ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/4619/25
Номер провадження: 11-кп/819/421/25
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року Херсонський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

адвоката: ОСОБА_6

прокурора: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0001133 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 08 липня 2025 року, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ульянівка Білозерського району Херсонської області, громадянина України, який зареєстрований та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 111-1КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 08 липня 2025 року обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 05 вересня 2025 року включно .

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги .

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду від 08.07.2025 року , постановити нову ухвалу , якою у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд умисно та свідомо порушив вимоги ч. 1 ст. 194 КПК та не встановлював взагалі наявність ризиків, на які послався прокурор у клопотанні. Жодного доказу прокурор на доведення існування зазначених у клопотанні ризиків не надав.

Зазначені прокурором ризики нівелюються проходженням служби ОСОБА_8 в лавах ЗСУ.

В період часу з деокупації Херсонської області ОСОБА_8 не вчиняв ніяких злочинів, а навпаки став на захист України, що унеможливлює ризики вчинити інше кримінальне правопорушення та переховуватися від суду та перейти на непідконтрольну територію, так як його негайно буде ліквідовано фізичними силами країни загарбника. Згідно службової характеристики ОСОБА_8 є взірцем військовослужбовців, має багато заохочень та подяк, приймав участь в бойових діях. Стороною захисту було долучено клопотання командира військової частини з проханням не продовжувати строк тримання під вартою, так як ОСОБА_8 необхідний для подальшого несення служби.

Суд керувався виключно обставинами , які вказані у формулюванні обвинувачення в обвинувальному акті.

Не врахував наявність у ОСОБА_8 дружини, неповнолітніх дітей на утриманні та факту проходження служби в ЗСУ.

Позиції учасників.

Адвокат ОСОБА_6 підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги .

Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Обвинувачений ОСОБА_8 про дату, час апеляційного розгляду повідомлений належним чином. Заяву про участь в апеляційному розгляді не подавав. Захисник не заперечував проти апеляційного розгляду за відсутності обвинуваченого.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 422-1 КПК розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Враховуючи наведені обставини, судове засідання проведено за відсутності обвинуваченого ОСОБА_8 відповідно до положень ч. 4 ст. 422-1, ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, які надійшли із суду першої інстанції та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви Суду.

Положеннями ч. 2 ст. 404 КПК визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Здійснюючи апеляційний розгляд в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів враховує наступне.

Вбачається, що на розгляді Херсонського міського суду Херсонської області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001133 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

В судовому засіданні 08.07.2025 року судом відповідно до приписів ст. 331 КПК України було розглянуто клопотання прокурора про продовження щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 прокурор у клопотанні обґрунтував тим, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення та продовженням існування ризиків, які стали підставою для застосування щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме п. 1-5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Як видно із ухвали, що оскаржується, приймаючи рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 суд виходив із того, що ризики, які стали підставою для застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжують існувати, і що для запобігання цим ризикам наявні підстави для продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою .

Доводи апеляційної скарги захисника такі висновки суду не спростовують.

Вбачається, що запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави застосований до ОСОБА_8 на стадії досудового розслідування ухвалою слідчого судді Заводського районного суду Миколаївської області від 07.02.2025 року для запобігання встановленим слідчим суддею ризикам, передбаченим п.1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України з урахуванням відомостей про особу ОСОБА_8 , який одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, має постійне місце проживання, раніше не судимий, проходить військову службу .

В подальшому строк тримання під вартою ОСОБА_8 судовими рішеннями продовжено, попередньою ухвалою суду від 15 травня 2025 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 12 липня 2025 року включно.

Застосування( продовження) запобіжних заходів стає можливим при наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується ( продовжується) з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Тобто в даному випадку суд має зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Суд, при розгляді клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу, має перевірити чи не зменшилися на цій стадії кримінального провадження встановлені раніше ризики і чи зможе більш м`який запобіжний захід запобігти цим ризикам.

Продовжуючи строк тримання під вартою ОСОБА_8 суд виходив із того, що на час постановлення оскаржуваної ухвали продовжують існувати ризики, які були підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Зважаючи на те, що судовий розгляд не закінчений є вірогідним продовження існування ризику впливу на свідків.

Ризик незаконного впливу на свідків зберігається до отримання показань вказаних осіб безпосередньо судом під час розгляду справи по суті, як то передбачено ст. 95 КПК, а тому не виключена ймовірність того, що обвинувачений не будучи обмежений у спілкуванні із свідками може незаконно впливати на них з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Не спростовують доводи апеляційної скарги і висновки суду про продовження існування ризику переховування від суду

За положеннями ст.178 КПК України тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується враховується у сукупності з іншими обставинами та відомостями , що передбачені цією статтею.

Як видно, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Суд, при вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, фактично врахував як видно, не тільки тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у скоєнні інкримінованого злочину, а і обставини, передбачені ст. 178 КПК України, сукупність відомостей про особу обвинуваченого, стан його здоров`я, врахував стадію судового розгляду.

Зважаючи на обставини інкримінованого ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України, враховуючи обставини та положення, передбачені ч. 6 ст. 176 , 177, 178, 183, 331 КПК України, сукупність відомостей про особу обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, те, що судовий розгляд кримінального провадження перебуває на початковій стадії, суд дійшов обґрунтованого висновку, що продовжують існувати встановлені при застосуванні запобіжного заходу ризики, і що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою на цій стадії судового провадження застосований бути не може.

Згідно з положеннями ч.6 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями109-1142,258-258-6,260,261,437-442-1Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті- тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність продовження існування ризиків є непереконливими, адже при вирішенні питання про продовження застосування запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, а не факту конкретного їх вчинення.

Встановлені на стадії застосування запобіжного заходу ризики зі сплином часу зменшуються, разом із тим вони ще є достатньо суттєвими на даній стадії судового розгляду кримінального провадження, що дає дійти висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе запобігти існуючим ризикам, що в свою чергу буде слугувати виконанню завдань кримінального судочинства, передбачених ст. 2 КПК

Захисник в апеляційній скарзі наводить відомості про соціальні зв`язки обвинуваченого та інші відомості щодо його особи , які існували на час застосування запобіжного заходу та прийняття рішення про його продовження та були відомі слідчому судді та суду.

Посилання захисника на те, що позитивну характеристику обвинуваченого за місцем служби, наявність у нього нагород , подяк не можна визнати обґрунтованими підставами для скасування оскаржуваної ухвали

Сукупність цих відомостей, які існували на час застосування запобіжного заходу та не змінилися , не вказує на те, що на даній стадії кримінального провадження ризики, які встановлені при застосуванні запобіжного заходу , нівельовані чи зменшилися.

Доказів того, що у соціальному, сімейному стані обвинуваченого сталися істотні зміни, які були невідомі суду при ухваленні рішення про продовження запобіжного заходу і які б давали підстави для висновку про зменшення чи нівелювання існуючих ризиків на день постановлення оскарженої ухвали, стороною захисту в апеляційній скарзі не наведено.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були безумовними підставами для скасування оскаржуваної ухвали під час апеляційного розгляду не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що з підстав та доводів, зазначених в апеляційній скарзі ухвала суду скасуванню не підлягає, тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Керуючись ст.404,405, 407,419,422-1,ч. 2 ст. 376 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Залишити без змін ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 08 липня 2025 року, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4