18 з 2022 року по момент смерті в будинку сам. Він після смерті матері проживав з бабусею, оскільки батько був засуджений та відбував покарання в колонії. Бабуся померла в 2020 році і з того часу до літа 2022 року він проживав з батьком в с-щі ОСОБА_18 , а потім поїхав на заробітки до м. Києва, де по сьогоднішній день працює і проживає. До батька він приїздив та спілкувався по телефону до кінця грудня 2023 року, а потім батько сам обірвав всі контакти та перестав з ним спілкуватись. З того моменту він не приїздив до батька. О 05:00 год 26 березня 2024 року йому зателефонувала їх дальня родичка, тітка ОСОБА_19 , і повідомила, що батько в лікарні в тяжкому стані. Він зразу з м. Києва вирушив до с-ща ОСОБА_18 . Перебуваючи вже в селі, ближче до обіду, йому зателефонували з лікарні та повідомили, що батько помер. Обставин смерті батька та від чого він помер він не знає та йому ніхто не повідомив. ОСОБА_20 призначення покарання обвинуваченому залишає на розсуд суду.

Показаннях допитаного судом свідка ОСОБА_21 , яка повідомила, що знає ОСОБА_22 , оскільки він приїхав до її знайомої ОСОБА_23 та проживав деякий час у неї, а потім винайняв кімнату у ОСОБА_9 . Подія, яка передувала смерті ОСОБА_9 відбувалась навесні 2024 року, точної дати вона не пам`ятає. Вона та ОСОБА_24 зранку пішли на підробіток, а ОСОБА_9 та ОСОБА_7 відмовились іти з ними та залишились вдома. Після підробітку вони купили горілки та пішли додому, а по дорозі зайшли до ОСОБА_9 та налили ОСОБА_14 з ОСОБА_25 по 100 гр горілки, а потім пішли кожна до себе додому. Ідучи додому, вона зустріла сусіда, який запропонував у неї купити металошукач, на що вона погодилась, розвернулась і пішла до будинку ОСОБА_9 , оскільки металошукач віддала ОСОБА_14 на зберігання. Не доходячи до будинку ОСОБА_9 , вона зустріла ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які йшли в її сторону, та вона попросила ОСОБА_9 віддати їй металошукач, на що останній відмовився, а ОСОБА_7 пояснив, що купив у ОСОБА_14 його за 100 грн. Коли вона обурилась, то ОСОБА_25 вдарив її ногою в плече та обличчя, від чого вона впала та втратила свідомість. Її побиття зупинила сусідка своїми криками. ОСОБА_9 , піднявши її повів до себе додому та завівши в дальню кімнату залишив там відпочивати, оскільки вона себе погано почувала. В цей час ОСОБА_7 пішов до неї додому забрати свої речі, які він у неї залишив, коли переїжджав від своєї співмешканки ОСОБА_23 . Приблизно о 17 год хтось постукав у вікно будинку і ОСОБА_9 пішов відчиняти. В цей час вона почула, що до неї в кімнату зайшов її співмешканець ОСОБА_16 та на його запитання вона розповіла що з нею сталося. Через 20 хв до них в кімнату прийшов ОСОБА_26 і запропонував ОСОБА_27 випити. Вони пили в кімнаті, а вона просто сиділа на ліжку. Хвилин через 10 після того як прийшов ОСОБА_25 зайшов ОСОБА_14 та присів на стілець, а потім через 10 хв вийшов з кімнати. Коли він зайшов вона побачила у нього кров і намагалась допомогти, але ОСОБА_14 відмовився від допомоги. Коли ОСОБА_9 вийшов і через 20 хв не повернувся, вона захвилювалась і вийшла на подвір`я, але його ніде не було і вона зайшла знов до будинку. Приблизно через 10 хв почула як під`їхав автомобіль та вийшовши побачила швидку допомогу. Оскільки їй також було погано, вона підійшла до працівників швидкої та попрохала про допомогу на що їй було відмовлено. Вона разом з медиками та ОСОБА_28 , яка їх викликала, пішли через город до неї в двір, а там на подвір`ї лежав ОСОБА_9 , але він був при свідомості, вона чула його голос. ОСОБА_29 зі своїм чоловіком її вигнали і вона пішла до себе додому, а її співмешканець залишився в будинку ОСОБА_9 на всю ніч. На наступний день вона дізналась, що ОСОБА_9 помер в лікарні. Саму бійку між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 не бачила, оскільки не виходила з кімнати, та не чула ніяких звуків, оскільки дана кімната сама дальня і працював телевізор та не знає хто наносив ОСОБА_9 удари. Кров у ОСОБА_9 була на тім`яній ділянці голови вище лоба. ОСОБА_7 проживав у ОСОБА_9 більше тижня і агресію до останнього не проявляв.

Показаннях допитаного судом свідка ОСОБА_30 , яка повідомила, що 25.03.2024 року приблизно о 22-24 год вони з чоловіком прокинулись від стуку у вікно. Чоловік вийшов на поріг і побачив ОСОБА_9 , який є її далеким родичем та сусідом через город. Коли ОСОБА_9 зайшов до будинку вона побачила, що він весь у крові, на потилиці рана, обличчя розбите, на лобі рана, з якої йде кров. Інших ушкоджень на тілі не бачила, бо він був одягнений і вони його не роздягали. ОСОБА_13 попросив викликати поліцію, швидку і попросив їх почекати у них, оскільки його побили і він ледве втік з дому та боїться туди повертатись. Він повідомив, що не знає чим вони його били. Вона викликала спочатку поліцію, а потім швидку на свою адресу. Під час виклику поліції вона передала останній розмову з ОСОБА_9 . ОСОБА_9 спочатку сидів у будинку, а потім вийшов покурити на ганок та за 5 хв до приїзду швидкої впав, втративши свідомість. Через 10 хв після виклику приїхала швидка та забрала ОСОБА_9 , а поліція приїхала через 40 хв після швидкої. Вона надала пояснення поліції. ОСОБА_9 останній час дуже сильно зловживав алкогольними напоями, однак вона не бачила, щоб він проявляв агресію. Вона не знала чи проживає хтось з ним у будинку і їй не було видно його дворище, оскільки між їх будинками високі зелені насадження.

