КРИМІНАЛЬНЕ СУДОЧИНСТВО Справа№ 170/649/24
Ряядок - 305 Провадження № 1-кп/170/36/25
Шацький районний суд Волинської області
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

04 серпня 2025 року сел. Шацьк

Шацький районний суд Волинської області у складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Шацьк кримінальне провадження №0000278, внесене до ЄРДР 25.06.2024 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в смт. Шацьк Шацького району Волинської області, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, непрацюючого, одруженого, раніше не судимого, військовозобов`язаного,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 умисно заподіяв легкі тілесні ушкодження службовій особі, у зв`язку із службовою діяльністю цієї особи за таких обставин. 24.02.2022 в Україні запроваджено режим воєнного стану у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, який введений на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІX, який неодноразово продовжено. Указами Президента України від 24.022022 № 64/2022 та №69/2022 оголошено призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб ЗСУ, НГУ, СБУ, ДПСУ та інших військових формувань. Потерпілий ОСОБА_7 , будучи офіцером відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) військової частини НОМЕР_1 , якому присвоєно військове звання лейтенант, будучи військовослужбовцем, якому на підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 236-оу від 23.05.2024 «Про призначення представників ІНФОРМАЦІЯ_5, уповноважених проводити перевірку військово-облікових документів (військово-облікових документів в електронній формі) в осіб чоловічої статі віком від 18 до 60 років та вручати повістки резервістам та військовозобов`язаним» видано посвідчення уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому надано повноваження щодо перевірки військово-облікових документів (військово-облікових документів в електронній формі) в осіб чоловічої статі віком від 18 до 60 років та вручення повісток резервістам і військовозобов`язаним, 25.06.2024 приблизно об 11:50 разом із старшим сержантом ОСОБА_8 , старшим стрільцем ОСОБА_9 та старшим офіцером ОСОБА_10 прибули в сел. Шацьк Ковельського району Волинської області для здійснення оповіщення та вручення повісток, у зв`язку із проведенням мобілізації. Перебуваючи у вказаному населеному пункті на АДРЕСА_2 , вказані особи зайшли до громадського місця - магазину «ІНФОРМАЦІЯ_6», де здійснює підприємницьку діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_11 , з метою перевірки військово-облікових даних осіб чоловічої статі віком від 18 до 60 років, які перебували в магазині. Надалі 25.06.2024 приблизно о 12:20 ОСОБА_6 , пред`явивши посвідчення уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував у вказаному магазині, з метою перевірки військово-облікових документів даної особи, поставив вимогу ОСОБА_4 пред`явити свої військово-облікові документи. Однак ОСОБА_4 в категоричній формі відмовився виконати законну вказівку та, достовірно знаючи, що перед ним перебуває військовослужбовець ОСОБА_6 , який виконував службові обов`язки, перебував у військовому однострої з шевронами та знаками розрізнення, усвідомлюючи, що останній перебуває при виконанні службових обов`язків, вчинив сварку з ОСОБА_6 , під час якої вів себе агресивно та почав виштовхувати його з приміщення магазину. При цьому під час даного конфлікту ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою протидії законній службовій діяльності ОСОБА_6 , передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, умисно, наніс йому в обличчя та в ділянку живота декілька ударів руками, стиснутими в кулак, в результаті чого заподіяв тілесні ушкодження у вигляді підшкірного крововиливу правої передвушної ділянки, синця правої вушної раковини, синця епігастральної ділянки живота та правого ліктя, які згідно з висновком експерта за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково. Він суду повідомив, що у травні 2024 року ОСОБА_6 намагався вручити повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 його синові ОСОБА_12 . До цієї події він ОСОБА_6 не знав. Після цього через деякий час ОСОБА_6 прийшов у магазин «ІНФОРМАЦІЯ_6», де здійснює підприємницьку діяльність дружина обвинуваченого ОСОБА_11 , не представився, але повідомив, що потрібно буде платити за те, щоб він і його два сини не потрапили на фронт. Потім 19.06.2024 ОСОБА_6 знову прийшов у магазин «ІНФОРМАЦІЯ_6», запитав його, що він надумав. Він відповів ОСОБА_6 , що платити йому не збирається, це чула його дружина. Потім 21.06.2024 ОСОБА_6 знову прийшов у магазин «ІНФОРМАЦІЯ_6», і знову він повідомив йому, що платити не збирається. Наступний раз ОСОБА_6 прийшов у магазин 25.06.2024, з ним були ще три військовослужбовці, усі були у військовій формі. Він не розумів, що вони з ІНФОРМАЦІЯ_5, тому що вони не представилися. ОСОБА_6 знову запитав, чи не надумав він йому платити. Але він сказав усім військовослужбовцям залишити приміщення магазину. Троє з них спокійно вийшли, а ОСОБА_6 залишився. Після цього між ними почався словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_6 обізвав його дружину нецензурним словом і на його вимогу відмовився залишити приміщення магазину, після чого він кілька разів вдарив ОСОБА_6 , тому що той його спровокував і розізлив своєю поведінкою. ОСОБА_6 сказав одному із військовослужбовців знімати все на мобільний телефон. ОСОБА_6 25.06.2024 належним чином не представився, просто зайшов у магазин, підійшов до прилавка і поклав свою планшетку перед ним на стіл, ніякі документи про військовий облік пред`явити не просив. Хоча вже з його першого візиту в магазин він знав, що це ОСОБА_6 з ІНФОРМАЦІЯ_5. Він вважає, що ОСОБА_6 був не при виконанні своїх службових обов`язків, оскільки мета його візиту була викликана особистим корисливим інтересом отримати гроші. Він вважає, що свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 в суді говорили неправду про обставини події, так як перебували у службовій залежності від ОСОБА_6 . Чому він під час досудового розслідування у присутності захисника повідомив слідчому, що ОСОБА_6 прийшов перевіряти військово-облікові документи, а не сказав так, як в суді, він пояснив тим, що боявся помсти з боку ОСОБА_6 , сподівався, що все вирішиться саме собою, так попросила його дружина. Сам факт умисного нанесення ОСОБА_6 під час цього конфлікту у вказаному в обвинувальному акті місці, у вказаний час, вказаних легких тілесних ушкоджень - обвинувачений не заперечував. Проте стверджував, що зробив це внаслідок особистих неприязних відносин та внаслідок провокативної поведінки ОСОБА_6 , а не як щодо службової особи при виконанні ним службових обов`язків. ОСОБА_4 просив його виправдати, цивільний позов залишити без розгляду.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується дослідженими судом доказами.

Потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що він, будучи офіцером відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому видано посвідчення уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_2 , та маючи повноваження щодо перевірки військово-облікових документів в осіб чоловічої статі віком від 18 до 60 років та вручення повісток резервістам і військовозобов`язаним, 25.06.2024 приблизно об 11:50 у групі з військовослужбовцями ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 здійснювали в сел. Шацьк оповіщення населення та вручення повісток, у зв`язку із проведенням мобілізації, вони були одягнуті у військовий однострій. Вони побачили особу чоловічої статі відповідного віку, тому зайшли у магазин «ІНФОРМАЦІЯ_6», з метою перевірки військово-облікових даних ОСОБА_4 , який перебував в магазині за прилавком. Це було приблизно о 12:00. Він представився, показав посвідчення уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_2 (синього кольору), поклав його на прилавок, і запропонував ОСОБА_4 пред`явити військово-обліковий документ, всі присутні це бачили. Але ОСОБА_4 обурився, в категоричній формі відмовився показувати документ, вів себе агресивно, сказав їм вийти з магазину, після чого він вийшов із-за прилавка і почав виштовхувати їх з приміщення. Після цього він наносив йому удари кулаками по обличчю та інших частинах тіла, душив за шию, розірвав ланцюжок, намагався виштовхнути з магазину, його папку з документами викинув на вулицю, потім пішов в автомобіль і взяв биту, яку дружина у нього забрала. Дружина ОСОБА_4 намагалася його заспокоїти. Військовослужбовець із групи викликав поліцію. Чи був він раніше у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_6», не пам`ятає, можливо, щось купував; до цієї події він ОСОБА_4 не бачив. Він просив притягнути ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності відповідно до закону. Свій цивільний позов ОСОБА_6 підтримав, просив його вимоги задовольнити, стягнути з ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 100 000 грн., які він має намір перерахувати на потреби ЗСУ.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що у червні 2024 року він проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_2 на посаді командира відділення роти охорони. Влітку 2024 року, точної дати не пам`ятає, він у складі групи з оповіщення населення Шацької ТГ рухався заданим маршрутом. У складі групи були ще ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_9 . Маршрут задав ОСОБА_6 , була вказівка вручити ОСОБА_4 повістку. Вони спокійно зайшли в магазин «ІНФОРМАЦІЯ_6», представилися, всі були одягнені у формений одяг, мали при собі всі необхідні службові документи, у ОСОБА_6 службове посвідчення (синього кольору) було прикріплене до папки, яку він тримав у руках, вони повідомили причину візиту, попросили ОСОБА_4 пред`явити військово-облікові документи та документи, що посвідчують особу. ОСОБА_4 почав їх виштовхувати з приміщення. Згодом агресивна поведінка ОСОБА_4 перейшла у побиття ОСОБА_6 . Свідок фіксував конфлікт на камеру мобільного телефону; відеозапис пізніше добровільно видав слідчому. Згодом ОСОБА_4 дістав з автомобіля дерев`яну биту та замахнувся на ОСОБА_6 , після чого свідок викликав поліцію. ОСОБА_4 виписали повістку, він відмовився її отримати, про що склали відповідний акт.

Свідок ОСОБА_10 пояснив суду, що в кінці червня 2024 року він у складі групи з оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , здійснювали патрулювання, оповіщення населення здійснювали послідовно, були одягнені у формений одяг, мали при собі службові посвідчення, які вони пред`являють на вимогу. Для перевірки військово-облікових документів вони зайшли в магазин «ІНФОРМАЦІЯ_6», представилися, просили власника магазину ОСОБА_4 пред`явити військово-облікові документи. ОСОБА_4 відмовився пред`явити документи, поводився агресивно, виганяв та виштовхував їх з магазину. Свідок разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вийшли з магазину, ОСОБА_6 залишився всередині, де між ним та ОСОБА_4 розпочався конфлікт, ОСОБА_4 наносив ОСОБА_6 удари по тулубу, душив його, дістав з автомобіля дерев`яну биту. ОСОБА_8 здійснював відеофіксацію події на мобільний телефон, викликав поліцію, щоб врегулювати конфлікт. На місці події також була швидка медична допомога. Особу ОСОБА_4 було встановлено, виписано повістку, складено акт відмови. Свідок бачив на шиї у ОСОБА_6 почервоніння та подряпини.

Свідок ОСОБА_9 пояснив суду, що у червні 2024 року працював командиром відділення у ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вранці 25 червня 2024 року він разом із ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 у складі групи з оповіщення населення виїхали на патрулювання для перевірки військово-облікових документів мешканців сел. Шацьк. Старшим у складі групи був ОСОБА_6 , маршрут патрулювання був вільний, вони не відразу поїхали до магазину «ІНФОРМАЦІЯ_6». Вони зупинилися біля магазину, тому що побачили особу, яка підлягає перевірці військово-облікових документів. Після того як вони зайшли до магазину «ІНФОРМАЦІЯ_6», ОСОБА_6 , представився, повідомив мету свого візиту - перевірка військово-облікових документів. Власник магазину ОСОБА_4 відмовився пред`явити документи, сказав покинути приміщення магазину, кричав на них. Він разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_8 вийшли, щоб не спровокувати конфлікт, ОСОБА_6 залишився всередині приміщення, де між ним та ОСОБА_4 виник конфлікт. ОСОБА_4 накинувся на ОСОБА_6 з кулаками, виштовхував його з магазину, душив руками за шию, ОСОБА_6 не відбивався. Двері в магазин були відчинені, тому вони з військовослужбовцями все добре бачили, ОСОБА_8 знімав все на телефон. В магазині також перебувала дружина ОСОБА_4 . Згодом ОСОБА_4 пішов до автомобіля і взяв дерев`яну биту, після чого ОСОБА_8 викликав поліцію. Після приїзду поліції свідок разом ОСОБА_10 та ОСОБА_8 продовжили патрулювання, ОСОБА_6 забрала швидка медична допомога, у нього були червоні плями на шиї, сліди від рук ОСОБА_4 , порваний ланцюжок. Свідок не пригадує, де була виписана повістка ОСОБА_4 та складено акт про відмову від її отримання.

