Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3752/25
Номер провадження 1-кп/711/400/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року м.Черкаси

Придніпровський районний суд м.Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Придніпровського районного суду м.Черкаси кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000026 від 17.02.2025, стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комінтерн, Чорнобаївського району, Черкаської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , студента, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси перебуває на розгляді кримінальне провадження за № 0000026 від 17.02.2025, стосовно ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України.

02.06.2025 до суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту в кримінальному провадженні 0000026 від 17.02.2025, стосовно ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 підтримав своє клопотання та просив його задоволити. Вважає, що обвинувальний акт у даному провадженні підлягає поверненню прокурору через його невідповідність вимогам КПК України. На переконання захисту, вичерпний перелік відомостей, які згідно ч.2 ст.291 КПК України повинен містити обвинувальний акт, з огляду на положення п.3 ч.3 ст.314 КПК України щодо відповідності обвинувального акту вимогам саме КПК України, а не виключно статті 291 КПК України, не тільки не виключає, а навпаки передбачає обов`язок слідчого, прокурора при складанні обвинувального акту в обов`язковому порядку враховувати, крім ч. 2 ст.291 КПК України, положення і інших статей КПК України, якими визначається спосіб здійснення та виконання завдань кримінального провадження передбачених ст.2 КПК України. Проте, таких вимог КПК України в обвинувальному акті стосовно ОСОБА_5 органом досудового слідства в повній мірі не виконано. Фактичні обставини кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення є не конкретними, не конкретизованими та суперечливими. Обвинувальний акт не містить встановлених фактичних обставин та формулювання обвинувачення щодо впливу на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій саме держави, не конкретизовані посади та прізвища ім`я по батькові таких осіб, не зазначені правові підстави та встановлені фактичні обставини віднесення їх до такої категорії осіб. Суб`єктивна сторона кримінального правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_5 характеризується наявністю прямого умислу та корисливим мотивом. Однак, стороною обвинувачення в обвинувальному акті не вказано, коли саме виник умисел у обвинуваченого. Дані факти свідчать про неконкретність викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_5 та відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві» № 8 від 24.10.2003 року про порушення права обвинуваченого на захист. Відсутність чіткого, конкретного формулювання обвинувачення у скоєнні злочинуфактично позбавляє обвинувачених осіб можливості захищатися від такого обвинувачення в суді. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 348 КПК України у судовому засіданні головуючий зобов`язаний роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення, однак, з огляду на наведене, виконати ці вимоги кримінального процесуального закону не можливо. Неконкретність і суперечливість обвинувального акту суттєво порушує право обвинувачених на захист та свідчить про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України. Таким чином, викладені вище недоліки обвинувального акту, свідчать про його невідповідність вимогам КПК України та унеможливлюють призначення судового розгляду у кримінальному провадженні. Крім того, в розумінні до ч.1 ст.337 КПК України, обвинувальний акт є тим підсумковим документом досудового розслідування, який не може містити в собі жодних внутрішніх суперечностей, а всі складові частини цього документу повинні бути узгоджені між собою; висунуте обвинувачення має бути конкретним, що є прямим обов`язком органу досудового розслідування та невід`ємною частиною права обвинуваченого на захист. Згідно ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні, окрім іншого, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). Відповідно до роз`яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 223- 1430/0/4-12 від 03.10.2012 року «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд. Тому в даному випадку зазначені вище порушення можуть бути розцінені, як порушення права обвинувачених на захист, тобто як істотне порушення норм кримінального процесуального закону, яке в майбутньому перешкодить чи може перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що свідчить про наявність у обвинувальному акті таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд. Таким чином, враховуючи все вищевикладене, приймаючи до уваги, що ст. 314 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, який може прийняти суд, що не підлягає розширеному тлумаченню, сторона захисту приходить до висновку про неможливість призначення обвинувального акту та додатків до нього у цьому кримінальному провадженні до судового розгляду, у зв`язку із їх невідповідністю вимогам КПК України, а також про необхідність у зв`язку із наведеними фактами істотних порушень вимог КПК України повернення обвинувального акту по матеріалам кримінального провадження, прокуророві для усунення недоліків у зв`язку з невідповідністю вимогам діючого законодавства.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив суд задоволити клопотання захисника та повернути обвинувальний акт прокурору.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заперечив проти задоволення клопотання захисника, щодо повернення обвинувального акту. Вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, а обставини на які вказує сторона захисту, є нічим іншим, як оцінкою доказів і фактичних обставин справи, що підлягає доказуванню в судовому засіданні. З огляду на викладене, просить суд відмовити в задоволенні клопотання захисника та призначити обвинувальний акт до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Заслухавши доводи учасників провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Згідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

Стаття 291 КПК України встановлює перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт.