Показаннях допитаного судом свідка ОСОБА_31 , який повідомив, що навесні 2024 року, точної дати не пам`ятає, він був вдома за адресою: АДРЕСА_4 . О 17:00 год до нього прийшов ОСОБА_26 та попросив перенести його речі до будинку ОСОБА_9 , на що він погодився. Вони погрузили сумку з речами на велосипед і покотили його до будинку ОСОБА_9 . Зайшовши на територію домоволодіння ОСОБА_9 , постукали у вікно та на пятий раз двері відчинились і вийшов ОСОБА_14 та одразу кинувся на ОСОБА_25 , який стояв навпроти дверей. В руках у ОСОБА_9 була сокира, якою він замахнувся на ОСОБА_25 і начебто навіть трохи задів, але ОСОБА_25 вибив її з рук ОСОБА_32 і між ними почалась бійка. В той час, коли відчинились двері він стояв біля велосипеда, а потім поставив його біля лавочки, яка стояла під стіною будинку і не бачив що відбувалось в коридорі та не пам`ятає момент завдання ОСОБА_7 удару ОСОБА_9 та не бачив саму бійку. Коли підійшов до коридору, то побачив лише як ОСОБА_9 лежить на підлозі, а ОСОБА_25 чи то сидить на ньому, чи то сидить поруч або лежить на ОСОБА_9 , і вони вовтузяться. Він пройшов поміж них до будинку і пішов до кімнати, де перебувала його співмешканка ОСОБА_10 . Через 10-15 хвилин в кімнату зайшов ОСОБА_25 і запропонував випити. Приблизно через 5-10 хв зайшов ОСОБА_9 та він побачив, що у останнього розбита голова і він весь в крові, однак коли ОСОБА_25 запропонував викликати швидку останній відмовився. Оскільки він перебував в сильному алкогольному сп`янінні, то пішов до сусідньої кімнати і ліг спати, а коли прокинувся на наступний день приблизно о 07:00 год ранку побачив, що в будинку перебувають працівники поліції, які почали його розпитувати про події, які відбулись напередодні. Зазначив, що перебуваючи в кімнаті з співмешканкою, не чув що відбувалось в коридорі чи на подвір`ї, оскільки дана кімната сама дальня і працював телевізор. Також зазначив, що не пам`ятає слова ОСОБА_9 коли він кинувся з сокирою на ОСОБА_7 .

Фактичними даними, що містяться у наступних джерелах доказів:

- протоколі огляду місця події від 26 березня 2024 року та відеозаписі огляду місця події, переглянутому в судовому засіданні, відповідно до якого оглянуто територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 . Територія домоволодіння огороджена парканом. Перед входом в будинок наявні частини розбитого скла. На вхідних дверях наявні вставки зі скла з металевими візерунками, в яких на момент огляду відсутнє повністю праве скло. В правому куті коридору при вході до будинку виявлено дерев`яну дощечку, на якій маються сліди РБК, які хаотично розташовані на дощечці. В правому куті розташований холодильник, на якому від середини лівого боку до правого кута наявні сліди РБК. На дверній коробці зліва наявний вимикач, на якому в лівому куті виявлено сліди РБК. На підлозі, перед сумкою, поруч з дверима до кімнати №1 виявлено сліди РБК. На ліжку в правому куті на хаотично розкиданих речах виявлено сокиру. Під ручкою дверей, що ведуть до кімнати №1, виявлено сліди РБК. На ліжку в кімнаті №4 мається постільна білизна та в лівому куті зеленої наволочки виявлено сліди РБК, в лівому куті ліжка виявлено рушник білого кольору зі слідами РБК. В ході огляду місця події було виявлено та вилучено: змив РБК та контрольний змив з фрагменту дошки з приміщення коридору, яка знаходиться на підлозі; змив РБК та контрольний змив з лівого кута лівого вимикача світла з приміщення коридору; змив РБК та контрольний змив з дерев`яних дверей з приміщення коридору; змив РБК та контрольний змив з дверей холодильника №2 з приміщення коридору; змив РБК та контрольний змив з підлоги приміщення коридору; виріз фрагменту наволочки зі слідами РБК в кімнаті №2; рушник білого кольору зі слідами РБК з кімнати №2; сокира з дерев`яною ручкою та металевим накінечником зі слідами РБК з приміщення коридору; слід пальців руки з чарки в кімнаті №2 (т. 1 а. с. 243 246);

- довідці Комунального закладу «Центральна міська лікарня м. Олександрія» Олександрійської міської ради №715 від 26 березня 2024 року про те, що ОСОБА_9 , знаходиться на стаціонарному лікуванні у відділенні анестезіології з ліжками для інтенсивної терапії КП «ЦМЛ м. Олександрії» з 26 березня 2024 року з діагнозом ЗЧМТ. Гостра субдуральна гематома лобно-тімяної скроневої ділянки зліва. Підшкірна гематома тімяної-скроневої ділянки зліва. Набряк головного мозку. Закрита травма грудної порожнини. Множинні переломи ребер з права. Травматичний пневмогемоторакс з права. СПО від 26.03.2024 року, дренування плевральної порожнини по Бюлау у II міжребір`ї (т. 1 а. с. 117);

- протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26 березня 2024 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_21 на фотознімку №3 впізнала чоловіка, який перебуваючи за адресою: с-ще Нова Прага вул. Радісна, 7А, спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_9 . Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 26 березня 2024 року, на фото №3 зображений ОСОБА_7 (т. 1 а. с. 141 143);

- протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26 березня 2024 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_33 на фотознімку №3 впізнав чоловіка, який перебуваючи за адресою: с-ще Нова Прага вул. Радісна, 7А, спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_9 . Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 26 березня 2024 року, на фото №3 зображений ОСОБА_7 (т. 1 а. с. 144 146);

- протоколі огляду місця події від 27 березня 2024 року з фототаблицею, відповідно до якого оглянуто територію та приміщення моргу Олександрійської ЦМЛ за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Ярмаркова, 15. Праворуч від входу в приміщення моргу на столі виявлено труп ОСОБА_9 . При огляді трупа виявлено в області голови, під очима, синці темно бурого кольору, на правому оці синець темно фіолетового кольору. Права сторона обличчя, в області щоки має темно бурий колір, праве вухо фіолетового кольору, на носі синець та сліди РБК. Голова перемотана марлевою пов`язкою білого кольору. Праворуч, в області ключиці, мається медична пов`язка. На руках виявлено синці та садна, а саме: на долонях розмірами до 5 см в діаметрі, в зоні кисті, на правій руці виявлено садна шириною до 6 см, темно фіолетового кольору. В області ліктя та правій руці садна за слідами РБК діаметром до 10 см. На лівій руці, в області передпліччя, виявлено сліди діаметром до 4 см. На великому пальці правої ноги прикріплений листок з написом « ОСОБА_9 , 26.03.24 16:45» (т. 1 а. с. 118 129);

- протоколі огляду місця події від 27 березня 2024 року з фототаблицею, відповідно до якого оглянуто територію та приміщення Олександрійської ЦМЛ за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Ярмаркова, 15. Перед відділенням реанімації, праворуч від сходів, біля пластмасових дверей виявлено картонну коробку з наліпкою, на якій мається напис « ОСОБА_9 , (реанімація), 3520. В коробці знаходилися: чоловічі штани в камуфляжний принт зеленого кольору зі слідами РБК; футболка чоловіча чорного кольору; чоловічі труси синього кольору; шкарпетки (т. 2 а. с. 11 20);

- лікарському свідоцтві про смерть №3295/142 від 28 березня 2024 року, згідно з яким ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в КНП «Олександрійська ЦРЛ». Хвороба (патологічний стан), що призвела до смерті: здавлення стовбурної частини мозку, субдуральна гематома зліва при внутрішньочерепній травмі (т. 1 а. с. 131);

- протоколі проведення слідчого експерименту від 28 березня 2024 року за участю підозрюваного ОСОБА_7 , відповідно до якого підозрюваний, показав та пояснив, що 25 березня 2024 року він перебував в будинку ОСОБА_34 та вживав з останнім алкогольні напої до 17 год. Потім до них прийшла ОСОБА_35 та вони разом пішли до його співмешканки ОСОБА_23 за його речами. Одну самку залишили у ОСОБА_36 та ОСОБА_37 , а другу принесли до будинку ОСОБА_14 . Через деякий час прийшов ОСОБА_27 і він попросив його піти до них додому і забрати його сумку. Коли вони повернулись до будинку ОСОБА_14 , той був зачинений. Постукавши, через деякий час вийшов ОСОБА_14 з сокирою в руках і кинувся на нього. Він зупинив його руками, а коли останній замахнувся вдруге вдарив два рази, на що ОСОБА_14 впав обличчям догори. Він не розумів чому ОСОБА_14 на нього накинувся, можливо через надмірне виживання алкоголю. Він зайшовши до будинку присів та за комір припідняв його та запитав навіщо він це зробив, ледь не зарубавши, на що останній вибачився. Побачивши що у ОСОБА_14 кров, він взяв якусь футболку та намочивши її в каструлі, витер обличчя ОСОБА_14 та запитав про виклик швидкої, на що останній відмовився аргументуючи це тим, що боїться що його посадять. ОСОБА_14 спитав чи є горілка, на що він показав де, та вони випили і скрутивши сигарку пішли на подвір`я курити. Він його вмовляв викликати швидку, оскільки кров не сильно, але текла. Весь цей час ОСОБА_38 стояв позаду нього в дворі, а потім зайшов до будинку і там заснув. ОСОБА_9 теж ліг спати, так як і він, а коли прокинувся, то побачив працівників поліції (т. 2 а. с. 67 73);

- протоколі огляду документів від 29.03.2024 року, в ході якого оглянуто медичну картку стаціонарного хворого №3520 від 26.03.2024 року на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В медичній картці міститься титульна сторінка з анкетними даними та першочерговим діагнозом хворого при госпіталізації, епікріз, виписка із медичної карти стаціонарного хворого №3520, згідно з якою ОСОБА_9 було госпіталізовано до стаціонару 26.03.2024 року о 03:00 год з діагнозом: забій головного мозку важкого ступеню. Гостра субдуральна гематома лобно-тім`яної-скроневої ділянки зліва. СПО 26.03.2024 Видалення субдуральної гематоми. Перелом основи черепа. Набряк головного мозку. Дислокаційний синдром. Підшкірна гематома тім`яної-скроневої ділянки. ЗТГК: множинні переломи III, VI, VII, IX, X ребер справа. Забій легень. Правобічний пневмоторакс. СПО: дренування плевральної порожнини по Бюлау. Помер ІНФОРМАЦІЯ_4 о 16:45 год (т. 1 а. с. 148 184);

