ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/5542/25
Номер провадження: 11-сс/819/50/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

28 травня2025 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 14 квітня 2025 року в кримінальному провадженні №0000407 від 11 квітня 2025 року стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.5 ст.407 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 14 квітня 2025 року частково задоволено клопотання слідчого СВ ВП №2 ХРУП ГУНП в Херсонській області капітана поліції ОСОБА_9 та стосовно підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 10 червня 2025 року, включно.

В іншій частині клопотання відмовлено.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 14 квітня 2025 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати стосовно ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем його проживання: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначив, що повідомлена ОСОБА_8 підозра не є обґрунтованою, а стороною обвинувачення не надано доказів на підтвердження реального існування ризиків, які можуть слугувати підставою для застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу.

Звертає увагу, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_8 не є достатньою підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Також прокурором не доведено неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

На думку захисника, слідчий суддя безпідставно не взяв до уваги наявність у підозрюваного поранення отриманого під час проходження військової служби та її наслідків, а також факт постійного проживання на території м.Херсона.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Прокурор зазначив, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Підозрюваний ОСОБА_8 належним чином повідомлений про місце, дату та час апеляційного розгляду. Заяв, клопотань про забезпечення його участі в судовому засіданні на адресу суду не надходило. Захисник ОСОБА_7 не заперечувала проти розгляду апеляційної скарги за відсутності підозрюваного.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, позиції сторін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Положеннями ст. 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Згідно з п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше несудимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З матеріалів провадження вбачається, що СВ ВП №2 ХРУП ГУН в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000407 від 11 квітня 2025 року за ознаками, кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.5 ст.407 КК України.

12 квітня 2025 року в рамках даного кримінального провадження в порядку ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.5 ст.407 КК України затримано ОСОБА_8 .

12 квітня 2025 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.5 ст.407 КК України нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Згідно з повідомленням про підозру 25 липня 2024 року ОСОБА_8 будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи її на посаді розвідника радіотелефоніста 1 розвідувального відділення розвідувального взводу аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», в порушення вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, не з`явився вчасно без поважних причин на службу, тривалістю понад 3 доби, з лікувального закладу КНП «Міська клінічна лікарня №16 Дніпровської міської ради» до району виконання військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , та як наслідок, ухилився від військової служби до 11 квітня 2025 року, тобто до моменту затримання працівниками правоохоронного органу за вчинення крадіжки револьверу калібру 4 мм під патрони Флобера «Profi 3» в м.Херсон.

Він же підозрюється у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

Так, ОСОБА_8 11 квітня 2025 року близько 20:00, умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення, в умовах дії воєнного стану, введеного в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, який неодноразово продовжувався в установленому законом порядку, шляхом перетинання огорожі та в подальшому, шляхом вільного доступу через незакриті двері незаконно проник до приватного будинку АДРЕСА_3 , звідки, скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілого ОСОБА_10 , таєно, шляхом вільного доступу викрав з приміщення спальної кімнати револьвер під патрон Флобера, калібру 4 мм, моделі «PROFI 3» (ХК-127450), вартістю 7311,33 гривень після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд, в результаті чого спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 7311,33 гривень.

14 квітня 2025 року слідчий звернувся до слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області із клопотанням в якому просив застосувати стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

За твердженням сторони обвинувачення ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаних злочинів, що підтверджується долученими до клопотання доказами. Крім того, слідчий послався на існування ризиків того, що ОСОБА_8 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому запобігти вказаним ризикам неможливо, окрім як шляхом застосування найсуворішого запобіжного заходу - тримання під вартою.

Розглянувши вказане клопотання, слідчий суддя погодився із доводами сторони обвинувачення та встановив існування правових підстав для застосування стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зокрема існування ризику переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, ризику незаконного впливу на свідків та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Надаючи оцінку вказаним висновками слідчого судді у відповідності із доводами апеляційної скарги захисника, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що слідчим суддею належним чином виконано вимоги процесуального законодавства та вірно встановлено наявність підстав для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу.

Так, наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_8 злочинів, передбачених ч.4 ст.185, ч.5 ст.407 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які долучені до матеріалів клопотання, а саме: протоколом огляду місця події від 11 квітня 2025 року, за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого було оглянуто місце вчинення кримінального правопорушення; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 13 квітня 2025 року; протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_10 від 12 квітня 2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 12 квітня 2025 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_11 ; іншими матеріалами кримінального провадження;

Оцінюючи питання існування обґрунтованої підозри, суд апеляційної інстанції виходить із поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України». Згідно вказаного в рішенні ЄСПЛ визначення, обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Апеляційний суд, проаналізувавши зазначені докази, що долучені до клопотання слідчого, вважає, що наявні в матеріалах кримінального провадження докази є вагомими та такими, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованими йому кримінальними правопорушеннями, адже фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.5 ст.407 КК України, в клопотанні та доданих до нього матеріалах достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

За наведеного доводи апеляційної скарги захисника про протилежне є безпідставними.