Свідок ОСОБА_13 , заступник начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , пояснив суду, що інформація про подію кримінального правопорушення йому відома лише з матеріалів службового розслідування. Свідок вважає, що його підлеглі ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , які у складі групи здійснювали перевірку військово-облікових документів та оповіщення населення, діяли відповідно до вимог чинного законодавства, відповідно до розпорядження голови Ковельської районної військової адміністрації та відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 . Представники ІНФОРМАЦІЯ_2 мають право здійснювати вказані заходи на всій території Ковельського району. Під час оповіщення громадяни зобов`язані пред`являти військово-облікові документи на вимогу працівників ІНФОРМАЦІЯ_5. Оповіщення розпочинається зі встановлення особи, проводиться звірка, якщо особа призовного віку, їй виписують повістку. У разі відмови отримати повістку працівники ІНФОРМАЦІЯ_5 викликають поліцію. При виникненні конфліктних ситуацій працівники ІНФОРМАЦІЯ_5 не повинні застосовувати фізичну силу. Група ІНФОРМАЦІЯ_5 проводить оповіщення населення відповідно до наказу керівника, такий наказ може бути письмовим або усним. Маршрут оповіщення може змінюватися, наприклад, залежно від скупчення людей в окремих місцях.

Показання свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 про обставини події є чіткими, послідовними і об`єктивно узгоджуються між собою та узгоджуються з показаннями потерпілого ОСОБА_6 і свідка ОСОБА_13 . Посилання ОСОБА_4 на те, що вказані свідки в суді говорили неправду, так як перебували у службовій залежності від ОСОБА_6 , суд вважає необґрунтованими, оскільки ні зі слів ОСОБА_4 , ні зі слів зазначених свідків суд існування у вказаних свідків будь-яких підстав оговорювати ОСОБА_4 не встановив. Окрім того, під час допиту в суді вказаних свідків ОСОБА_4 , маючи сумніви щодо правдивості їх показань, мав можливість ставити цим свідкам відповідні запитання та звертати увагу суду на певні обставини, що підтверджують обґрунтованість його сумнівів. Однак сторона захисту таким правом під час допиту вказаних свідків не скористалася.

Свідок ОСОБА_14 , поліцейський з реагування патрульної поліції СПД №2 (сел. Шацьк) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, суду пояснив, що прибув місце події на АДРЕСА_2 у магазин «ІНФОРМАЦІЯ_6», де трапився конфлікт між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , приблизно через 3 хвилини після виклику. На місці події він бачив працівника ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 і власника магазину ОСОБА_4 . Він спостерігав, що ОСОБА_6 мав намір вручити повістку ОСОБА_4 , а ОСОБА_4 шарпав його за одяг, висловлювався нецензурними словами на його адресу, виштовхував з магазину. Він попросив припинити протиправні дії, однак ОСОБА_4 не відразу виконав його вимогу. ОСОБА_6 повідомив, що його побив ОСОБА_4 , сказав, що йому паморочиться в голові, він потребує медичної допомоги, показав розірваний ланцюжок. Візуально він тілесних ушкоджень на потерпілому не бачив. ОСОБА_4 згодом заспокоївся і адекватно реагував на зауваження працівників поліції. На місці події були присутні ще три військовослужбовці та дружина ОСОБА_4 . Військовослужбовці показали йому відео з мобільного телефону, повідомили, що побачили особу, яка підлягає мобілізації, хотіли перевірити військово-облікові документи, виписати повістку. ОСОБА_6 показав свідку своє посвідчення особи, уповноваженої здійснювати оповіщення, воно було синього чи голубого кольору. Зі слів ОСОБА_6 , ОСОБА_4 побив його, коли він виписував повістку. З місця події ОСОБА_6 забрала карета ЕМД.

Поряд із цим свідок захисту ОСОБА_11 , дружина обвинуваченого, повідомила суду, що на початку червня 2024 року, напередодні конфлікту, ОСОБА_6 як покупець приходив у магазин «ІНФОРМАЦІЯ_6», де вона здійснює підприємницьку діяльність, викликав чоловіка на вулицю для розмови. Магазин працює щодня з 08:00 до 19:00, без перерви. Згодом чоловік розповів їй, що ОСОБА_6 сказав йому, що якщо він не хоче бути мобілізований, нехай платить гроші, але чоловік відмовився. На той час її чоловік не мав відстрочку від мобілізації. Через декілька днів ОСОБА_6 знову приходив у магазин, сказав чоловіку, що до нього ще будуть питання. Потім ОСОБА_6 втретє приходив у магазин, придбав воду, спитав у чоловіка, що він надумав. Чоловік сказав, що ОСОБА_6 хотів отримати від нього гроші. 25 червня 2024 року у магазин зайшов ОСОБА_6 , за ним - три військовослужбовці. ОСОБА_6 не привітався, не представився, не пред`явив службове посвідчення, не повідомив про мету свого візиту, в руках тримав папку, у що був одягнений, вона не пам`ятає. ОСОБА_6 у грубій формі відповів на її запитання чого вони прийшли, чим спровокував її чоловіка ОСОБА_4 , який розсердився і вдарив ОСОБА_6 кулаком, після чого сказав вийти з магазину. Три військовослужбовці вийшли відразу, ОСОБА_6 залишився в магазині. Вона повідомила ОСОБА_6 , що в приміщенні магазину ведеться відеоспостереження, після чого він почав ще більше провокувати її чоловіка, сказав, щоб він продовжував його бити. Свідок викликала швидку медичну допомогу, оскільки в її чоловіка ОСОБА_4 погіршився стан здоров`я, в нього піднявся тиск, після чого його доставили в лікарню.