- висновку експерта №331 від 18 квітня 2024 року, згідно з яким групова належність в зразку рідкої крові трупа ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за ізосерологічною системою АВ0 не встановлена в зв`язку з ознаками загнивання крові. При призначенні групової належності в зразку крові на марлі ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за ізосерологічною системою АВ0 виявлено антигени А і В. Таким чином, кров трупа ОСОБА_9 належить до групи АВо за ізосерологічною системою АВ0 (т. 1 а. с. 139 140);

- висновку експерта №335 від 16 квітня 2024 року, згідно з яким кров ОСОБА_7 належить до групи Ав за ізосерелогічною системою АВ0 (т. 2 а. с. 81 82);

- висновку експерта №57 від 26 квітня 2024 року, згідно з яким при судово-медичній експертизі змивів з металевої робочої частини сокири (об. №4,5,6) знайдена кров людини, статеву належність якої встановити не вдалося через відсутність клітинних елементів, придатних для цитологічного обліку. Епітеліальних клітин не знайдено. При серологічному дослідженні виявленої крові знайдено антигени А і В ізосерелогічної системи АВ0. Таким чином, враховуючи отримані результати і антигенну характеристику осіб, які проходять по справі, можливо зробити висновок про походження виявленої крові від особи або осіб, в крові якої або яких містяться антигени А і В ізосерелогічної системи АВ0, від трупа ОСОБА_9 не виключається, також домішок крові від підозрюваного ОСОБА_7 якому властивий тільки антиген А системи АВ0 не виключається, якщо у останнього були пошкодження у вигляді зовнішньої кровотечі. При судово-медичній експертизі змивів з топорища (об. №1,2,3) крові не знайдено (т. 1 а. с. 103 106);

- висновку експерта №332 від 03 травня 2024 року, згідно з яким на п`яти змивах речовини бурого кольору, вилучених на місці події на аплікатори гігієнічних паличок (об`єкти №№1 5), на фрагменті наволочки (об`єкти №№6 13), на махровому рушнику (об`єкти №№14 18) знайдена кров людини. Кров в об`єктах 1, 5, 6 13, 14 18 може походити від потерпілого ОСОБА_9 , при цьому не виключається можливість домішки в цих об`єктах крові підозрюваного ОСОБА_7 . В об`єктах 2, 3, 4 групові антигени та агглютиніни системи АВ0 не встановлено (т. 1 а. с. 112 116);

- висновку експерта №142 від 06 травня 2024 року, згідно з яким на підставі судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_9 , 1971 року народження, з урахуванням медичної документації та інших експертиз експерт прийшов до наступних висновків: на тілі трупу ОСОБА_9 виявлені крововиливи в лівій скроневій ділянці, правій виличній з переходом на повіки правого ока та праву скроневу ділянку, на переніссі, на правому крилі носу з переходом на шкіру верхньої губи справа, крововилив на задній поверхні правого ліктьового суглобу, на ліктьовій поверхні нижньої третини правого передпліччя, тильній поверхні правої кисті, крововилив на правій боковій поверхні грудної клітки, крововилив на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, крововилив на розгинальній поверхні верхньої третини лівого передпліччя, крововилив на променевій поверхні нижньої третини лівого передпліччя, крововилив на тільній поверхні лівої кисті, крововилив на лівій боковій поверхні грудної клітини в нижньому відділі. На фоні крововилива садно на верхньому повіці правого ока, також на задній поверхні ліктьового суглоба справа, на лівому передпліччя по променевій поверхні 2 садна. Рана від розтягнення на нижньому повіці ока. Крововилив під тверду мозкову оболонку зліва. Перелом грудини на рівні 2-3 ребер. Множинні переломи ребер справа з ушкодженням пристіночної плеври на рівні 6го ребра по задньо-підпіхвовій лінії з ушкодженням правої легені та розвитком гемопневматораксу. Ці ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів не відобразивши свої характерних особливостей, якими могли бути руки, взуті ноги людини і т. п. Смерть ОСОБА_9 наступила від здавлення стовбурної частини мозку як наслідок внутрішньочерепної травми у вигляді субдаральної гематоми зліва. Таким чином поміж травмою та смертю мається прямий причинний зв`язок. Всі інші ушкодження сприяли настанню смерті. Перелом 6-го ребра справа з ушкодженням легені несе в собі ознаки тілесних ушкоджень тяжкого ступеню, які небезпечні для життя в час спричинення. Інші переломи ребер та груднини, як у сукупності так і окремо відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню, які викликають тривалий розлад здоров`я. Крововиливи на тілі та поверхнева рана на нижньому повіці правого ока, як у сукупності так і окремо відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Крововиливи та садна на кистях та передпліччях, можливо розцінити як характерні для боротьби або самооборони. При судово-токсикологічній експертизі в згортках субдуральної гематоми виявлений етанол в кількості 1,01г/дм, що у живих осіб розцінюється як алкогольне сп`яніння легкого ступеня. Враховуючи, що ОСОБА_9 тривалий час перебував в стаціонарі, можливо припустити, що концентрація алкоголю в організмі була більша і відповідала концентрації не менш як середнього ступеню сп`яніння. Всі ушкодження спричинені приблизно в один проміжок часу за 0,5-1 добу до настання смерті (т. 1 а. с. 132 134);

- висновку експерта №333 від 07 травня 2024 року, згідно з яким на штанях камуфльованого забарвлення (об`єкти 1, 2) знайдено сліди крові людини. При визначенні групової належності в об`єктах 1, 2 виявлено антигени А і В, що свідчать про походження крові або від однієї особи групи АВо або від змішування крові декількох осіб, організмам яких притаманні антигени ОСОБА_39 в даних об`єктах може походити від потерпілого ОСОБА_9 . При цьому в об`єктах 1, 2 не виключається можливість домішки крові підозрюваного ОСОБА_7 (т. 2 а. с. 94 96);