Крім того, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано дійшов до висновку про те, що в судовому засіданні прокурор довів наявність ризиків передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, адже відповідні обставини підтверджуються відомостями, що долучені до клопотання слідчого, зокрема і відомостями про особу підозрюваного.

Слідчий суддя встановив, що підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, оскільки не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, є військовослужбовцем військової служби за мобілізацією.

В той же час ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за скоєння найтяжчого з яких (ч.5 ст.407 КК України) передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років

Так, існування ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування обумовлено відсутністю у підозрюваного міцних соціальних зв`язків за місцем проживання. Зокрема підозрюваний не має сім`ї, утриманців. Більш того, ОСОБА_8 підозрюється у тому, що як військовослужбовець не з`явився вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Зазначені обставини у сукупності із підозрою у вчиненні тяжких злочинів, свідчить про існування ризику переховування підозрюваного, оскільки підозрюваний з метою ухилення від можливого суворого покарання може вдатися до дій спрямованих на переховування від органів досудового розслідування та суду.

Посилання захисника на те, що слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_8 постійно проживав в м.Херсоні, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки зазначена обставина сама по собі не спростовує існування ризику переховування підозрюваного.

Крім того, обґрунтованим є висновок слідчого судді про існування ризику незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, оскільки з матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний знайомий з особами, що є свідками в кримінальному провадженні за ч.4 ст.185 та ч.5 ст.407 КК України. З огляду на те, що підозрюваний особисто знайомий зі свідками у кримінальному провадженні та обізнаний з місцем їх проживання, перебування, ризик незаконного впливу ОСОБА_8 на вказаних осіб є реальним.

Також слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку щодо існування ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, оскільки матеріали, що долучені до клопотання слідчого містять відомості щодо схильності ОСОБА_8 до протиправної діяльності.

Так, 12 грудня 2023 року стосовно ОСОБА_8 скеровано до суду обвинувальний акт щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Таким чином посилання захисника на те, що стороною обвинувачення не доведено існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України є безпідставними.

Враховуючи обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_8 тяжких злочинів, наявність ризиків переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, з огляду на відомості про особу підозрюваного, який не має міцних соціальних зв`язків, саме запобіжний захід пов`язаний з ізоляцією від суспільства та постійним наглядом здатен забезпечити його належну процесуальну поведінку, оскільки більш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленому ризику.

Особисте зобов`язання з огляду на тяжкість інкримінованих підозрюваному злочинів, а також наявність відомостей про його легковажне ставлення до обов`язків, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 та запобігти встановленим ризикам.

Особиста порука в даному випадку також не може бути застосована, оскільки в матеріалах провадження відсутні будь-які письмові звернення осіб, які готові поручитися за підозрюваного.

Запобіжний захід у виді застави також не зможе запобігти встановленим ризикам. Крім того матеріали провадження не містять відомостей про наявність у підозрюваного грошових коштів, внесення яких на спеціальний рахунок могло б забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 . Натомість вбачається, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Що стосується запобіжного заходу у виді домашнього арешту, то вказаний запобіжний захід не забезпечить належного контролю за поведінкою підозрюваного та не зможе нівелювати ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

Також, апеляційний суд зважає на положення ч.8 ст.176 КПК України , відповідно до якої під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного та обґрунтованого висновку про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленому ризику.

На підставі наведеного, попри доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого та обрав підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Такі висновки слідчого судді ґрунтуються не тільки на тяжкості інкримінованих ОСОБА_8 злочинів, але і відомостях ро особу підозрюваного, а також встановлених ризиках.

Визначений слідчим суддею строк тримання під вартою визначено в межах строку досудового розслідування.

З огляду на положення ч.4 ст.183 КПК України, підозру ОСОБА_8 у вчиненні злочину передбаченого ч.5 ст.407 КК України, а також корисливого злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, слідчий суддя обґрунтовано не визначив підозрюваному розмір застави.

Доводи захисника щодо наявності у підозрюваного поранення, отриманого під час проходження військової служби, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки зазначені обставини мали місце в липні 2024 року. Матеріали провадження не містять відомостей про наявність у підозрюваного поранення чи пов`язаних з ним вад здоров`я, станом на час розгляду клопотання.

Таким чином, суд апеляційної інстанції констатує, що захисником в апеляційній скарзі не наведено жодних належних доводів, які могли би бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення та зміни підозрюваному запобіжного заходу на більш м`який.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 14 квітня 2025 року, якою стосовно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4