Свідок захисту ОСОБА_15 повідомив суду, що в червні 2024 він проходив біля магазину «ІНФОРМАЦІЯ_6», де перебував ОСОБА_4 , він привітався з ним, деякий час вони розмовляли. Через певний проміжок часу до магазину прийшов ОСОБА_6 , він зайшов усередину магазину, між ним та ОСОБА_4 розпочалася розмова, яка, на думку свідка, була не діловою, недружелюбною, велася на підвищених тонах. Свідок зрозумів, що розмова стосувалася вручення ОСОБА_4 повістки. Після того, як ОСОБА_6 пішов з магазину, ОСОБА_4 розповів йому, що ОСОБА_6 ходить і лякає повістками, вимагає від нього гроші. Від інших військовослужбовців він також чув, що ОСОБА_6 «чудить» з повістками.

Показання свідка ОСОБА_11 про обставини візитів ОСОБА_6 у магазин «ІНФОРМАЦІЯ_6» об`єктивно узгоджуються з показаннями обвинуваченого ОСОБА_4 та узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_15 .

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІX, 24.02.2022 в Україні запроваджено режим воєнного стану, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, який було неодноразово продовжено і який діяв станом на 25.06.2024.

Суд установив, що потерпілий ОСОБА_7 станом на 25.06.2024 був офіцером відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 , військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні лейтенант, отже, він був військовослужбовцем (т. 1 арк. 112, 113).

На підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 236-оу від 23.05.2024 «Про призначення представників ІНФОРМАЦІЯ_5, уповноважених проводити перевірку військово-облікових документів (військово-облікових документів в електронній формі) в осіб чоловічої статі віком від 18 до 60 років та вручати повістки резервістам та військовозобов`язаним» ОСОБА_6 видано посвідчення уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_2 . Отже, йому надано повноваження щодо перевірки військово-облікових документів (військово-облікових документів в електронній формі) в осіб чоловічої статі віком від 18 до 60 років та вручення повісток резервістам і військовозобов`язаним (т. 1 арк. 114-120).

Оглядом в судовому засіданні оригіналу вказаного посвідчення уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого на ім`я ОСОБА_6 , установлено, що воно виготовлено на бланку насиченого голубого кольору.

Загальні положення щодо утворення груп оповіщення військовозобов`язаних та резервістів в межах території Ковельського району містяться у наказі начальника Ковельської районної військової адміністрації Волинської області від 27 травня 2024 року №15, виданому з урахуванням пропозицій ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23.05.2024 №5756. Цей наказ визначає кількість груп оповіщення у межах ІНФОРМАЦІЯ_2 та його структурних підрозділів, зокрема і в межах Четвертого відділу із зоною відповідальності на території Шацької територіальної громади: пункт 1.5 визначає утворити у цьому відділі дві групи оповіщення у складі по одному представнику від виконавчого органу Шацької селищної ради, ІНФОРМАЦІЯ_2 , Ковельського РУП ГУНП у Волинській області (т. 1 арк. 203-207).

Посилання сторони захисту на те, що вказаний наказ виданий 27.05.2024, тобто після видачі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №236-оу від 23.05.2024 «Про призначення представників ІНФОРМАЦІЯ_5, уповноважених проводити перевірку військово-облікових документів (військово-облікових документів в електронній формі) в осіб чоловічої статі віком від 18 до 60 років та вручати повістки резервістам та військовозобов`язаним», яким ОСОБА_6 було надано відповідні службові повноваження, зокрема щодо оповіщення військовозобов`язаних на території Шацької територіальної громади, на думку суду, не ставлять під сумнів докази обвинувачення про наявність у ОСОБА_6 25.06.2024 службових повноважень щодо перевірки військово-облікових документів у військовозобов`язаного ОСОБА_4 .

Згідно з інформацією начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 11.07.2024 на запит слідчого у кримінальному провадженні, склад груп для проведення оповіщення населення, в тому числі для проведення перевірки військово-облікових документів в осіб чоловічої статі віком від 18 до 60 років та вручення повісток військовозобов`язаним особам, 25.06.2024 визначено бойовим розрахунком сил і засобів взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1 арк. 121).

Відеофіксація процесу перевірки документів у ОСОБА_4 з допомогою натільної камери не проводилася, оскільки станом на 25.06.2024 ІНФОРМАЦІЯ_2 такими камерами ще забезпечений не був; тому вказаний процес фіксувався з допомогою власного мобільного телефону військовослужбовця з групи оповіщення ОСОБА_8 . Окрім того, у примітці до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» вказано, що вимоги, зазначені у ч. 6 ст. 22 щодо здійснення уповноваженими представниками ІНФОРМАЦІЯ_5 фото- і відеофіксації процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- і відеофіксації, застосовуються з 17.07.2024 згідно із законом №3633-ІХ від 11.04.2024 (т. 1 арк. 111-121).

В акті службового розслідування, призначеного наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 25.06.2024 №68-агд «Про призначення службового розслідування за фактом спричинення тілесних ушкоджень старшому офіцеру відділення мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 лейтенанту ОСОБА_6 », що затверджений 10.07.2024 тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначено: вважати дії старшого офіцера відділення мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 лейтенанта ОСОБА_6 правомірними (т. 1 арк. 138-141).

Отже, підстав вважати, що військовослужбовець ОСОБА_6 станом на 25.06.2024 не мав повноважень проводити оповіщення населення, перевірку військово-облікових документів (військово-облікових документів в електронній формі) в осіб чоловічої статі віком від 18 до 60 років та вручати повістки резервістам і військовозобов`язаним на території Шацької територіальної громади, - суд не установив.