- висновку експерта №334 від 07 травня 2024 року, згідно з яким на речах підозрюваного ОСОБА_7 , а саме: на кофті (об`єкт 1), на штанях (об`єкти 55, 65) та на парі кросівок (об`єкти 87 92) знайдено кров людини. При визначенні групової належності в об`єктах 1, 55, 65, 87 89, 90 виявлено антиген А, що свідчать про походження крові від особи (осіб) групи Ав. Отримані результати свідчать про те, що кров у вказаних об`єктах може належати підозрюваному ОСОБА_7 і не може належати потерпілому ОСОБА_9 (т. 2 а. с. 89 101);

- протоколі проведення слідчого експерименту від 30 травня 2024 року за участю свідка ОСОБА_21 та відеозаписі зазначеного слідчого експерименту, переглянутому в судовому засіданні, відповідно до якого свідок показала та пояснила, що в березні 2024 року, точної дати вона не пам`ятає, вона після обіду пішла до будинку ОСОБА_9 забрати міношукач, який вона йому позичила, але не дійшовши до його будинку побачила ОСОБА_14 та обвинуваченого ОСОБА_25 , які йшли в її бік. Коли ОСОБА_25 підійшов ближче до неї, то почав її бити, а ОСОБА_14 відтягнув її та відвів до себе в хату. Залишивши її в дальній кімнаті, вони пішли в іншу кімнату, а вона роздяглась та лягла, оскільки їй було погано. Даний будинок належить ОСОБА_9 , але деякий час за певні кошти в нього орендує кімнату ОСОБА_25 , оскільки посварився зі своєю співмешканкою ОСОБА_40 . Через деякий час в кімнату, де вона була, зайшов ОСОБА_25 , бо йому була потрібна сумка, взявши її він пішов до неї в будинок і повернувся через деякий час з її співмешканцем ОСОБА_12 . Вона та ОСОБА_27 залишились в кімнаті, а ОСОБА_25 вийшов. Що відбувалось в інших кімнатах вона не бачила і не чула, оскільки не виходила з кімнати і гучно працював телевізор. Через деякий час вона побачила ОСОБА_9 в дуже поганому стані, у нього спереду була розколота голова. Вона хотіла допомогти, але ОСОБА_14 , помахавши рукою, відмовився від допомоги. Денис також перебував поруч і в каструлі з водою змивав кров з рук. Що сталось між ОСОБА_14 та ОСОБА_25 ніхто з них не пояснив, лише ОСОБА_25 повідомив, що йому нічого не буде бо він військовий, а її посадять бо вона в даному будинку перебувала в момент події. Коли вона почула як під`їхав автомобіль, вона потихеньку вийшла і попросила допомогу у працівників швидкої, але їй відмовили і вона пішла до себе додому. ОСОБА_14 зміг вийти за хвіртку і піти до ОСОБА_41 , яка напевно і викликала швидку і поліцію. ОСОБА_25 задавав питання чи викликати йому поліцію, а потім сказав, що ОСОБА_14 буде йому винен мотоцикл або телефон, чи 50 000,00 грн, а також повідомив що і вона йому буде винна. В будинку ОСОБА_14 вона бачила сокиру, так як це був опалювальний сезон і він колов дрова. Чи була в будинку кров вона не бачила, оскільки не всюди було освітлення. Вона в той день вживала алкогольні напої на роботі з ОСОБА_40 , співмешканкою ОСОБА_25 , а потім з ОСОБА_14 у нього вдома. Побої вона не знімала та не зверталась до поліції, оскільки її про це попросила ОСОБА_24 (т. 2 а. с. 28 36);

- протоколі проведення слідчого експерименту від 30 травня 2024 року за участю свідка ОСОБА_31 та відеозаписі зазначеного слідчого експерименту, переглянутому в судовому засіданні, відповідно до якого свідок показав та пояснив, що в кінці березня 2024 року, точної дати він не пам`ятає, він перебував вдома у співмешканки по АДРЕСА_4 , сам, оскільки жінка була на роботі. Ввечері до нього прийшов ОСОБА_25 і попросив допомогти перевезти сумку з запчастинами з їх дому до ОСОБА_9 , де він проживав після того як посварився зі співмешканкою. Вони погрузили сумку на велосипед і покотили до будинку ОСОБА_14 . Зайшовши в двір, він постукав у вікно, але йому довго не відчиняли. Коли відчинились двері на поріг вийшов ОСОБА_14 з сокирою для рубки дров і пішов на ОСОБА_25 . ОСОБА_9 замахнувся і вдарив ОСОБА_25 , а той в свою чергу вдарив ОСОБА_14 , на що останній впав, а ОСОБА_25 пару раз наніс йому удари ногою по тулубу. ОСОБА_14 лежав головою до дверей. Коли чоловіки бились, то вони тільки матюкались. Що відбувалось далі він не бачив, оскільки зайшов до будинку і пішов до своєї співмешканки. Через деякий час зайшли ОСОБА_14 та ОСОБА_25 , у ОСОБА_14 на голові була кров, у ОСОБА_25 кров була на руках, яку він змив чи то в каструлі, чи то у відрі. ОСОБА_25 запропонував ОСОБА_9 викликати швидку, на що останній відмовився. ОСОБА_25 заборонив іншим підходити до ОСОБА_14 . Також він повідомив, що ОСОБА_14 ставить на лічильник, оскільки останній йому винен. Через деякий час, як викликали швидку, ОСОБА_25 та жінка вийшли. Хто саме викликав швидку він не знає. Куди потім всі пішли він не знає, оскільки був в стані алкогольного сп`яніння та ліг спати в будинку ОСОБА_9 (т. 2 а. с. 37 45);

- додаткового до висновку експерта №142/1 від 19 червня 2024 року, згідно з яким тілесні ушкодження що були виявлені на трупі ОСОБА_9 могли виникнути в тому числі і за тим механізмом, на який вказує ОСОБА_7 в протоколі слідчого експерименту. Травма грудної клітини, що була виявлена на трупі ОСОБА_9 могла утворитись в тому числі і за тим механізмом, на який вказує ОСОБА_33 в протоколі слідчого експерименту. Не можна судити про відповідність утворення тілесних ушкоджень, що малися на трупі ОСОБА_9 тому механізму, на який вказує ОСОБА_21 , оскільки остання не бачила моментів спричинення даних ушкоджень (т. 2 а. с. 110 121).

