Дата документу 15.09.2025Справа № 554/9859/25
УХВАЛА

Іменем України

15 вересня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві клопотання прокурора у кримінальному провадженні - начальника відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000194 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України, та за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 263-1 КК України, про арешт майна,-

в с т а н о в и в:

До слідчого судді надійшло клопотання прокурора про арешт майна, у якому прохав накласти арешт з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування на майно, володільцем якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (анкетні дані змінені на підставі Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві), а саме грошові кошти на загальну суму 23 066 грн, які 10.09.2025 були добровільно видані останнім та вилучені того ж дня під час проведення огляду в рамках даного кримінального провадження.

В судове засідання прокурор не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі.

Власник майна в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, проти арешту не заперечував.

Враховуючи положення ст. 172 КПК України, слідчий суддя проводить судовий розгляд даного клопотання у відсутність учасників процесу.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Встановлено, що слідчим відділом УСБУ в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000194 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України, та за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 263-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що протягом 2025 року, представники спецслужб РФ, а також інші представники країни-агресора РФ, проводять диверсійно-підривну діяльність на території України та вчиняють дії, спрямовані на підшукування осіб, що проживають, в тому числі, в Полтавській області, з метою їх подальшого використання для виготовлення окремих елементів та збору саморобних вибухових пристроїв, з метою подальших вчинення вибухів (терористичних актів) на території області.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 29.06.2025, громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , на виконання вказівок невстановленої досудовим розслідуванням особи, яка використовує акаунт в месенджері «Telegram» з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (далі по тексту «Huares»), завершила виготовлення саморобного вибухового пристрою, тим самим доробивши саморобний вибуховий пристрій та увівши його в стан готовності до активації та дистанційного ініціювання вибуху, та встановила його біля входу квартири.

Внаслідок проведення контррозвідувальних та слідчих дій працівників Управління СБ України в Полтавській області, даний злочин було викрито, запланований вибух саморобного вибухового пристрою, який створював небезпеку для життя та здоров`я людини, попереджено, а ОСОБА_4 затримана.

Разом з тим, досудовим розслідуванням встановлено, що особа « ОСОБА_6 » також використовує у своїх злочинних цілях для спілкування з залученими до виготовлення саморобних вибухових пристроїв громадянами України, акаунт в «Telegram», підписаний як « ОСОБА_7 » ОСОБА_8 (далі « ОСОБА_7 »).

Так, особа « ОСОБА_7 », з метою виготовлення саморобного вибухового пристрою (далі СВП) для вчинення подальшого терористичного акту на території Полтавської області, який 29.06.2025 було попереджено співробітниками СБУ, підшукав та залучив мешканця м.Кременчук Полтавської області ОСОБА_5 (анкетні дані змінені на підставі ЗУ «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві).

Під час документування протиправної діяльності особи « ОСОБА_7 », а також проведення заходів, спрямованих на виявлення спільників останнього, ОСОБА_5 , було отримано від особи « ОСОБА_7 » грошові кошти у вигляді криптовалюти на загальну суму 23 066 грн.

10.09.2025, свідком ОСОБА_5 було добровільно передано співробітникам УСБУ в Полтавській області отримані за період з 14.06.2025 по 30.06.2025 від особи « ОСОБА_7 » грошові кошти на загальну суму 23 066 грн, які, в подальшому, того ж дня, були вилучені в рамках проведення огляду.

Також, 10.09.2025, слідчим винесено постанову про визнання вищевказаних грошових коштів речовими доказами в даному кримінальному провадженні.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Частиною другою ст. 170 КПК України визначені випадки, у яких допускається арешт майна, а саме з метою: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч.2 ст. 170 КПК України).

Правові підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів визначені частиною третьою ст. 170 КПК України, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Суд бере до уваги те, що існує наявність розумних підозр вважати, що вилучені під час огляду грошові кошти мають значення у даному кримінальному провадженні, є доказом обставин, що встановлюються у даному кримінальному провадженні. У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає, що вказане майно, що було вилучені під час обшуку, підлягає арешту, оскільки відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК.

Керуючись ст. ст. 170-173, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування на майно, володільцем якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (анкетні дані змінені на підставі Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві), а саме грошові кошти на загальну суму 23 066 грн, які 10.09.2025 були добровільно видані останнім та вилучені того ж дня під час проведення огляду в рамках даного кримінального провадження.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Власник майна, котрий був відсутній у судовому засіданні має право подати клопотання про скасування арешту майна до суду першої інстанції протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання ухвали.

Ухвала набирає чинності після закінчення строків на її оскарження.

Слідчий суддя ОСОБА_1