Справа № 404/7989/25
Номер провадження 1-кс/404/2630/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2025 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Фортечного районного суду міста Кропивницького ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання, внесене у кримінальному провадженні №0000069 від 06.01.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Виска Маловисківського району Кіровоградської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

1.Суть клопотання.

Старший слідчий Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням у даному кримінальному провадженні про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави на строк 60 (шістдесят) днів.

На обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000069 від 06.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , приблизно о 08:00 год. 09.09.2024, будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу за контрактом на посаді стрільця-снайпера взводу охорони роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , умисно діючи в порушення вимог ст.ст. 2, 11, 16-17, 127-128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , що дислокувалась на території АДРЕСА_2 , без поважних причин, в умовах воєнного стану та ухилявся від проходження військової служби до 11.11.2024, а саме до моменту прибуття до військової частини НОМЕР_1 , що дислокувалась в АДРЕСА_1 перебуваючи в різних місцях, використовуючи виниклий у зв`язку з цим вільний час на власний розсуд, що не було пов`язано з виконанням його обов`язків з військової служби.

30.07.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 10 років, тобто даний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів.

Дії ОСОБА_4 , а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Зі змісту клопотання вбачається, що наявність обґрунтованої підозри сторона обвинувачення підтверджує копіями наступних документів: протоколом допиту підозрюваного, протоколами допиту свідків, актом службового розслідування, довідкою №1556 про самовільне залишення військової служби, та іншими матеріалами кримінального провадження в своїй сукупності.

В обґрунтування доводів щодо застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, - можливість переховуватись від органів досудового розслідування або суду; можливість незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

ІІ. Позиції сторін.

Прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити посилаючись на обставини, викладені в ньому. Долучив додаткові пояснення та документи. Вказав, що 09.09.2024 ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 без поважних причин, в умовах воєнного стану та ухилявся від проходження військової служби до 11.11.2024.

За даним фактом 06.01.2025 внесені відомості до ЄРДР № 0000069 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та 30.07.2025 повідомлено ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

18.11.2024 ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 без поважних причин в умовах воєнного стану та ухилявся від проходження військової служби, перебуваючи у різних місцях, використовуючи виниклий у зв`язку з цим вільний час на власний розсуд, що не пов`язано з виконанням його обов`язків з військової служби до 03.06.2025, а саме ОСОБА_4 , самостійно прибув до Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградської області та виявив бажання повернутись на військову службу.

За даним фактом 06.01.2025 внесені відомості до ЄРДР № 0000068 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України (до складу групи прокурорів входять ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ) та 04.06.2025 повідомлено ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

Надалі підозрюваний ОСОБА_4 добровільно звернувся із клопотанням до прокурора про намір продовження проходження військової служби, командиром військової частини НОМЕР_2 надано згоду на продовження проходження військової служби у вказаній військовій частині. 06 червня 2025 року відносно ОСОБА_4 до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області скеровано клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності (справа № 396/1120/25). Разом з тим, звільнення від кримінальної відповідальності можливе у разі, коли особа вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу. Оскільки, ОСОБА_4 18.11.2024 не вперше допустив самовільне залишення військової частини, тому застосування ч. 5 ст. 401 КК України є неможливе.

Згідно довідки-доповіді від 10.06.2025 № 2522/1240 09.06.2025 ОСОБА_4 знову самовільно залишив розташування підрозділу військової частини НОМЕР_3 . За даним фактом наразі відсутні відомості про внесення до ЄРДР.

Підозрюваний заперечив щодо задоволення клопотання, просив не застосовувати тримання під вартою. Підозрюваний щодо себе вказав, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в домоволодінні, яке належить йому на праві власності, працював не офіційно у фермера, отримував орієнтовно 10 000 грн доходу, наразі не працює, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має. Зазначив, що проживає з матір`ю, яка потребує догляду, так як має порок серця, групи інвалідності немає, оскільки випиває.

Захисник просив відмовити в задоволенні клопотання, направити його підзахисного до резервного батальйону до виішення питання по розгляду клопотання в рамках іншого кримінального провадження.