Також судом досліджено висновок судово-психіатричного експерта №233 від 28 травня 2024 року, згідно з яким ОСОБА_7 в момент скоєння правопорушення не страждав і не страждає психічним захворюванням, не знаходиться в тимчасовому хворобливому стані. Міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. Підпадає під дію ст. 19 ч. 1 КК України та застосування заходів медичного характеру не потребує. У відношенні інкримінованого правопорушення ОСОБА_7 слід вважати осудним (т. 2 а. с. 102 104).

За клопотанням сторін кримінального провадження судом не досліджувались та в судовому засіданні не оглядалися речові докази у цьому кримінальному провадженні, що зафіксовано в журналі судового засіданні від 29.10.2025 року (т. 2 а. с. 122 125).

Судом не була допитана свідок обвинувачення ОСОБА_42 . Судом створені всі умови для допиту зазначеного свідка, яка неодноразово викликалась в судове засідання, шляхом направлення повісток за адресою її місця проживання, зазначеною прокурором та застосувався примусовий привід. Однак жодного разу зазначений свідок в судові засідання не з`явилася та ухвала про привід виконана не була. З урахуванням викладеного прокурор відмовився від допиту судом свідка ОСОБА_43 та сторона захисту не наполягала на її допиті, що зафіксовано в журналі судового засіданні від 20.03.2025 року (т. 2 а. с. 221 222).

Крім того, судом досліджено протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 26.03.2024 року (т. 1 а. с. 93), ухвала слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку від 27.03.2024 року (т. 1 а. с. 97 98), постанови про призначення судово-медичної експертизи (т. 1 а. с. 99 100, 107 109, 135 136), витяг з ЄРДР (т. 1 а. с. 238 240), постанову про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні, копія інвентаризаційної справи домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №371390154 від 26.03.2024 року, постанова про перекваліфікацію кримінального правопорушення у кримінальному провадженні (т. 2 а. с. 25), постанови про визнання і доручення до кримінального провадження речових доказів та здачу їх на зберігання (т. 2 а. с. 46 47, 50, 106 108, 109), розписка ОСОБА_7 від 26.03.2024 року про добровільну видачу особистих речей, в яких він перебував в ніч на 26.03.2024 року під час нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , постанову про залучення захисника (т. 2 а. с. 51), протокол затримання ОСОБА_7 (т. 2 а. с. 52 59), постанови про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи та протоколи отримання зразків для експертизи (т. 2 а. с. 74 78, 83 84, 88 89), які зокрема підтверджують достовірність, можливість використання та допустимість інших досліджених судом доказів.

Зазначені вище докази суд визнає належними, допустимими, достовірними, так як отримані у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку, в матеріалах кримінального провадження відсутні об`єктивні дані які б свідчили, що ці докази здобуті з істотним порушенням прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 92 КПК України обов`язок доказування належності та допустимості доказів, покладається на сторону, що їх подає.

Надані як доказ винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину рапорт інспектора-чергового Олександрійського РВП ГУНП про те, що 26 березня 2024 року о 01:25 год. надійшло повідомлення від ОСОБА_30 , що побили її сусіда ОСОБА_9 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , та прийшов до неї і попрохав про виклик поліції; рапорт інспектора-чергового Олександрійського РВП ГУНП про те, що 27 березня 2024 року о 08:24 год. надійшло повідомлення від Агаштеріфової, що до ШМД доставлений ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якого 26.03.2024 року о 03:00 год побили. Чи був у свідомості медична сестра не знає. Діагноз: алкогольне сп`яніння, ЗЧМТ, струс головного мозку, перелом носа під питанням. Помер о котрій годині невідомо (т. 1 а. с. 241, т. 2 а. с. 10), суд визнає недопустимими доказами, оскільки рапорти є внутрішнім документом, яким працівник поліції повідомляє начальника про певну подію та не є процесуальним джерелом доказів в розумінні вимог КПК України, зокрема, ст. 84 КПК України.

Крім того, в ході судового розгляду судом досліджено ряд доказів, наданих стороною обвинувачення, які на думку суду згідно положень ст. 85 КПК України не підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження. Тому суд визнає нижчеперелічені докази неналежними доказами у даному кримінальному провадженні:

- висновок експерта №56 від 26 квітня 2024 року, згідно з яким при судово-медичній експертизі змивів з правої (об. №1) та лівої (об. №2) рук підозрюваного ОСОБА_7 крові не знайдено (т. 2 а. с. 86 87);

- висновок експерта №55 від 26 квітня 2024 року, згідно з яким при судово-медичній експертизі піднігтьового вмісту з правої (об. №1) та з лівої (об. №2) рук підозрюваного ОСОБА_7 крові та епітеліальних клітин не знайдено (т. 2 а. с. 91 92);

Обвинувачений та його захисник в ході судового розгляду зазначали, що ОСОБА_7 не мав умислу на вчинення інкримінованого йому злочину, а тільки захищався від агресивних дій ОСОБА_9 , який кинувся на нього з сокирою, а удари нанесені обвинуваченим потерпілому не є причиною смерті і не є причиною виникнення у потерпілого субдуральної гематоми, тобто під час захисту ОСОБА_7 перевищив межі необхідної оборони, та на переконання сторони захисту в діях обвинуваченого відсутній склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а відтак необхідно перекваліфікувати дії обвинуваченого за ст. 118 КК України або за ч. 1 ст. 119 КК України.

