ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

26 серпня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи СУ ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження №0000297, внесеного до ЄРДР 04.04.2024, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи СУ ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження №0000297, внесеного до ЄРДР 04.04.2024.

Скарга мотивована тим, що СУ ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000297, внесеному до ЄРДР 04.04.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.307 КК України.

15.07.2025 в рамках зазначеного кримінального провадження проводився обшук, під час якого було вилучено майно, а саме мобільний телефон марки «iPhone 7 Plus» із сім-картою, що належить ОСОБА_5 .

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18.074.2025 у справі №127/22265/25 (провадження 1-кс/127/9133/25) на даний мобільний телефон накладено арешт.

07.08.2025 при спілкуванні зі слідчим ОСОБА_5 стало відомо, що експертиза щодо вилученого телефону вже завершена, дані з нього скопійовано, а отже у подальшому арешті відпала потреба, однак телефон повертати відмовляються.

У зв`язку із наведеним ОСОБА_5 звернувся до суду з даною скаргою, у якій просив суд скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18.07.2025 у справі №127/22265/25 на мобільний телефон марки «iPhone 7 Plus» із сім-картою НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 .

Особа, яка звернулась з даною скаргою, в судове засідання не з`явилась, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Разом з тим 18.08.2025 на адресу суду надійшла заява ОСОБА_5 від 15.08.2025 про розгляд справи за його відсутності.

Прокурор Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 та слідчий СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечили проти задоволення скарги, поданої ОСОБА_5 в порядку ст.303 КПК України, наголосивши, що вона по суті є клопотанням про скасування арешту, порядок звернення з яким та його розгляду регламентується іншими нормами КПК України.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали скарги, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади. Зокрема забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до ст. 24 КПК України це право гарантується кожному.

Вимогами п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Основним завданням слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше обмеження прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України, а порядок їх розгляду передбачено ст.306 КПК України.

Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора як бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Так відповідно до ч.1 чт.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч.5 ст.171, ч.6 ст.173 цього Кодексу; у разі скасування арешту; за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Частиною 1 статті 170 КПК України поняття «арешт майна» визначено як тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

У відповідності до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

За змістом ч.6 ст.173 КПК України ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Таким чином, бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна, в розумінні норм КПК України, може вважатися такою і підлягає розгляду слідчим суддею в порядку ст.306 КПК України лише в разі незвернення слідчого або прокурора до суду із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, порушення судом строків розгляду клопотання про арешт майна або ж якщо тимчасово вилучене майно не повертається, не зважаючи на скасування арешту майна.

Судом встановлено, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 липня 2025 року у справі № 127/22265/25 (провадження 1-кс/127/9133/25)постановлено: «Накласти арешт на майно, вилучене 15.07.2025 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 …, а саме на мобільний телефон марки «iPhone 7 Plus» із сім-картою НОМЕР_1 та IMEI: НОМЕР_2 …».

Як зазначалося у судовому засіданні слідчим та прокурором, а також підтверджується доводами, викладеними у скарзі ОСОБА_5 , арешт, накладений на майно на підставі зазначеної вище ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 18.07.2025, наразі не скасований.

Таким чином, суд приходить до висновку про безпідставність доводів ОСОБА_5 відносно допущеної слідчим бездіяльності, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

При цьому суд вважає за необхідне звернути увагу особи, яка звернулась до суду з даною скаргою, що заявлення під час досудового розслідуванняклопотанням про скасування арешту майна повністю або частково, а також порядок його розгляду слідчим суддею (судом) встановлено статтею 174 КПК України.

У відповідності до ст.94 КПК України слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 303-307, 309, 370, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи СУ ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження №0000297, внесеного до ЄРДР 04.04.2024, - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду впродовж 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_6