Справа № 461/4075/24
Провадження № 1-кс/461/3367/25
УХВАЛА

іменем України

27.05.2025 року м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю заявника адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , звернулася до Галицького районного суду м. Львова з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 07.09.2023 року, (Справа № 464/5877/23, пр.№ 1-кс/464/1130/23), якою клопотання слідчого відділу поліції №2 Львівського районного управління поліції ГУ НП №2 у Львівській області ОСОБА_6 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000742 від 01.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 358 КК України, було задоволено частково, та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 345369994, належить на праві власності належить ОСОБА_4 , з позбавленням права на відчуження та розпорядження такою.

В обгрунтування заявленого клопотання вказує на те, що вказана квартира на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі договору купівлі-продажу від 14.06.2023, посвідченого приватни нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрованої в реєстрі за № 519, ОСОБА_4 придбав у ОСОБА_8 об`єкт нерухомого майна, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (РНОНМ 060). Вказана квартира була придбана ОСОБА_4 за середньою ринковою вартісті станом на 2023 рік - 1 917 100, 00 (один мільйон дев`ятсот сімнадцять тисяч стс гривень. Перед покупкою дану квартиру було перевірено в Державному реєст] речових прав на нерухоме майно, тому ОСОБА_4 не знав і не міг знати пр можливі порушення Це свідчить про те, що ОСОБА_4 є добросовісним набувачем, за законні власні колщти, та йому підозра у вказаному кримінпальному провадженні не оголошувалася.

В зв`язку з цим оскільки він не набув жодного процесуального статусу у вказаному кримінальному провадженні, то накладений арешт підлягає скасуванню.

. Стверджує, що відсутні підстави для арешту вказаної квартири та такий арешт є неспівмірним обтяженням для їх власника, та відпала потреба у їх арешті.

Просить постановити ухвалу, якою скасувати арешт на об`єкт нерухомуго майна, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , яка відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 345369994, належить на праві власності належить ОСОБА_4 , накладений ухвалою сліжчого судді Сихівського районного ссуду м. Львова від 07.09.2023 року.

У судовому засіданні заявник адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 клопотання підтримала з підстав, наведених у ньому, просила його задоволити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна заперечив, та пояснив, що зазначена квартира за адресою: АДРЕСА_2 , яка відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 345369994, є предметом злочину у кримінальному провадженні № 0000742 від 01,09.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст, 190 КК України, визнана речовим доказом, а тому скасування арешту є недоцільним.

Слідчий ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заперечення на клопотання заявника, в якому заперечив клопотання з підстав наведених у ньому, просив відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_10 .

Заслухавши думку заявника адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_5 , дослідивши матеріали клопотання приходжу до переконання, що в задоволенні клопотання слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Стаття 7 та 16 КПК України передбачають, що одними із загальних засад кримінального провадження є верховенство права, законність та недоторканість права власності.

В судовому засіданні встановлено, що слідчими слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000742 від 01,09.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст, 190 КК України,

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснюється прокурорами першого відділ) процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції іа підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національної поліції України Львівської обласної прокуратури.

Досудове розслідування вказаного кримінального провадження розпочате за заявою адвоката ОСОБА_11 (фактичного власника квартири) ОСОБА_12 який діє на підставі довіреності наданої йому ОСОБА_11 ,

Встановлено, що державним реєстратором ОСОБА_13 02,01.2023 р. на підставі завідомо підробленого договору дарування квартири датованого 2007 роком внесено відомості в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно щодо прийняття рішення №48920121 про державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна на квартиру АДРЕСА_1 за суб`єктом ОСОБА_14 . Після цього. 23.02.2023 тр. ОСОБА_14 відчужив ОСОБА_15 , вказану вище квартиру, шляхом укладення іпотечного договору № 145 ( ОСОБА_8 нібито позичив 1 886 500 гри. ОСОБА_14 до 23.02.2023. але для забезпечення виконання умов договору ОСОБА_14 , ОСОБА_8 отримав у нього в іпотеку квартиру). Цим договором накладено заборону на відчуження квартири та 04.05.2023 вказана квартира перейшла у власність ОСОБА_8 . В подальшому, 14.06.2023 ОСОБА_8 продав згадану вище квартиру ОСОБА_4 , який станом на сьогодні являється власником квартири

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що вказана квартира являється предметом злочину, а отже відповідно до ст, 98 КПК України, являється речовим доказом, про що слідчим відповідно винесено постанову провизнання квартири .М АДРЕСА_1 речовим доказаом в межах вказаного кримінального провадження,

Ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 07.09.2023 року, (Справа № 464/5877/23, пр.№ 1-кс/464/1130/23), накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 345369994, належить на праві власності належить ОСОБА_4 , з позбавленням права на відчуження та розпорядження такою.

При цьому, підставою для накладення такого арешту, на підставі ст. 170 КЛІК України було те, що вона може бути використана як доказ вчинення кримінального правопорушення, в тому числі й як речовий доказ, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Па даний час орган досудового розслідування вживає всіх заходів. щодо встановлення осіб причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення, а також перевіряється усі обставини законності набуття прававласності ОСОБА_4 права власності на вказану квартиру.

Арешт на вище вказане майно, є розумним та співрозмірним обмеженням права власності щодо виконання завдання кримінального провадження відповідно до ст.2 КПК України.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що заявником не підтверджено жодним доказом того, що арешт на вказану квартиру, в межах вказаного кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, було накладено незаконно.

Згідно ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до положень ч.1, 4 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним в ст.98 цього Кодексу.

В матеріалах клопотання відсутні докази, що арешт на вказану квартиру було накладено необгрунтовано чи з порушенням вимог КПК України, ухвалу слідчого судді про накладення вказаного арешту заявник не оскаржував в апеляційному порядку. Також заявником не доведено, що відпала потреба у вказаному арешті, а тому скасування арешту на них не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як наведено вище, згідно ч. 1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку про відсутність правових підстав для скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 07.09.2023 року, у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000742 від 01,09.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст, 190 КК України, на квартиру АДРЕСА_1 , яка відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 345369994, належить на праві власності належить ОСОБА_4 , та задоволення клопотання, оскільки доводи заявника не спростовують подальшу доцільність у застосуванні арешту майна та не підтверджені належними та допустимими доказами.

Керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, - відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1