Однак, суд не погоджується із зазначеними твердженнями, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було перевищення меж необхідної оборони.

Отже, виходячи з наведеного, право на необхідну оборону виникає лише за певних умов, визначених законом, які полягають у такому: 1) оборона визнається необхідною лише у випадку, якщо дії, що становлять її зміст, вчинено з метою захисту охоронюваних законом: а) прав та інтересів особи, яка захищається; б) прав та інтересів іншої особи (фізичної чи юридичної); в) суспільних інтересів; г) інтересів держави; 2) оборона може здійснюватися лише від суспільно небезпечного посягання, тобто діяння, ознаки якого передбачені КК; 3) за загальним правилом необхідна оборона має бути своєчасною право на неї втрачається після того, як посягання було припинено або закінчено, і необхідність застосування засобів захисту відпала; 4) посягання має бути реальним, а не існувати лише в уяві того, хто захищається; 5) шкода при необхідній обороні може бути заподіяна тільки тому, хто посягає; 6) при необхідній обороні допускається заподіяння лише такої шкоди, яка є необхідною і достатньою в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання.

При розгляді справ даної категорії необхідно також з`ясовувати, чи мала особа, яка захищалася, реальну можливість ефективно відбити суспільно небезпечне посягання іншими засобами із заподіянням нападникові шкоди, необхідної і достатньої в конкретній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання. При цьому згідно з ч. 3 ст. 36 КК перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту; перевищення меж необхідної оборони тягне кримінальну відповідальність лише у випадках, спеціально передбачених у статтях 118 та 124 КК України. Щоб установити наявність або відсутність ознак перевищення меж необхідної оборони, необхідно враховувати не лише відповідність чи невідповідність знарядь захисту і нападу, а й характер небезпеки, що загрожувала особі, яка захищалася, та обставини, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема: місце і час нападу, його раптовість, неготовність до його відбиття, кількість нападників і тих, хто захищався, їхні фізичні дані (вік, стать, стан здоров`я) та інші обставини.

В даному випадку обвинувачений та його захисник зазначають про те, що ОСОБА_7 зазнав нападу з боку ОСОБА_9 , який був у стані алкогольного сп`яніння, та погрожував сокирою. Однак, бійка тривала незначний період часу та всі події відбувалися при свідку ОСОБА_44 .

При цьому, показаннями обвинуваченого та свідка ОСОБА_31 , наданими в судовому засіданні та під час слідчих експериментів, підтверджується, що ОСОБА_9 першим замахнувся на ОСОБА_7 сокирою, намагаючись завдати удар, однак ОСОБА_7 ухилився від удару, відбив сокиру, яка відлетіла в сторону. Тобто, суспільна небезпечність посягання ОСОБА_9 після цього була припинена.

Однак, обвинувачений в подальшому наніс декілька ударів руками та ногами в голову та тулуб ОСОБА_9 , від яких останній упав на підлогу, після чого ОСОБА_7 продовжив наносити удари потерпілому, який в той момент жодних активних та протиправних дій не вчиняв та не міг вчиняти.

Отже, встановлені у судовому засіданні фактичні обставини справи свідчать про те, що дії ОСОБА_9 за своїми об`єктивними ознаками, в момент нанесення ударів обвинуваченим, не могли створити реальну та безпосередню загрозу заподіяння шкоди обвинуваченому, які б у зв`язку з цим викликали невідкладну необхідність у нанесенні потерпілому не менше п`яти ударів в життєво важливі органи, зокрема, голову, тобто ОСОБА_7 не перебував у стані необхідної оборони.

В ході судового розгляду також встановлено, що ОСОБА_7 наніс ОСОБА_9 не менше п`яти ударів руками та ногами в життєво важливі органи голову та тулуб внаслідок чого потерпілому було завдано значну кількість тілесних ушкоджень, зокрема, крововиливи в лівій скроневій ділянці, правій виличній з переходом на повіки правого ока та праву скроневу ділянку, на переніссі, на правому крилі носу з переходом на шкіру верхньої губи справа, крововилив на правій боковій поверхні грудної клітки, крововилив під тверду мозкову оболонку зліва, перелом грудини на рівні 2-3 ребер, множинні переломи ребер справа з ушкодженням пристіночної плеври на рівні 6го ребра по задньо-підпіхвовій лінії з ушкодженням правої легені та розвитком гемопневматораксу, які виникли від дії тупих твердих предметів, якими могли бути руки, взуті ноги людини і т. п.

Згідно з висновком експерта №142 від 06 травня 2024 року смерть ОСОБА_9 наступила від здавлення стовбурної частини мозку як наслідок внутрішньочерепної травми у вигляді субдаральної гематоми зліва, тобто поміж травмою та смертю мається прямий причинний зв`язок. Всі інші ушкодження сприяли настанню смерті. При цьому, перелом 6-го ребра справа з ушкодженням легені несе в собі ознаки тілесних ушкоджень тяжкого ступеню, які небезпечні для життя в час спричинення. Зазначені тілесні ушкодження виникли приблизно в один проміжок часу за 0,5 1 добу до смерті, тобто в момент конфлікту між ОСОБА_17 та ОСОБА_7 .

При цьому, в ході судового розгляду не встановлено фактичних даних, які дають підстави вважати, що ОСОБА_9 отримав травму голови, яка призвела до його смерті, саме в результаті падіння та удару об одвірки.

В то же час, вищезазначена кількість, характер, тривалість, час та спосіб нанесення тілесних ушкоджень, а також активні дії обвинуваченого щодо нанесення тілесних ушкоджень свідчать про умисел ОСОБА_7 на завдання тяжких тілесних ушкоджень та спростовує позицію захисту щодо наявності підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 119 КК України.