З огляду на викладене, посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_6 25.06.2024 під час спілкування з ОСОБА_4 у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_6» діяв без повноважень щодо перевірки військово-облікових документів (військово-облікових документів в електронній формі) в осіб чоловічої статі віком від 18 до 60 років, та не проводив відеофіксацію процесу перевірки документів у ОСОБА_4 з допомогою камери, на думку суду, є безпідставними.

Протоколом огляду місця події від 25.06.2024 з фототаблицями зафіксовано, що огляд проведено у приміщенні магазину «ІНФОРМАЦІЯ_6» за адресою: АДРЕСА_2. Під час огляду ОСОБА_11 добровільно видала дерев`яну чорну биту з написом «TOYOTA», яку було вилучено слідчим та постановою слідчого від 25.06.2024 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні (т. 1 арк. 81-87, 93, 94).

Всі події, які відбувалися 25.06.2024 в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_6» за адресою: АДРЕСА_2 за участю обвинуваченого і потерпілого, зафіксовані на камеру відеонагляду в магазині (без звуку), на мобільний телефон військовослужбовця, а також пізніше на нагрудні камери працівників поліції групи реагування; відповідні відеозаписи детально досліджені під час судового розгляду.

Протоколом огляду документа від 28.06.2024 зафіксовано, що відеозапис, виданий підприємцем ОСОБА_11 з камер внутрішнього спостереження в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_6» за адресою: АДРЕСА_2, здійснюється в приміщенні магазину, 2024-06-25 о 12:04, звук відсутній, містить відомості про те, що ОСОБА_4 перебуває в магазині за прилавком. ОСОБА_11 теж за прилавком з іншого боку. Від входу в напрямку до ОСОБА_4 проходить військовослужбовець ОСОБА_6 з текою в руках. Вказану теку він кладе на прилавок перед ОСОБА_4 та перелистує в ній документи, поверх яких видно документ голубого кольору. В цей час в приміщення магазину заходять ще три військовослужбовці, які наближаються до ОСОБА_6 . Далі між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 проходить спілкування. ОСОБА_6 то дивиться у свій мобільний телефон, то перелистує блокнот, який дістав з кишені. Потім двоє військовослужбовців прямують до виходу з магазину, а ОСОБА_6 та один військовослужбовець залишаються в торговому залі перед прилавком. Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_11 виходять із-за прилавку до вказаних військовослужбовців, ОСОБА_11 підходить до ОСОБА_6 , а ОСОБА_4 підходить до іншого військовослужбовця, якому вказує рукою в напрямку виходу та проводить його до виходу з магазину, при цьому зачиняє вхідні двері. Потім ОСОБА_4 повертається і підходить до ОСОБА_6 та намагається схопити останнього руками за одяг, потім пальцями обох рук хапає його за шию. ОСОБА_11 відштовхує ОСОБА_4 від військовослужбовця, однак потім ОСОБА_4 знову повертається та наносить йому удар правою рукою в обличчя, після чого штовхає ОСОБА_6 до виходу, де той відчиняє двері. Далі ОСОБА_4 знову намагається зачинити вхідні двері магазину, однак ОСОБА_16 намагається цьому завадити і вони шарпаються між собою. Потім ОСОБА_4 відштовхує від дверей всередину торгового залу потерпілого ОСОБА_6 , після чого обхоплює його обома руками, стоячи позаду нього. Потім ОСОБА_4 , відпустивши потерпілого, відходить до дверей і відразу повертається та наносить декілька ударів ОСОБА_6 правою рукою в праву половину обличчя та шарпає за формений одяг. Далі ОСОБА_4 відходить від потерпілого до дверей. Потім потерпілий проходить до дверей і в момент, коли ОСОБА_4 стоїть у проході і останній обхоплює обома руками потерпілого за шию (передпліччям), стоячи позаду, тягне, намагаючись повалити потерпілого. Після цього пальцями спочатку лівої, а потім правої руки ОСОБА_4 хапає потерпілого за шию спереду і, натискаючи на шию, намагається повалити, при цьому лівою рукою відхиляє голову потерпілого назад. Далі ОСОБА_4 знову наносить три удари потерпілому по голові, стоячи позаду, правою рукою. Потім ОСОБА_4 виходить з магазину та повертається з дерев`яною битою в руках, після чого ОСОБА_11 забирає у нього вказаний предмет. Після цього ОСОБА_4 шарпає потерпілого за одяг та руки, намагається нанести йому удар по голові, однак потерпілий прикривається руками. Потім ОСОБА_4 ще наносить декілька ударів потерпілому по обличчю та тулубу, а потерпілий намагається відштовхувати ОСОБА_4 . Крім того, ОСОБА_4 забирає документи, розміщені перед потерпілим на прилавку, та викидає їх на вулицю (т. 1 арк. 89, 90).

Вказані обставини підтверджує продемонстрований в судовому засіданні відеозапис, що міститься на CD-R диску, який постановою слідчого від 28.06.2024 визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні (т. 1 арк. 91, 92).