ІІІ. Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка, мотиви та висновки слідчого судді

Слідчим суддею встановлено, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000069 від 06.01.2025за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

За твердженням органу досудового розслідування, приблизно о 08:00 год. 09.09.2024, будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу за контрактом на посаді стрільця-снайпера взводу охорони роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , умисно діючи в порушення вимог ст.ст. 2, 11, 16-17, 127-128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , що дислокувалась на території АДРЕСА_2 , без поважних причин, в умовах воєнного стану та ухилявся від проходження військової служби до 11.11.2024, а саме до моменту прибуття до військової частини НОМЕР_1 , використовуючи виниклий у зв`язку з цим вільний час на власний розсуд, що не було пов`язано з виконанням його обов`язків з військової служби.

30.07.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 5 ст. 407 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 10 років.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Harav. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Дослідивши докази, надані в обґрунтування поданого клопотання, слідчий суддя вважає їх достатніми для висновку, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, у об`ємі як того вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу, виходячи з критеріїв "розумної підозри", тобто наявності фактів та іншої інформації, яка могла б переконати неупередженого спостерігача в тому, що ОСОБА_4 міг вчинити інкриміноване йому правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри на ранній стадії досудового розслідування на переконання слідчого судді підтверджується на підставі досліджених копій документів, які долучені до клопотання, зокрема: рапортом, матеріалами службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини, протоколами допиту свідків, іншими матеріалами кримінального провадження в своїй сукупності, долученими до матеріалів клопотання.

Слідчий суддя зазначає, що повідомлена підозра станом на час розгляду даного клопотання повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і неможливо стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення обвинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, не вправі давати оцінку правомірності призову підозрюваного на військову службу, а лише зобов`язаний на підставі оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є ймовірною та встановлених обставин достатньою для виправдання подальшого розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження з ціллю висунення обвинувачення або спростування підозри.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

В обґрунтування доводів щодо застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу слідчий, за погодженням з прокурором, посилається на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, - можливість переховуватись від органів досудового розслідування або суду; можливість незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення..

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 5 ст.407 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким, санкцією даної частини статті передбачено позбавленням волі на строк від 5 до 10 років.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушеннях, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання та реєстрації, за його неспростовних доводів опікується матір`ю, відтак сталість соціальних зв`язків можна вважати доведеною.

Разом з тим, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 неодноразово самовільно залишав військову частину, що свідчить про свідоме ігнорування обов`язків. Після скерування 04.06.2025 до суду клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з поверненням на військову службу, 09.06.2025 знову самовільно залишив розташування підрозділу військової частини НОМЕР_2 .

Отже, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, особи підозрюваного, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність ризиків, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення (п.1, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України).

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.23, ст.224, ч.4 ст.95 КПК України.

З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Тобто, прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність ризику, визначеного п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

За наведених обставин в сукупності слідчий суддя вважає, що застосування відносно ОСОБА_4 менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є неможливим, оскільки не зможе забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти встановленим ризикам на цій стадії досудового розслідування, а тому слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання і вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Доказів наявності хвороб, які б перешкоджали застосуванню до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчому судді не надано.

Визначаючи вид запобіжного заходу слідчий суддя враховує, вимоги ч.8 ст.176 КПК України, відповідно до якої під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті - тримання під вартою. Отже, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не може бути застосовано до ОСОБА_4 .

Крім того, слідчий суддя зазначає, що сама по собі тяжкість вчиненого злочину, не є підставою для задоволення клопотання, проте у сукупності з іншими обставинами є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню з обранням відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Доводи сторін у справі та їх позиція не надали підстав для можливості застосування іншого запобіжного заходу, оскільки обрання такого запобіжного заходу не забезпечить в повній мірі дотримання належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Доводи сторони захисту про відмову в задоволення клопотання та направлення підозрюваного до резервного батальйону, не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Згідно наданого в судовому засіданні витягу з ЄРДР вбачається, що 18.11.2024 по 14 годину 10 хвили 10.12.2024 стрілець відділення охорони взводу охорони роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 самовільно залишив місце служби в період воєнного стану. 06.06.2025 за наслідком розслідування кримінального правопорушення 06.06.2025 подано клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності - ст. 44 КК України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні двох кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України (нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, вчинених в умовах воєнного стану), які розділені певним проміжком часу.