За таких обставин, оцінюючи у сукупності всі досліджені докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що зібраними по справі доказами поза межами розумного сумніву підтверджується вина обвинуваченого у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Згідно із ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином. Обвинувачений вчинив умисний злочин, внаслідок якого настала смерть людини.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він не одружений, має на утриманні малолітню доньку 2010 року народження, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №233 від 28.05.2024 року, є осудним, за місцем проживання скарг щодо нього не надходило, згідно з психологічною характеристикою, наданою ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», в колективі не конфліктний, раніше не судимий (т. 1 а. с. 192 195, т. 2 а. с. 60 62, 64).

З доповіді командира військової частини НОМЕР_1 вбачається, що обвинувачений є військовослужбовцем за мобілізацією з 17.10.2022 року, водієм 2 десантно-штурмового взводу 2 десантно-штурмової роти 1 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 та 09.01.2023 року без дозволу командира, самовільно залишив район виконання бойового завдання підрозділом (т. 2 а. с. 65 66).

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обвинувачений хоча й зазначає, що щиро шкодує, що так вийшло, однак висловлення жалю у зв`язку зі скоєним не є тотожним щирому розкаянню, яке виникає у людини після скоєння злочину та в основі чого лежить почуття провини, сорому і розуміння суспільної небезпечності своїх дій. В цьому випадку, обвинувачений лише частково визнає свою провину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, що виключає наявність щирого каяття та активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Підстав для застосування ст. 69 КК України до обвинуваченого судом не встановлена.

З урахуванням тяжкості скоєного обвинуваченим, відношення обвинуваченого до скоєного, який свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав лише частково, даних про його особу, враховуючи позицію потерпілого щодо міри покарання, який не наполягав на суворому покаранні, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинувачений, як особа представляє суспільну небезпеку, та як наслідок виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, а тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання пов`язане з позбавленням волі, оскільки саме таке покарання на думку суду, з урахуванням положень ч. 2 ст. 50 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення від 26.03.2024 року, ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України 26.03.2024 року о 17 год 10 хв (т. 2 а. с. 52 55). Ухвалою суду від 28 березня 2024 року обвинуваченому ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому неодноразово продовжено, востаннє ухвалою суду від 11.06.2025 року до 09.08.2025 року включно.

Для забезпечення виконання вироку в частині призначеного обвинуваченому покарання, яке слід відбувати в місцях позбавлення волі, та з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, пов`язаних з виконанням вироку, суд вважає за необхідне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до часу вступу вироку в законну силу.

За таких обставин, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, строк тримання під вартою з 26.03.2024 року до часу вступу вироку в законну силу, слід зарахувати обвинуваченому в строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов не заявлено, процесуальні витрати відсутні.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

Строк відбування покарання рахувати з 09 липня 2025 року.

Продовжити відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в строк покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення з дня фактичного затримання, тобто з 26 березня 2024 року по день набрання вироку законної сили із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Скасувати арешти, накладені ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.04.2024 року (справа №398/1577/24, провадження №1-кс/398/626/24) та ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.04.2024 року (справа №398/1577/24, провадження №1-кс/398/627/24), на: кросівки чорного кольору зі слідами РБК, шкіряну куртку чорного кольору, спортивні штани чорного кольору з сірими смужками, футболку кольору олива, змив РБК та контрольний змив з фрагменту дошки з приміщення коридору, яка знаходилась на підлозі, змив РБК та контрольний змив з лівого кута лівого вимикача світла з приміщення коридору, змив РБК та контрольний змив з дерев`яних дверей з приміщення коридору, змив РБК та контрольний змив з дверей холодильника №2 з приміщення коридору, змив РБК та контрольний змив з підлоги приміщення коридору, виріз фрагменту наволочки зі слідами РБК в кімнаті №2, рушник білого кольору зі слідами РБК з кімнати №2, сокиру з дерев`яною ручкою та металевим накінечником зі слідами РБК з приміщення коридору, слід пальця руки з рюмки з кімнати №2.

Речові докази:

- змив РБК та контрольний змив з фрагменту доски з приміщення коридору, яка знаходилась на підлозі, змив РБК та контрольний змив з лівого кута лівого вимикача світла з приміщення коридору, змив РБК та контрольний змив з дерев`яних дверей з приміщення коридору, змив РБК та контрольний змив з дверей холодильника №2 з приміщення коридору, змив РБК та контрольний змив з підлоги приміщення коридору, виріз фрагменту наволочки зі слідами РБК в кімнаті №2, рушник білого кольору зі слідами РБК з кімнати №2, сокира з дерев`яною ручкою та металевим накінечником зі слідами РБК з приміщення коридору, слід пальця руки з рюмки з кімнати №2, кросівки чорного кольору зі слідами РБК, шкіряну куртку чорного кольору, спортивні штани чорного кольору з сірими смужками, футболку кольору олива, чоловічі штани в камуфляжний принт зеленого кольору зі слідами РБК; футболку чоловічу чорного кольору, чоловічі труси синього кольору, шкарпетки, що передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів при Олександрійському ВП ГУНП в Кіровоградській області (квитанція №506 від 05.06.2024 року, квитанція №535 від 05.06.2024 року) знищити;

- медичну карту стаціонарного хворого №3520 на імя ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка повернута до КП «Центральна міська лікарня м. Олександрія» Олександрійської міської ради залишити останній.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в 30-денний строк з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України суд після складання та підписання повного тексту вироку обмежився проголошенням його резолютивної частини. Копія повного тексту вироку вручається учасникам судового провадження в день його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня.

Суддя ОСОБА_1