Протоколом огляду документа від 26.06.2024 з додатками та протоколом огляду документа від 12.07.2024 зафіксовано, що відеозапис, зроблений за допомогою мобільного телефону і виданий його власником військовослужбовцем ОСОБА_8 , щодо подій, що відбувалися 25.06.2024 у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_6» за адресою: АДРЕСА_2, містить відомості про те, що відеозапис проводиться при вході в заклад роздрібної торгівлі, із зовнішньої сторони. У відображенні вікон на відеозаписі спостерігаються особи у військовій формі, відеозапис також здійснюється чоловіком у військовій формі. При відкритті особою, яка здійснює відеозапис, дверей магазину, спостерігається, як ОСОБА_4 відштовхує від дверей всередину торгового залу потерпілого ОСОБА_6 , після чого обхоплює його обома руками, стоячи позаду нього (лівою рукою під рукою потерпілого, правою поверх лівого плеча потерпілого, при цьому утримуючи кисті своїх рук в замку на грудях потерпілого). Поряд перебуває ОСОБА_11 , яка просить ОСОБА_4 відпустити військовослужбовця, та намагається зачинити двері і перешкодити відеофіксації. Потім ОСОБА_4 , відпустивши потерпілого, відходить до дверей і після того, як потерпілий каже «цепочка порвана», відразу повертається та наносить декілька ударів ОСОБА_6 правою рукою, стиснутою в кулак, в праву половину обличчя, та шарпає його за формений одяг. Потім ОСОБА_4 відходить від потерпілого до дверей. Особа, яка здійснює відеофіксацію, говорить про те, що все зафіксовано, після чого потерпілий ОСОБА_16 говорить «давайте ще раз», ОСОБА_4 говорить «вибирайся звідси». ОСОБА_11 намагається стримати ОСОБА_4 . Потім потерпілий проходить до дверей і каже потримати двері; в момент, коли ОСОБА_4 стоїть у проході, останній обхоплює обома руками потерпілого за шию (передпліччям), стоячи позаду, та тягне 2-3 секунди, намагаючись повалити потерпілого. Потім пальцями спочатку лівої, а потім правої руки ОСОБА_4 хапає потерпілого за шию спереду і, давлячи на шию 2-3 сек., намагається повалити, при цьому лівою рукою відхиляє голову потерпілого назад. Після цього ОСОБА_4 знову наносить три удари потерпілому по голові, стоячи позаду нього (потерпілий намагається писати документи), правою рукою. Потім ОСОБА_4 виходить з магазину і проходить до припаркованого автомобіля, з якого виносить у руках дерев`яну биту, з якою проходить у магазин, однак ОСОБА_11 забирає у нього вказаний предмет. Після цього він шарпає потерпілого за одяг та руки, намагається нанести йому удар по голові, однак потерпілий прикривається руками. Потім ОСОБА_4 ще наносить декілька ударів потерпілому по голові, обличчю та тулубу, а потерпілий намагається відштовхувати ОСОБА_4 . Крім того, ОСОБА_4 забирає документи, розміщені перед потерпілим на прилавку, та викидає їх на вулицю (т. 1 арк. 97-103, 125).

Вказані обставини підтверджують продемонстровані в судовому засіданні відеозаписи, що містяться на двох СD-R дисках, які постановами слідчого від 28.06.2024 та від 12.07.2024 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні (т. 1 арк. 104, 105, 124, 126).

Протоколом огляду документа від 30.06.2024 зафіксовано, що відеозапис за допомогою нагрудної камери поліцейського проводився при вході у магазин «ІНФОРМАЦІЯ_6» у сел. Шацьк та в приміщенні магазину. Відеозапис містить відомості про реагування наряду поліції на повідомлення щодо факту нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , під час якого сторони конфлікту розповідають про обставини події, відбирається заява та встановлюються обставини події.

Вказані обставини підтверджує продемонстрований в судовому засіданні відеозапис, що міститься на DVD-R диску, який постановою слідчого від 30.06.2024 визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні (т. 1 арк. 158-161).

Протоколом огляду документа від 22.08.2024 зафіксовано, що аудіозаписи повідомлення від ОСОБА_8 26.06.2024 об 11:57, від поліцейського ОСОБА_14 25.06.2024 о 12:29, від чергового лікаря Шацької районної лікарні ОСОБА_17 26.06.2024 о 13:05 містять відомості про реагування групи оповіщення на протиправні дії ОСОБА_4 , про реагування наряду поліції на повідомлення щодо факту нанесення тілесний ушкоджень ОСОБА_6 , та на підставі цих записів встановлено обставини події, зокрема час прибуття групи оповіщення у магазин «ІНФОРМАЦІЯ_6» за адресою: АДРЕСА_2 та час заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , а саме: приблизно о 12:20 25.06.2024.

Вказані обставини підтверджують продемонстровані в судовому засіданні аудіозаписи, що містяться на DVD-R диску, який постановою слідчого від 22.08.2024 визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні (т. 1 арк. 162-167).

Отже, з указаних відеозаписів та документів суд установив, що ОСОБА_6 , будучи уповноваженим на виконання заходів з оповіщення населення, тобто виконуючи свої службові обов`язки, поставив законну вимогу ОСОБА_4 , особі чоловічої статі віком від 18 до 60 років, пред`явити свій військово-обліковий документ. При цьому події відбувалися у громадському місці, яким є магазин приватної форми власності, в робочий час, згідно із графіком роботи закладу торгівлі. ОСОБА_6 та інші члени групи оповіщення були одягнуті у військовому однострої, що, окрім іншого, також засвідчувало їх статус військовослужбовців. Посвідчення уповноваженої особи на бланку насиченого голубого кольору, як видно з відеозаписів, ОСОБА_6 поклав перед ОСОБА_4 на видному місці і ОСОБА_4 мав реальну можливість з ним особисто ознайомитися, однак він не виявив такого бажання, що також може свідчити про обізнаність ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_6 має відповідні службові повноваження перевіряти військово-облікові документи у військовозобов`язаних.

Відповідно до висновку експерта №65 від 25.06.2024 під час проведення судово-медичної експертизи у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді підшкірного крововиливу правої передвушної ділянки, синця правої вушної раковини, садна шиї та мочки лівого вуха, синця епігастральної ділянки живота та правого ліктя, що утворилися від дії тупих твердих предметів, можливо, внаслідок ударів кулаками рук людини, у час, указаний у постанові, в медичній документації та потерпілим (25.06.2024 приблизно о 12:00) і за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, згідно з пунктом 2.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тілесних ушкоджень (т. 1 арк. 106-109).

Суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України, характеризується прямим умислом і спеціальною метою, зокрема, припинити діяльність службової особи або змінити характер цієї діяльності в інтересах того, хто погрожує. Особа, яка вчиняє це кримінальне правопорушення, повинна усвідомлювати, що потерпілий виконує свої службові обов`язки в момент вчинення злочину.

Посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_4 не усвідомлював, що потерпілий ОСОБА_6 виконує обов`язки військової служби, тобто під час події діяв як член групи оповіщення населення, суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Детальний аналіз показань обвинуваченого ОСОБА_4 дає підстави для висновку, що фактично з травня 2024 року (до цього він, з його слів, про ОСОБА_6 не знав), після того, як він дізнався про спробу ОСОБА_6 вручити повістку його синові, а також під час наступних чотирьох візитів ОСОБА_6 у магазин «ІНФОРМАЦІЯ_6», ОСОБА_4 чітко розумів, що військовослужбовець ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 має право перевіряти військово-облікові документи та вручати повістки. Тому показання ОСОБА_4 про те, що у нього з ОСОБА_6 склалися особисті неприязні відносини, не пов`язані з його службовими повноваженнями, суд вважає такими, що не відповідають дійсності. До того ж потерпілий ОСОБА_6 також повідомив суду, що з ОСОБА_4 особисто не знайомий, спілкувався з ним лише у зв`язку з виконанням своїх службових повноважень військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд погоджується з доводами сторони обвинувачення, що версії захисту протягом досудового розслідування та під час судового розгляду суттєво відрізняються і, оцінюючи правдивість показань обвинуваченого та переконливість версії захисту під час судового розгляду, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що показання ОСОБА_4 є суперечливими і непослідовними.

Так, у день конфлікту ОСОБА_4 щодо події давав пояснення, суть яких зводиться до того, що один з військових почав у нього вимагати показати військово-обліковий документ, він відмовився пред`явити документ та сказав йому вийти з магазину, після чого почав його виштовхувати з приміщення; отже, причиною застосування ним насильства була відмова військового залишити магазин. При цьому про образливі висловлювання щодо його дружини він не повідомляв. Під час допиту як підозрюваного ОСОБА_4 пояснив таке. На пропозицію ОСОБА_6 пред`явити військово-облікові документи він відповів йому, хто він такий, що він має йому пред`являти документи. Потім ОСОБА_6 відмовився виходити з магазину, а на зауваження дружини ОСОБА_4 . ОСОБА_6 обізвав її нецензурними словами, що обурило ОСОБА_4 та стало причиною застосування ним насильства щодо ОСОБА_6 . Поряд із цим, про неодноразове вимагання ОСОБА_6 у нього грошових коштів, як пояснив обвинувачений під час його допиту в суді, ОСОБА_4 , під час досудового розслідування, зокрема і в присутності свого захисника, не вказував; з відповідною заявою про фактично вчинений працівниками ІНФОРМАЦІЯ_5 злочин до правоохоронних органів не звертався. Крім того, ОСОБА_4 , будучи дуже обуреним, у дуже збудженому, фактично емоційно неконтрольованому стані, коли він обзивав ОСОБА_6 нецензурними словами навіть у присутності працівників поліції, у зв`язку з чим отримав зауваження поліцейського про те, що він вчиняє правопорушення у громадському місці, ОСОБА_4 на місці події з невідомих причин не повідомляє поліцейським про те, що ОСОБА_6 неодноразово вимагав у нього гроші, у зв`язку зі своїми службовими повноваженнями. Не повідомила на місці події поліцейським про такі обставини і дружина ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , а лише намагалася заспокоїти свого чоловіка. У той же час як свідок захисту вона повідомила суду про обставини вимагання ОСОБА_6 грошей, що стали їй відомі зі слів її чоловіка.

Окрім того, під час допиту в суді потерпілого ОСОБА_6 та свідків обвинувачення запитань про обставини вимагання грошей сторона захисту не ставила. Про вимагання ОСОБА_6 грошових коштів повідомили суду лише свідки захисту та сам обвинувачений під час його допиту, після дослідження судом доказів сторони обвинувачення. При цьому обвинувачений суду пояснив, що не повідомив раніше про вимагання грошей тому, що боявся помсти з боку ОСОБА_6 , сподівався, що все вирішиться саме собою, і так попросила його дружина.

Отже, суд дійшов висновку, що досліджені судом докази у своїй сукупності поза розумним сумнівом доводять винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, а версія захисту під час судового розгляду спрямована на ухилення від кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що своїми умисними протиправними діями, які виразилися в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень службовій особі, у зв`язку з його службовою діяльністю, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 350 КК України.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , не встановлено.

До обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд відносить вчинення кримінального правопорушення (злочину) з використанням умов воєнного стану.

Посилання сторони захисту на те, що вказана обставина, що обтяжує покарання, в даному випадку відсутня, з огляду на положення Женевської конвенції, суд вважає необґрунтованими, оскільки згідно з усталеною практикою Верховного Суду, суди мають брати до уваги вчинення кримінального правопорушення в умовах воєнного стану навіть у тому випадку, коли на території населеного пункту, де його було вчинено, фактично не ведуться бойові дії. У будь-якому разі це буде обставиною, яка обтяжує покарання. Це необхідно враховувати при визначенні покарання.

Відповідно до наданої органом пробації досудової доповіді, складеної з урахуванням соціально-психологічної характеристики обвинуваченого ОСОБА_4 , ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінено як середній; ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінено як середній. З огляду на зібрану інформацію, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покласти на правопорушника, окрім обов`язків, визначених ч. 1 ст. 76 КК України, додатково обов`язок, передбачений п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

При призначенні покарання суд також враховує, що ОСОБА_4 вчинив умисний нетяжкий злочин, однак він уперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, звертався за медичною допомогою до кардіолога, проходив лікування у відділенні інтервенційної кардіології; за місцем постійного проживання характеризується посередньо.

З урахуванням викладеного ОСОБА_4 необхідно призначити основне покарання у виді обмеження волі в межах санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення.

