Справа №498/701/25
Провадження по справі №1-кп/498/86/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

захисника обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000026 від 09.01.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

встановив:

В провадженні Великомихайлівського районного суду Одеської області знаходиться кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000026 від 09.01.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

В судовому засіданні прокурор Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, з утриманням його в Державній установі « Одеський слідчий ізолятор». Мотивуючи клопотання тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді від семи до дев`яти років позбавлення волі. Враховуючи тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, санкцію вказаної статті, місце мешкання обвинуваченого, а саме село Великоплоске, яке знаходиться поряд з державним кордоном, а також обізнаність останнього про можливі спроби незаконного перетинання кордону України, підтверджує існування ризику ухилення від суду, тобто ризику передбачено п.1 ч.1 ст. 177 КПК України. Крім того, ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, шляхом залякування, оскільки останній володіє інформацією про місце проживання та іншими контактними даними вказаних осіб, та під впливом обвинуваченого у подальшому останні можуть змінити свої покази, що підтверджує існування ризику, передбачено п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також, ОСОБА_4 , може продовжити займатися відповідною кримінальною діяльністю, пов`язану з незаконним переправленням осіб через державний кордон України, оскільки останній офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, а інкриміноване йому кримінальне правопорушення має корисливий мотив, тому зазначене підтверджує існування ризику, передбачено п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Враховуючи вказані обставини, вважає, що встановлені ризики не зменшились та на теперішній час продовжують існувати.Також при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено заставу у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454200,00 грн.

Крім того, прокурор Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, з утриманням його в Державній установі « Одеський слідчий ізолятор». Мотивуючи клопотання тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді від семи до дев`яти років позбавлення волі. Враховуючи тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, санкцію вказаної статті, місце мешкання обвинуваченого, а саме село Великоплоске, яке знаходиться поряд з державним кордоном, а також обізнаність останнього про можливі спроби незаконного перетинання кордону України, підтверджує існування ризику ухилення від суду, тобто ризику передбачено п.1 ч.1 ст. 177 КПК України. Крім того, ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, шляхом залякування, оскільки останній володіє інформацією про місце проживання та іншими контактними даними вказаних осіб. Разом з цим, ОСОБА_6 мешкає разом зі своєю дружиною ОСОБА_8 , яка також є свідком у даному кримінальному провадженні та під впливом обвинуваченого у подальшому остання може змінити свої покази, що підтверджує існування ризику, передбачено п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України. Також, , ОСОБА_6 , може продовжити займатися відповідною кримінальною діяльністю, пов`язану з незаконним переправленням осіб через державний кордон України, оскільки останній офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, а інкриміноване йому кримінальне правопорушення має корисливий мотив, тому зазначене підтверджує існування ризику, передбачено п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Враховуючи вказані обставини, вважає, що встановлені ризики не зменшились та на теперішній час продовжують існувати.Також при обранні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено заставу у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 600200,00 грн.

Обвинувачений - ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти про продовження йому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки клопотання прокурора є необґрунтованим. Крім того, захисник просив обрати обвинуваченому - ОСОБА_4 запобіжний захід на домашній арешт або особисте зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про продовження йому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки клопотання прокурора є необґрунтованим.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечувала проти заявленого прокурором клопотання стосовно продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , та просила змінити ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. Свої вимоги мотивує тим, що визначений запобіжний захід, таким, що на теперішній час не відповідає ані майновому, ані сімейному стану обвинуваченого, стану його здоров`я, його особистості, а також обставинам справи і дійсним можливим ризикам, тому звертаємося до суду з проханням змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт. Справа в тому, що на теперішній час сімейне становище є таким, що дружина підзахисного отримала травму ноги( перелом) до 21.07.2025 року була тимчасово непрацездатною, після травми має суттєві обмеження в русі, проте на її утриманні залишилися двоє неповнолітніх дітей 2012 та 2015 року народженн, які потребують догляду та утримання.Оскільки ОСОБА_9 змушена заробляти на утримання дітей, вкрай необхідно доглядати дітей і господарство, що може здійснити лише ОСОБА_6 , оскільки сім`я проживає в житловому будинку у складі 4 осіб. Окрім того, ОСОБА_6 є інвалідом ІІІ групи, страждає на цукровий діабет 1 групи, перебуває на обліку з приводу того, що він потребує спеціального харчування, регулярного вживання ліків на підтримку підшлункової залози, а перебування під арештом обмежує його можливості по підтримці стану його здоров`я та суттєво впливає на стан його здоров`я під час перебування під арештом, призводить до стрибків рівня цукру в організмі. На жаль Державна установа, не може в повній мірі забезпечити повноцінне харчування для хворого цукровим діабетом. Опис труднощів, пов`язаних зі станом здоров`я ОСОБА_8 та можливістю ОСОБА_6 підтримувати стан свого здоров`я в умовах арешту- це важливі аргументи для того, щоб вирішити питання зміни ОСОБА_6 запобіжний захід з арешту на домашній арешт на час судового розгляду справи. Сторона захисту вважає, що ризиків переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та/або суду, знищення або приховування речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вплив на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню у разі, якщо ОСОБА_6 буде перебувати під домашнім арештом, не має. Підстав для переховування у ОСОБА_6 не має. Він чесно та відкрито надав слідству під відео фіксацію свої пояснення, фактично визнає свою вину у інкримінованому йому правопорушенні та щиро кається у содіяному. Вплив на свідків неможливий , оскільки двоє із свідків - працівник поліції, третій свідок вже допитаний судом. Розгляду кримінального провадження будь-яким чином ОСОБА_6 не може. Характеризується ОСОБА_6 за місцем проживання та за колишнім місцем роботи позитивно. Раніше не судимий і до будь-якої відповідальності не притягувався. Має постійне місце проживання в житловому будинку АДРЕСА_1 . Іншої точки свого життєвого інтересу окрім своє сім`ї, дітей, він не має. За подальшу законослухняну поведінку свого сина може поручитися батько обвинуваченого ОСОБА_10 , який є поважною людиною, працює лісником у лісному господарстві великомихайлівського району і готовий у разі будь-яких порушень домашнього арешту внести на депозит суду певну грошову суму. Крім того, зазначила, що певний строк перебування ОСОБА_6 під вартою вже є уроком для обвинувачених і він не буде впливати на свідків.