Звільнення від кримінальної вдповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійнюється судом (ч.1 ст. 286 КПК України). В межах даного кримінального провадження клопотання до суду про звільнення від кримінальної відповідальності не надходило.

Слідчий суддя зазначає, що питання кваліфікації інкримінованого кримінального правопорушення, повторності, сукупності кримінальних правопорушень вирішується судом у нарадчій кімнаті при ухваленні вироку після допиту всіх учасників процесу, дослідження доказів та вчинення всіх інших дій, необхідних для повного, всебічного, об`єктивного розгляду справи, чи розгляду клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності. Тому, у розрізі вирішення питання щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу на даній стадії процесу, слідчий суддя надає оцінку наявності обгрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявності ризиків, визначених нормами кримінального процесуального законодавства.

Враховуючи обставини провадження, слідчий суддя вважає, що у провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню з обранням відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до ст. 209 КПК України, моментом фактичного затримання ОСОБА_4 буде вважатись час проголошення цієї ухвали, тобто 11 год. 15 хв. 01.08.2025.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого ЗУ від 24.02.2022 року «2102-ІХ», воєнний стан запроваджується із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Таке рішення ухвалено у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану», який відповідно до Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №2119-IX (реєстр. №7168) продовжено строк дії воєнного часу в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб; в подальшому, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією РФ, Указами Президента України військовий стан продовжувався, який діє і на даний час.

Відповідно до абз.3 ч.4 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України, проте це є право, а не обов`язок слідчого судді.

Вирішуючи питання щодо визначення чи не визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя, окрім врахування обставин та суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, також враховує особу підозрюваного, матеріальний стан, міцні соціальні зв`язки підозрюваного. Відтак, відповідно до положення ч. 5 ст. 182, ч. ч. 3-4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи навикладене,слідчий суддявважає занеобхідне врамках даногокримінального провадженнявизначити альтернативнийзапобіжний західу виглядізастави урозмірі 90 840 ривень, що відповідає 20 прожитковим мінімумам для працездатних осіб та узгоджується зі змістом ст. 182 КПК України.

При визначеннісуми застави,слідчим суддеювраховується,що застава для особи не має бути надмірним тягарем і призвести до скрутного матеріального становища її та її родини - це не покарання. Застава лише має забезпечити виконання особою (підозрюваним) процесуальних обов`язків на час досудового розслідування чи судового розгляду.

Керуючись ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне у разі внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 182. 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про застосування запобіжного заходу - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали та тримання під вартою ОСОБА_4 , визначити з -11 год. 15 хв. 01.08.2025 до 11 год 15 хв. 27.09.2025 включно.

Підозрюваного ОСОБА_4 взяти під варту в залі судового засідання негайно.

Визначити розмір застави в сумі 90 840 гривень, яка може бути внесена: рахунок отримувача №UA0002505, отримувач коштів ТУ ДСА України в Кіровоградській області, , банк отримувача ДКСУ м. Київ, код банку отримувача МФО 820172, призначення платежу: застава за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З моменту звільнення підозрюваного ОСОБА_4 з-під варти у разі внесення застави останній вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В разі внесення суми застави, зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 , до 27.09.2025 виконувати наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування із свідками у даному кримінальному проваджені або будь-якою особою визначеною слідчим, за винятком їх участі в процесуальних діях;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт ( паспорти ) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Попередити підозрюваного ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України з одночасним вирішенням питання, передбаченого ч. 10 ст. 182 КПК України.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який тримається під вартою, у цей же строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького ОСОБА_1