На думку суду, такий строк покарання, з урахуванням усіх установлених судом обставин у їх сукупності, є необхідним та буде справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення інших кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

З огляду на конкретні обставини кримінального провадження і дані, що позитивно характеризують обвинуваченого, а також з огляду на висновок досудової доповіді щодо ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, але в умовах здійснення уповноваженим органом з питань пробації контролю за його поведінкою протягом мінімального іспитового строку та покладенням на нього рекомендованих уповноваженим органом з питань пробації обов`язків.

Відповідно до положень статей 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, особою яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, та яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна.

В теорії цивільного права існує поняття «презумпція шкоди», суть якого зводиться до того, що оскільки підставою виникнення обов`язку відшкодувати моральну шкоду є правопорушення, то завжди є і моральні страждання з приводу порушення прав фізичної особи (НПК ЦК України за ред. ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 - К.: АСК. - 2004. - с. 161). Моральна шкода, як правило, супроводжує будь-яке порушення цивільного права чи охоронюваного законом інтересу. Тому інколи визнається, що факт заподіяння моральної шкоди не вимагає окремого доказування (Цивільний кодекс України: Науково-практичний коментар: у 2 ч. / За заг. ред ОСОБА_22 - К. : Концерн «Видавничий дім «ІН Юре», 2004). Цивільний позов про відшкодування моральної шкоди ОСОБА_6 обґрунтував, зокрема, тим, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_4 він зазнав значного фізичного насилля, значних душевних хвилювань, фізичного болю та тимчасово втратив нормальну працездатність. Було порушено його нормальні життєві зв`язки через неможливість продовження активного громадського життя, припинено спілкування з ним близьких друзів та родичів, значно порушено стосунки з оточуючими людьми. Було принижено його ділову та службову репутацію, принижено його як військовослужбовця при виконанні службових обов`язків в умовах воєнного стану, він втратив авторитет серед військовослужбовців та населення, через що він поніс значні моральні страждання. Отже, протиправними діями обвинуваченого йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює у 100 000 гривень, і просить суд стягнути ці кошти з обвинуваченого на його користь.

Цивільний відповідач ОСОБА_4 подав відзив на позов, у якому, зокрема, вказує, що конфлікт у магазині спровокував ОСОБА_6 , і його поведінка під час конфлікту свідчила про те, що він отримав не стрес та значні душевні страждання, а задоволення. Своєю провокативною поведінкою ОСОБА_6 дискредитував звання військовослужбовця; його колеги також не втрутилися в конфлікт, не викликали поліцію, а лише за вказівкою ОСОБА_6 проводили відеозйомку на мобільний телефон, з метою зробити його, ОСОБА_4 , насильником та стягнути потім моральну шкоду. Усі твердження ОСОБА_6 на обгрунтування моральної шкоди є надуманими та голослівними і не підтвердженими жодними доказами. Незрозумілими є і його твердження про припинення після події спілкування з близькими родичами і друзями. Сума грошового відшкодування моральної шкоди є необґрунтованою. Тому ОСОБА_4 просить у задоволенні позову відмовити.

З огляду на остаточну позицію захисту про виправдання обвинуваченого ОСОБА_4 , обвинувачений і захисник просили залишити цивільний позов без розгляду.

У відповіді на відзив цивільний позивач ОСОБА_6 просить суд не брати до уваги відзив ОСОБА_4 , у зв`язку з його неналежним оформленням; аргументи позивача про провокативну поведінку його як військовослужбовця, з корисливою метою, він вважає абсурдними.

Відповідно до вимог статей 12, 81, 82, 206 ЦПК України сторони зобов`язані довести ті обставини, на які посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, що визнаються сторонами, доказуванню не підлягають.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні цивільний позов про стягнення моральної шкоди не визнав, хоча сам факт умисного нанесення ним легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 він не заперечував. Тому суд вважає, що протиправними діями ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 було заподіяно моральну шкоду.

Поряд із цим, ретельно дослідивши відеозапис події, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що зовнішній вигляд та поведінка потерпілого ОСОБА_6 протягом усього часу перебування його на місці події не свідчить про глибокі душевні страждання; навпаки, він проявляв ознаки піднесеного настрою, під час оформлення поліцейським документів наспівував якусь мелодію, поводив себе не як особа, яка щойно зазнала протиправних дій і насильства, що спричинило їй душевні страждання та моральну шкоду, компенсацію якої необхідно оцінити у 100 000 гривень.

Доказів тимчасової втрати працездатності та на підтвердження інших зазначених у цивільному позові обставин ОСОБА_6 суду не надав.

Тому, з огляду на принципи розумності, справедливості та співмірності, а також тяжкість кримінального правопорушення, ступінь винуватості особи та характер дій, якими заподіяно моральну шкоду, заявлений цивільний позов про стягнення моральної шкоди потрібно задовольнити частково та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 завдану кримінальним правопорушенням моральну шкоду в розмірі 5000 грн.; в іншій частині цивільного позову необхідно відмовити у зв`язку з його необґрунтованістю.

Такий висновок суду узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, висловленим у постанові від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц, відповідно до якого, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Питання про речові докази у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід за клопотанням прокурора суд не обирає, вважає посилання прокурора на необхідність застосування щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили запобіжного заходу домашній арешт (цілодобовий) необґрунтованими. Під час здійснення кримінального провадження судом ОСОБА_4 невиконання своїх процесуальних обов`язків обвинуваченого не допускав; існування передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків прокурор не довів.

Керуючись статтями 368, 370 КПК України, статтями 23, 1167 ЦК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк чотири роки.

На підставі статей 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення завданої кримінальним правопорушенням моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 5000 гривень (п`ять тисяч гривень) компенсації за завдану кримінальним правопорушенням моральну шкоду. В іншій частині цивільного позову відмовити.

Речові докази у кримінальному провадженні: дерев`яну биту, що зберігається у ВП №1 (м. Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, - знищити; три CD-R диски з відеозаписами в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_6», DVD-R диск з аудіозаписами, DVD-R диск з відеозаписами з нагрудних камер поліцейських - залишити у матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду через Шацький районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1 Згідно з оригіналом Суддя Шацького районного суду Волинської області ОСОБА_1