Також в судовому засіданні ОСОБА_11 було заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 з тримання підвартою на особисту поруку ( в порядку ст. 180 КПК України), згідно якого він ручається за належну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 та його явку до суду на першу вимогу. У разі невиконання обвинуваченим обов`язків йому відомо про відповідальність за ч.2 ст. 152 КПК України.

Розглянувши підстави заявлених клопотань, вислухавши думку прокурора, обвинувачених, захисників обвинувачених, суд приходить до наступних висновків.

Ухвалою Великомихайлівського районного суду Одеської області від 12 червня 2025 року обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів - до 10 серпня 2025 року з визначенням застави у розмірі 80 (вісімдесяти ) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240,00 грн.

Частина 4 статті 199 КПК України регламентує, що суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

За змістом ст.ст.131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключено у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого є запобігання ризикам та забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою продовження обраного запобіжного заходу є наявність обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, що підтверджується обвинувальним актом та реєстром матеріалів досудового розслідування.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років, він офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу. Крім того, ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, шляхом залякування, оскільки обвинувачений володіє інформацією про місце проживання та іншими контактними даними вказаних осіб,крім того він може продовжити займатися відповідною кримінальною діяльністю, пов`язаною з незаконним переправленням осіб через державний кордон України.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років, він офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу. Крім того, ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, шляхом залякування, оскільки обвинувачений володіє інформацією про місце проживання та іншими контактними даними вказаних осіб,крім того він може продовжити займатися відповідною кримінальною діяльністю, пов`язаною з незаконним переправленням осіб через державний кордон України.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а дані про особу обвинуваченого дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України та прокурором доведено, що перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а дані про особу обвинуваченого дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України та прокурором доведено, що перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків.

Щодо клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисту поруку ( в порядку ст. 180 КПК України), суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 180 КК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру. Поручителю роз`яснюється у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється або обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки поручителя та наслідки їх невиконання, право на відмову від прийнятих на себе зобов`язань та порядок реалізації такого права. Поручитель може відмовитись від взятих на себе зобов`язань до виникнення підстав, які тягнуть за собою його відповідальність. У такому разі він забезпечує явку підозрюваного, обвинуваченого до органу досудового розслідування чи суду для вирішення питання про заміну йому запобіжного заходу на інший. У разі невиконання поручителем взятих на себе зобов`язань на нього накладається грошове стягнення в розмірі, зокрема, у провадженні щодо злочину, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, - від десяти до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, в КПК України передбачена можливість обрання одного поручителя, якщо ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру. Така особлива довіра до особи може бути продиктована її соціальним статусом, характером чи родом занять.

Законодавство не обмежує право особи виступити поручителем. Це право гарантоване Кримінальним процесуальним кодексом, не залежно від того, яку посаду займає ця особа. Загальна характеристика поручителя (поручителів) має включати в себе комплекс моральних і соціальних властивостей особистості, які дають змогу визнати його особою, яка заслуговує на довіру або особливу довіру, оскільки у разі застосування до обвинуваченого цього запобіжного заходу найважливішою гарантією реального виконання покладених на нього обов`язків є особисті якості поручителя (поручителів).

З додатків до заяви, наведеної судом вище, не вбачається характеристики моральних і соціальних властивостей особистості особи, яка заявляє про обрання її одним поручителем. Надана довідка, з якої вбачається, що ОСОБА_10 працює в системі лісового господарства України з 2021 року на посаді майстра лісу і по теперішній час у Великомихайлівському лісництві Одеського надлісництва філії « Південний лісовий офіс», однак не містить відомостей, як саме ця особа буде забезпечувати виконання обвинуваченим ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу; не відображає відомостей, які дають суду підстави вважати , що ця особа заслуговує на особливу довіру.

У зв`язку з чим, суд відмовляє ОСОБА_11 у задоволенні клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою на особисту поруку.

Отже, під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Однак, враховуючи існування ризиків, особу обвинувачених, тяжкість покарання, що загрожує їм в разі визнання винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, яке їм інкримінуються, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.

Суд, не знаходить підстав для зменшення розміру застави визначеною ухвалою суду від 12 червня 2025 року.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за доцільне продовжити обраний обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, із можливістю внесення застави визначеної ухвалою суду від 12 червня 2025 року.

На момент розгляду даного клопотання термін тримання ОСОБА_4 та ОСОБА_6 під вартою не закінчився, однак він сплине до наступного судового засідання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194-199, 369-372, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити обраний обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням його в Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України строком на 60 (шістдесят) днів - до 20 вересня 2025 року включно, із можливістю внесення застави визначеної ухвалою суду від 12 червня 2025 року.

Продовжити обраний обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням його в Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України строком на 60 (шістдесят) днів - до 20 вересня 2025 року включно, із можливістю внесення застави визначеної ухвалою суду від 12 червня 2025 року.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу з тримання підвартою на домашній арешт - відмовити.

В задоволенні клопотання ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 з тримання підвартою на особисту поруку ( в порядку ст. 180 КПК України) - відмовити.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченим, захисникам.

Ухвала підлягає апеляційному оскарженню згідно вимог діючого законодавства.

Суддя ОСОБА_1