Судом встановлено, що обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Таким чином, суд не вбачає невідповідності обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України, оскільки ті відомості, які перелічені в ст.291 КПК України, знайшли своє відображення в обвинувальному акті. Разом з тим, зміст обвинувального акту не суперечить передбаченим ст.7 КПК України загальним засадам кримінального провадження, зокрема презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Щодо доводів захисника зазначених ним в клопотанні, суд вважає що вони зводяться до незгоди з висунутим обвинуваченням, які підлягають доказуванню в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, обставини зазначені стороною захисту не можуть вважатися невідповідністю вимогам кримінального процесуального закону та бути підставою для повернення обвинувального акту.

Крім того, у підготовчому судовому засіданні: - угод про визнання винуватості чи про примирення до суду у порядку ст.ст.468-475 КПК України не надійшло; - підстав для закриття провадження згідно ст.284 КПК України не вбачається; - підстав для повернення провадження прокурору для продовження досудового розслідування не має; - підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено; - проти відкритого судового розгляду учасники судового розгляду не заперечували.

Перешкод для призначення судового розгляду судом не встановлено, підстави для прийняття рішення в порядку, передбаченому п. 1 - 4 ч.3 ст. 314 КПК України відсутні.

Підстави для закриття кримінального провадження, передбачені п.п.4-8 ч. 1 або ч.2 ст.284 КПК України відсутні.

Кримінальне провадження підсудне Придніпровському районному суду м. Черкаси.

Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, порушень вимог процесуального закону, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду та являлись підставою для повернення обвинувального акту прокурору, судом не встановлено.

Враховуючи відсутність підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України судом проведено підготовку до судового розгляду: визначено час і місце судового розгляду, з урахуванням дати отримання обвинуваченим копії обвинувального акту та склад осіб, що підлягають виклику.

На підставі викладеного, суд вважає можливим призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК Україниз урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження у відкритому судовому засіданні.

Водночас, захисник ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні, в разі призначення кримінального провадження до розгляду, клопотав про зобов`язання органу пробації скласти до суду доповідь стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 та викликати свідка сторони захисту ОСОБА_6 , оскільки свідчення останнього є суттєвими для встановлення істини по справі.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника та просив суд його задовольнити.

Прокурор, щодо клопотання в частині зобов`язання органу пробації скласти досудову доповідь стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 не заперечував. При вирішенні питання, щодо виклику свідка ОСОБА_6 , просив суд врахувати той факт, що під час досудового розслідування захист не звертався з відповідним клопотанням про його допит, вказаний свідок з`явився лише зараз. Про його існування ні слідству, ні йому не було відомо. З огляду на викладене в цій частині клопотання захистку просив відмовити.

Заслухавши доводи учасників провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч.1, 2 ст.314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинувачених, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду.

Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі. Досудова доповідь щодо неповнолітнього обвинуваченого віком від 14 до 18 років складається незалежно від тяжкості вчиненого злочину, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи злочин, який інкримінується ОСОБА_5 , а також відомості, які містяться в обвинувальному акті, суд вважає необхідним доручити складання досудової доповіді стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 Дарницькому районному відділу ФДУ «Центр пробації» в м.Києві та Київській області, тому клопотання захисника підлягає задоволенню.

Водночас, з метою реалізації права на захист та дотримання змагальності судового процесу, суд вважає необхідним клопотання захисника ОСОБА_4 про виклик свідка сторони захисту ОСОБА_6 задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 315, 316, 317, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту відмовити.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України на 10 червня 2025 року на 15годин 40 хвилин у Придніпровському районному суді м.Черкаси одноособово у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання викликати прокурора та учасників кримінального провадження згідно реєстру матеріалів досудового розслідування.

Клопотання захисника ОСОБА_4 про виклик свідка сторони захисту ОСОБА_6 задовольнити.

У судове засідання викликати свідка сторони захисту ОСОБА_6 .

Зобов`язати Дарницький районний відділ ФДУ «Центр пробації» в м.Києві та Київській області (м. Київ, вул. Азербайджанська, 8б) скласти та надати суду досудову доповідь стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження №0000026 від 17.02.2025.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення щодо неї можуть бути включені в апеляційну скаргу на рішення, яке буде прийнято за наслідками розгляду кримінального провадження.

Суддя: ОСОБА_1